Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, вказуючи, що на даний час постало питання про призначення їй пенсії, у зв`язку із чим звернувся до Головного управління ПФУ Рівненської області. Однак, реалізувати своє право на призначення пенсії не може, оскільки в документах, які підтверджують її право на пенсію є розбіжності. Зокрема, вказує, що в архівних довідках №81 від 06.03.2024 та №356 від 05 червня 2024 виданих КУ «Трудовий архів Гощанської селищної ради» оскільки скорочено зазначено по батькові, що не відповідає її паспортним даним. За цією обставиною довідки не беруть до уваги при зарахуванні трудового стажу. А тому, просить суд, встановити факт належності архівних довідок №81 від 06.03.2024, архівної довідки №356 від 05.06.2024, виданих КУ «Трудовий архів Гощанської селищної ради». Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 11 липня 2024 року прийнято дану заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Будь-які інші процесуальні дії судом не вчинялись. На адресу суду надійшла заява від заявника про розгляд справи без її участі на підставі наявних у справі письмових доказів. Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленим про час, місце та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із паспорта громадянина України № [NUMBER] (дійсний до 07.02.2034), заявниця значиться як [PERSON] , [INFO] . У картці платника податків заявник значиться також як [PERSON] . Згідно даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04 червня 1964 року, та копії про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 26 травня 1985, заявник 26.05.1985 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». КУ «Трудовий архів Гощанської селищної ради» видано архівні довідки №81 від 06.03.2024 та №356 від 05.06.2024 на ім`я [PERSON] у яких зазначено її ім`я не повністю. Зокрема в архівній довідці №81 від 06.03.2024 виданої на ім`я [PERSON] вказано, що [PERSON] (так зазначено в документах за 1983 рік), [PERSON] (так зазначено в документах за 1984-1986 рік), [PERSON] (так зазначено в документах за 1994, 1996-2002) працювала в колгоспі ім. Суворова Рівненської обл. і її відпрацьовані вихододні за 1983-2002 роки. В архівній довідці №356 від 05.06.2024 виданої на ім`я [PERSON] вказано, що [PERSON] (так зазначено в документах) працювала в колгоспі ім. Суворова Рівненської обл. і її відпрацьовані вихододні за 1983 рік. Факт того, що саме їй належить вищезазначені архівні довідки, також підтверджує трудова книжка серії № [NUMBER] від 17 серпня 1981 року на прізвище [PERSON] , [INFO] , в якій проведені відповідні записи про прийняття на роботу: в колгосп «Суворова» Рівненської обл. Факт трудового стажу та належності вищенаведених правовстановлюючих документів [PERSON] підтверджується поясненнями свідків [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] ) та [PERSON] , (СР762477) вказавши, що їм відомо, що заявник працювала у вищевказаному колгоспі. Відповідно до рішення ГУ ПФ України у Львівській обл. про відмову у призначенні пенсії №172750007240 від 12.06.2024 вказано, що страховий стаж [PERSON] становить 11 років 04 місяці 05 днів. За результатами розгляду документів доданих до заяви до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі у 1983 - 1999 згідно архівних довідок №81 від 06.03.2024, архівної довідки №356 від 05.06.2024, виданих КУ «Трудовий архів Гощанської селищної ради», оскільки скорочено зазначено по батькові. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.12 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Відповідно до приписів нормативно-правової бази законодавства України, яке регулює порядок нарахування пенсії, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи. Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах. Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Враховуючи вищенаведене, а також те, що встановлення даного факту не пов`язане зі спором про цивільне право і ці вимоги ґрунтуються на вимогах п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у відповідності до якого в судовому порядку може бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, суд вважає, що підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість наведених заявником фактів та досліджених доказів відсутні, а тому вимога щодо встановлення факту, належності архівних довідок підлягає задоволенню. Водночас суд враховує, що встановлення факту належності вказаних документу необхідне заявнику для повноцінної реалізації своїх прав, а також те, що встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст. 2 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved