Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошової компенсації у зв?язку з відчуженням спільного майна. Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача: 11.11.2011 року між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Під час шлюбних відносин у подружжя народилось троє дітей. У час війни, [INFO] відповідач [PERSON] , користуючись статусом багатодітного батька, покинув дружину з трьома дітьми та виїхав за кордон, а саме в Королівство Нідерланди, де оформив статус біженця, офіційно працевлаштувався та проживає з іншою жінкою. Повертатися на постійне місце проживання в Україну до своєї сім`ї відповідач [PERSON] не планує. У шлюбі із позивачем [PERSON] за спільні грошові кошти придбано легковий автомобіль марки «Toyota», моделі «Camry», 2006 року випуску. 13.09.2023 року відповідач [PERSON] здійснив перереєстрацію спільного із дружиною автомобіля на іншу жінку, з якою на даний час проживає у Нідерландах, а саме на [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] без згоди позивача [PERSON] здійснив продаж спільного автомобіля за ціною 220586 грн. У подальшому, половину вартості автомобіля позивачу [PERSON] відшкодовано не було. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] компенсацію у розмірі 110293 грн, у зв`язку із продажем майна, що є спільною сумісною власністю, судові витрати покласти на відповідача [PERSON] . Відповідачем відзив не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: 15.01.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Сторонського Івана Олександровича про витребування доказів (а.с. 47-48). 11.03.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника відповідача [PERSON] адвоката Лєбєдєвої Тетяни Олександрівни про її залучення у справу у якості представника відповідача [PERSON] (а.с. 67). 03.07.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла спільна заява позивача [PERSON] та представника позивача-адвоката Сторонського Івана Олександровича про розгляд справи без участі позивача та його представника, щодо заочного розгляду справи. Процесуальні дії суду по справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23.10.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого розгляду (а.с. 34-35). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 16.01.2024 року витребувано докази (а.с. 53-54). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 16.01.2024 року витребувано докази (а.с. 56-57). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 11.03.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 63-64). В судове засідання призначене на 03.07.2024 року: - позивач [PERSON] не з?явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подала заяву про розгляд справи без її участі. - представник позивача [PERSON] адвокат Сторонський Іван Олександрович не з?явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подав заяву про розгляд справи без його участі. - відповідач [PERSON] не з?явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань на адресу Шевченківського районного суду м. Львова не надходило. - представник відповідача [PERSON] адвокат Лєбєдєва Тетяна Олександрівна не з?явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку. Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань на адресу Шевченківського районного суду м. Львова не надходило. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено що: Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] та позивач [PERSON] , зареєстрували шлюб 11.11.2011 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рокитнівського районного управління юстиції у Рівненській області зроблено відповідний актовий запис №60 (а.с. 14). Згідно з копією висновку експертного автотоварознавчого дослідження №240/19 судового експерта [PERSON] , ринкова вартість автомобіля «Toyota Camry», ідентифікаційний номер [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 12.12.2019 року становить:220586 грн (а.с. 15-20). 28.01.2020 року між ЛКП «Ратуша-Сервіс» та [PERSON] укладено договір №1 купівлі-продажу транспортного засобу з аукціону, а саме легкового автомобіля марки «Toyota», моделі «Camry», 2006 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) - [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 21-23). Відповідно до копії платіжного доручення №TR.14404531.19179.12556 від 28.01.2020 року, платник [PERSON] здійснив переказ коштів у розмірі 220022,00 грн на рахунок ЛКП «Ратуша-Сервіс» (а.с. 24). 13.09.2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу 4641/2023/4048741 транспортного засобу «Toyota», моделі «Camry», 2006 року випуску, колір чорний, VIN [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , ціна за домовленістю сторін 222000 грн (а.с. 79). Згідно з відомостями інформаційного витягу Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, громадянин [PERSON] , зокрема 16.09.2023 року здійснив виїзд із території України (а.с. 77). Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подана заява про ухвалення заочного рішення, тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Статтею 4 ЦПК України, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 355 ЦК України, майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч. 1-4 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1-2 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У постанові від 17.08.2022 року у справі №545/2396/20, Верховний суд висловив позицію про те, що конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим зазначена презумпція може бути спростована одним із подружжя. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно з ч. 1 ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч. 1-2 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Як вбачається із матеріалів справи, автомобіль «Toyota», моделі «Camry», 2006 року випуску, колір чорний, VIN [NUMBER] , є спільною сумісною власністю позивача [PERSON] та\~відповідача [PERSON] ,\~оскільки даний транспортний засіб був придбаний відповідачем [PERSON] в період перебування із позивачем [PERSON] у шлюбних відносинах. Подальше відчуження автомобіля на свій розсуд відповідачем [PERSON] третій особі [PERSON] було здійснено не в інтересах сім`ї та не на її потреби. З огляду на викладене вище, грошова компенсація у розмірі 1/2 частини вартості транспортного засобу, що є об`єктом права спільної сумісної власності сторін, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] . Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено 1102 /одна тисяча сто дві/ гривні 93 копійки судового збору. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з абз. 1 ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до позиції Верховного суду у постанові по справі №922/2604/20, відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. Однак, до матеріалів справи не було долучено будь-яких документів на підтвердження наданої правової допомоги позивачу. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цьогоКодексурозгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного та

Outcome: partial