Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Штефан Д.Ю. звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу в обґрунтування якого зазначив, що з 31 жовтня 2009 року перебуває в шлюбі з відповідачкою, який був зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2459. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] Посилаючись на те, що фактично шлюбні відносини між ним та відповідачкою були припинені в 2020 році, наслідком чого стало рішення про неможливість подальшого існування шлюбу та сім`ї, побудови спільних планів на майбутнє. Збереження та подальше існування шлюбних відносин з відповідачкою вважає неможливим, оскільки, на теперішній час, почуття взаємоповаги та любові втрачено, вони мають різні погляди на сімейне життя, розвиток сім`ї. Спільне господарство не ведуть, фактично проживають окремо один від одного, а тому вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. На примирення не згоден. Майновий спір та спір про місце проживання спільної дитини відсутній. Просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від позивача до суду надійшла заява, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 23-24). Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду клопотання, згідно якого просить суд розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с. 19). Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вирішив розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 31.10.2009 року, між позивачем та відповідачкою укладений шлюб, який був зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис №2459 (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві серії [NUMBER] , актовий запис №1792 та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві серії [NUMBER] , актовий запис №4378 (а.с. 9, 10). Шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою були припинені в 2020 році, наслідком чого стало рішення сторін про неможливість подальшого існування шлюбу та сім`ї, побудови спільних планів на майбутнє. Збереження та подальше існування шлюбних відносин з відповідачкою позивач вважає неможливим, оскільки, на теперішній час, почуття взаємоповаги та любові втрачено, сторони мають різні погляди на сімейне життя, розвиток сім`ї. Враховуючи те, що збереження шлюбу є неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб, оскільки подальше перебування у шлюбі буде суперечити його інтересам. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст. ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та

Outcome: approved