Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій вказує, що у неї з відповідачем є спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини між сторонами не склались, вони розійшлись, шлюб між ними не укладався. Дитина залишилась проживати з батьком, оскільки у неї не було можливості на той час її утримувати. На даний час вона працює у ТОВ "Субекон", отримує заробітну плату, яка в середньому складає 5000 грн. Бажає, щоб дитина проживала із нею, однак порозуміння щодо визначення місця проживання дитини вони не мають. Нею забезпечено нормальні умови для проживання дитини, в будинку є центральне водопостачання, будинок забезпечений усім необхідним для проживання, має належні санітарні та гігієнічні умови. Для проживання дитини наявна окрема кімната, необхідні меблі, іграшки. Вона позитивно характеризується за місцем роботи. Просить визначити місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] , разом з нею, залишивши її на її утриманні і вихованні за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнає, заперечує щодо їх задоволення, посилаючись на те, що після вилучення соціальними службами доньки у позивачки, її передали йому на виховання, позивачка аліменти не сплачує, проживає в будинку без реєстрації, у неї є ще одна дитина, яка проживає в м. Одеса. Він забезпечує доньку усім необхідним, створив гарні умови для проживання дитини. Просить у задоволенні позову відмовити. Представник служби у справах дітей Тиврівської селищної ради в судове засідання не з`явився, згідно наданої заяви просить розгляд справи проводити у його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст. 9 цієї Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини; таке розлучення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини; держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разів атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.6). Згідно довідки, виданої Василівським старостинським округом Тиврівської селищної ради №135 від 24.07.2023 (а.с.7) [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Позивачка мешкає окремо від дитини, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 25.07.2023 (а.с.8), згідно якого [PERSON] проживає зі співмешканцем за адресою: [ADDRESS] , у даному домоволодінні є присадибна земельна ділянка, ведеться підсобне господарство. У будинку наявне електроосвітлення, пічне опалення, скраплений газ для приготування їжі, централізоване водопостачання. Будинок складається з двох житлових кімнат, кухні, коридору, веранди. Забезпечений усім необхідним для проживання, має належні санітарні та гігієнічні умови. Для проживання дитини наявна окрема кімната, необхідні меблі, іграшки. [PERSON] позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, що стверджується довідкою-характеристикою, виданою Василівським старостинським округом Тиврівської селищної ради №129 від 24.07.2023 (а.с.9), характеристикою, виданою ТОВ "Субекон" №34 від 21.07.2023 (а.с.10). Рішенням виконавчого комітету Василівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області №24 від 24.09.2019 "Про тимчасове вилучення дітей від матері [PERSON] " (а.с.34) вирішено тимчасово вилучити у громадянки [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , її дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Тиврівської селищної ради Вінницького району Вінницької області №196 від 19.10.2023 "Про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] " (а.с.49) визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи, що позивачка не надала належних та допустимих доказів на необхідність визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] із нею саме в інтересах дитини, врахувавши інтереси дитини, суд дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову, таке рішення відповідатиме найвищим інтересам дитини. При цьому суд звертає увагу, що в даному випадку мова йде не про розлучення дитини з матір`ю, а про визначення місця проживання дитини, при тому, що дитина уже тривалий час постійно проживає з батьком окремо від матері. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed