Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

29.12.2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кривого рогу Дніпропетровської області відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; встановити піклування над неповнолітніми [PERSON] та призначити [PERSON] піклувальником; стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 07.08.2009 року її рідна сестра - [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] (далі - відповідач). [INFO] у них народився син - [PERSON] . [INFO] її сестра - [PERSON] померла. Після смерті сестри її син - [PERSON] постійно проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. З лютого 2021 року вони з племінником [PERSON] проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить до комунальної власності та на підставі договору найму житлового приміщення була надана у безстрокове користування її матері [PERSON] та членам її родини. Дана квартира є повністю облаштованою як для її проживання, так і для племінника, з усіма створеними для нього умовами. Крім того, на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21.10.2015 року позивачу належить на праві власності квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Крім того зазначає, що вона самостійно займається вихованням [PERSON] , ніколи не перешкоджала відповідачу у спілкуванні з сином та прийнятті участі у його вихованні. Проте відповідач, як за життя її сестри, так і після її смерті, зовсім не цікавиться життям дитини, участі у її вихованні не приймає, не спілкується з сном, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Крім того зазначила, що відповідач не сплачує аліменти на утримання [PERSON] . Заборгованість по аліментам станом на 15.02.2021 року становить 125 704, 56 грн. У зв`язку з вищевикладеним, вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 04.03.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, розпочато підготовче провадження із проведенням підготовчого судового засідання (а.с.50-51). 26 травня 2024 року від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчого комітету Саксаганської районної місті ради, Іванової О.В. на електронну пошту суду надійшли письмові пояснення щодо позовної заяви. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог [PERSON] в частині встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON] , призначення позивача його піклувальником, представник зазначила, що такі вимоги є передчасними. Питання встановлення піклування та призначення піклувальника належить до компетенції служби у справах дітей та здійснюється у позасудовому порядку після надання дитині статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування. Лише після встановлення дитині цього статусу, відповідно до п.35 Порядку №866 від 24 вересня 2008 року районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної в місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем походження такої дитини вживають вичерпних заходів до влаштування її в сім`ю громадян України (усиновлення, під опіку, піклування, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу). Відповідно до п. 40 Порядку, особа, яка виявила бажання взяти на виховання в сім`ю дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, звертається із заявою до служби у справах дітей за місцем свого проживання та подає документи за встановленим переліком, який є вичерпним. Відповідно до п. п. 42, 43, 44 Порядку опіка, піклування над дитиною встановлюється рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за наявності документів, зазначених у п.40 цього Порядку. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. У разі призначення опікуна, піклувальника враховується бажання дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування. Бесіда з дитиною проводиться працівником служби у справах дітей з урахуванням її віку, обставин, за яких вона втратила батьківське піклування, не принижуючи гідність дитини та осіб, які виявили бажання взяти її під опіку, піклування. За результатами бесіди складається довідка. Рішення про встановлення опіки, піклування приймається у місячний строк після подання заяви і документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку. Таким чином, до вирішення питання позбавлення [PERSON] батьківських прав у відношенні неповнолітнього [PERSON] у судовому порядку, вимога про встановлення над ним піклування та призначення піклувальника є передчасною. Ухвалою суду від 11.06.2024 року закрито підготовче провадження по справі з призначенням її до судового розгляду по суті (а.с. 78-79). Позивач правом на участь у судовому засіданні не скористалась, через канцелярію суду надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити їх. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подав. Причини неявки суду не відомі. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради Іванова О.В. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, у зв`язку із перебуванням у тарифній відпустці. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи положення ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи, ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «ЮніонЕліментаріяСандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A.v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Згідно ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся належним чином про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши та оцінивши наявні у справі письмові докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, дійшов до такого висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідною сестрою по матері [PERSON] . Факт родинних відносин підтверджується наступними документами: -копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.03.1956 року (а.с. 11); -копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.09.1975 року (а.с. 22); -копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.07.2023 року (а.с. 23); -копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 22.11.2023 року (а.с. 12-13); -копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 04.01.1979 року (а.с. 15); -копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.05.1980 року (а.с. 16); -копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 07.12.1989 року (а.с. 17); -копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 03.11.2000 року (а.с. 18). 07 серпня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстрований Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 07.08.2009 (а.с. 24). [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 24 лютого 2010 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Батьком у свідоцтві про народження зазначений [PERSON] . Матір`ю у свідоцтві про народження зазначена [PERSON] (а.с.25). 10 квітня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що свідчить копія заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с. 37, зворот). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.02.2021 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 26). Характеристикою на [PERSON] , [INFO] , учня 8-Б класу Криворізької гімназії №91 КМР ДО, складеною та підписаною в.о. директора Т. Бєліковою та класним керівником О. Алдабаєвою підтверджується, що [PERSON] навчається в Криворізькій гімназії №91 з першого класу. Під час навчання зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний, уважний учень. Підтримує дружні стосунки з однокласниками та старшими учнями, має серед них авторитет. Після смерті матері проживає з тіткою - [PERSON] . Вона приділяє дуже багато уваги вихованню [PERSON] , контролює його навчання та систематично відвідує батьківські збори. У родині теплі, доброзичливі стосунки (а.с. 28). Згідно характеристик, складених та підписаних 25.02.2021 року та 20.11.2023 року ФОП [PERSON] підтверджується, що [PERSON] працює в компанії з 2008 року, спочатку обіймала посаду дизайнера, згодом була переведена на посаду старшого дизайнера з функціями керівника. На посаді менеджера з адміністративної діяльності працює з 2017 року. Свої посадові обов`язки виконує професійно. Користується у керівництва компанії довірою За успіхи у трудовій діяльності неодноразово нагороджувалась грошовими преміями і почесними грамотами (а.с. 29). Довідкою від 17.11.2023 року, складеною та підписаною директором [PERSON] підтверджується, що [PERSON] працює у ФОП [PERSON] з 01.07.2017 року. На даний момент обіймає посаду менеджера з адміністративної діяльності. Дохід за період з 01.05.2023 року по 31.10.2023 року складає 51 12, 85 грн. (а.с. 35). Актом, складним та підписаним 26.12.2023 року мешканцями будинку [ADDRESS] та головою правління Рябенко С.А. підтверджується, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , починаючи з лютого 2021 року по теперішній час проживають однією сім`єю без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . На час проживання сім`я зарекомендувала себе з позитивної сторони, жодних скарг від сусідів не надходило (а.с. 43). 17.06.2013 року державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції Зікуновою І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] , на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини (а.с. 42). Постановою про відкладення проведення виконавчих дій, складеною 23.03.2021 року державним виконавцем Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Збітнєвою К.В. встановлено, що стягувач [PERSON] померла [INFO] . Борг станом на 15.02.2021 року становить 125704, 46 грн. Державним виконавцем прийнято рішення про відкладення виконавчих дій до встановлення опікуна для дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с. 44). Висновком про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] №10/02.2.01-18-2863, складеним та підписаним 07.06.2024 року головою Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради В. Старовойтом підтверджуються, що відповідно до інформації, наданої комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги №» Криворізької міської ради, декларація на медичне обслуговування неповнолітнього [PERSON] укладена в сімейній амбулаторії «LikarUA». Зі слів гр. [PERSON] , лікарем-педіатром, який оглянув дитину встановлено, що батько дитини впродовж останніх трьох років дитиною не цікавиться. За інформацією відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області під час проведення перевірки працівниками поліції було встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , гр. [PERSON] не мешкає тривалий час. Під час спілкування з останнім за абонентським номером [NUMBER] гр. [PERSON] повідомив, що наразі мешкає у [ADDRESS] , повертатися до м. Кривого Рогу не збирається. У телефонному режимі з гр. [PERSON] працівниками поліції проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду щодо неналежного виконання батьківських обов`язків, а також останній попереджений про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.01.2020 року гр. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП. Враховуючи вищевикладене, служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] у відношенні неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 71-73). Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дитини, свідомо не виконує свої батьківські обов`язки. Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Пунктом 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено право суду, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням характеру, особи батька, а також конкретних обставин справи, відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність зміни ставлення до виховання дітей, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами), ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком). В рішенні ЄСПЛ від 10 вересня 2019 року у справі «Странд Лоббен та інші проти Норвегії» (Strand Lobben and Others v. Norway, заява № 37283/13) зазначено, що коли інтереси дитини суперечать інтересам батьків, органи влади повинні встановлювати справедливий баланс цих інтересів, при цьому особливе значення надається найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Так, судом встановлено, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання обов`язків по вихованню свого неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , а саме: не займається вихованням та його розвитком, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, що підтверджується матеріалами справи. Навіть після проведення працівниками поліції профілактично-роз`яснювальної бесіди щодо неналежного виконання батьківських обов`язків та попередження про відповідальність за неналежне їх виконання відповідач жодних активних дій на зміну ставлення до виховання дитини протягом тривалого часу не вчинив, це свідчить про відсутність його інтересу до дитини та його не бажання належно виконувати обов`язки по вихованню дитини. Встановлені судом обставини, що підтверджені обсягом наявних доказів в своїй сукупності, суд розцінює як свідчення незацікавленості відповідача життям, здоров`ям, матеріальним благополуччям та майбутнім його дитини, фактичне умисне самоусунення від виконання батьківських обов`язків, свідоме нехтування їх виконанням. При цьому, така поведінка відповідача на переконання суду, є винною та свідомою. Висновок органу опіки і піклування Саксаганської районної у місті ради №10/02.2.01-18-2863 від 07.06.2024 року про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] суд вважає обґрунтованим та належно мотивованим, який підтверджує встановлені судом обставини. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених позивачем вимог та можливість позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні його неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлені обставини в їх сукупності приводять суд до висновку, що застосування до відповідача крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав щодо дитини забезпечить захист інтересів дитини, а наявні мотиви для позбавлення батьківських прав в даному випадку є доречними і достатніми з урахуванням обсягу наявних доказів. При цьому суд вважає, що саме таке рішення буде відповідати вимогам Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції ООН про права дитини та нормам Сімейного кодексу України. Щодо позовної вимоги про призначення піклувальника, суд виходить з такого. Питання встановлення піклування та призначення піклувальника належить до компетенції служби у справах дітей та здійснюється у позасудовому порядку після надання дитині статусу дитини-сироти або дитини, позбавленої батьківського піклування. Лише після встановлення дитині цього статусу, відповідно до п.35 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 року (далі - Порядок), районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної в місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за місцем походження такої дитини вживають вичерпних заходів до влаштування її в сім`ю громадян України (усиновлення, під опіку, піклування, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу). Відповідно до п. 40 Порядку, особа, яка виявила бажання взяти на виховання в сім`ю дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, звертається із заявою до служби у справах дітей за місцем свого проживання та подає документи за встановленим переліком, який є вичерпним. Відповідно до п. п. 42, 43, 44 Порядку опіка, піклування над дитиною встановлюється рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за наявності документів, зазначених у п.40 цього Порядку. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. У разі призначення опікуна, піклувальника враховується бажання дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування. Бесіда з дитиною проводиться працівником служби у справах дітей з урахуванням її віку, обставин, за яких вона втратила батьківське піклування, не принижуючи гідність дитини та осіб, які виявили бажання взяти її під опіку, піклування. За результатами бесіди складається довідка. Рішення про встановлення опіки, піклування приймається у місячний строк після подання заяви і документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку. Таким чином, суд вважає, що для призначення судом піклувальника повинна існувати сукупність двох обставин, а саме дитина повинна бути позбавлена батьківського піклування та наявне подання органу опіки та піклування про призначення конкретної особи опікуном. Орган опіки та піклування при підготовці подання перевіряє чи відповідає кандидат в піклувальники вимогам закону, можливості виконувати обов`язки піклувальника та стосунки з дитиною. Орган опіки та піклування може призначити піклувальника своїм рішенням. Враховуючи те, що до матеріалів справи не додано подання органу опіки та піклування про призначення позивача піклувальником, суд не має можливості задовольнити вимоги в цій частині. Однак, це не позбавляє позивача права звернутись до органу опіки та піклування із заявою про призначення її опікуном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. (а.с. 1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial