Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі представника за довіреністю від 07.12.2023 року [PERSON] звернулося до суду з позовом, в якому просили стягнути з [PERSON] на свою користь борг за кредитним договором № 5991222 в розмірі 14 200,96 грн., а також судові витрати по справі. Свої вимоги мотивували тим, що між [PERSON] та ТзОВ «Авентус Україна» 05 жовтня 2022 року було укладено договір № 5991222 про надання споживчого кредиту в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства. Кредитні кошти були надані відповідачу у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки. 24 листопада 2023 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24112023, у відповідності до якого ТзОВ «Авентус Україна» відступило, а ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимагати повернення коштів за кредитним договором № 5991222 від 05.10.2022 року. Відповідно до Реєстру боржників № 2 до вказаного договору факторингу, ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 14\~200,96 грн., що становить його заборгованість за кредитним договором № 5991222 від 05.10.2022 року, з яких: 5\~198,96 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 9 002,00 грн. - заборгованість за відсотками. З часу відступлення прав вимоги до відповідача, а саме з 24.11.2023 року, жодних додаткових нарахувань не здійснювалося, тому неповідомлення відповідача про зміну кредитора не звільняє останнього від обов`язку погашення кредиту. Згідно з умовами договору № 5991222 про надання споживчого кредиту від 05.10.2022 року, позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами в порядку передбаченому кредитними договорами. Однак, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, що свідчить про відмову від добровільного повернення боргу, в зв`язку з чим виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача згідно довіреності від 07.12.2023 року (а.с. 29) [PERSON] не з`явилася, одночасно в позовній заяві висловила прохання про розгляд даної справи за відсутності представника позивача, вказавши, що не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення. Відповідач відзиву на позов не подавав, в судове засідання не з`явився та про причини своєї неявки суд не повідомив, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом направлення йому судової повістки, ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів рекомендованим листом з повідомленням про вручення від 13.06.2024 року, які вручено йому особисто 22.06.2024 року, що підтверджується роздруківкою відстеження руху коресподенції з сайту АТ "Укрпошта" (а.с. 40). За таких обставин суд 02.07.2024 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Загальні правила щодо форми договору визначено у\~ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтею 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 05.10.2022 року між [PERSON] та ТзОВ «Авентус Україна» 05 жовтня 2022 року було укладено договір № 5991222 про надання споживчого кредиту (а.с. 4-9), згідно якого позикодавець надав відповідачу кредит в сумі 5 200,00 грн., шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки на строк 360 днів, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором, та комісію за надання кредиту. Підписанням цього договору [PERSON] підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТзОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті, а також, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладання договору позики та визначають порядок та умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Отже, ТзОВ «Авентус Україна» надало відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, однак останній не дотримався своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки та сплати процентів за користування коштами і на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань. З договору факторингу № 24112023 від 24.11.2023 року (а.с. 10-12), акту прийому-передачі Реєстру боржників №2 за вказаним договором (а.с. 13) та витягу з Реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 24112023 від 24.11.2023 року (а.с. 14) встановлено, що право вимоги до [PERSON] на суму 14\~200,96 грн. по договору № 5991222 про надання споживчого кредиту від 05.10.2022 року ТзОВ «Авентус Україна» відступило ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 5991222 про надання споживчого кредиту від 05.10.2022 року (а.с. 15) вбачається, що станом на 30.04.2024 року борг [PERSON] по даному кредитному договору становить 14\~200,96 грн.у, з яких: 5\~198,96 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 9 002,00 грн. - заборгованість за відсотками. За таких обставин, враховуючи, що відповідач [PERSON] істотно порушив умови укладеного договору позикив, своєчасно кредит не погашав та не повернув позичені кошти, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення і з нього на користь позивача слід стягнути 14\~200,96 грн. за договором № 5991222 про надання споживчого кредиту від 05.10.2022 року. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимогст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028,00 грн. сплаченого ними судового збору згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів від 24.05.2024 року № 69954 (а.с. 31). На підставі викладеного,\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст.\~207,526,530,536,610,611,626,638,639,641,644,1048-1050,1054,1055 ЦК України,

Outcome: approved