Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~Стислий виклад позиції Представницею ТОВ «Діджи Фінанс» (позивач) [PERSON] , через «Електронний суд» подано на розгляд суду позов до [PERSON] (відповідачка), у якому просить стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (04212, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, код ЄДРПОУ: 42649746) заборгованість за договором № 200512796 від 22.04.2016 у загальному розмірі 79 696,74 грн., яка складається з: суми заборгованості 52 896,77 грн., суми інфляційних втрат 22 031,53 грн., суми 3% річних 4 768,44 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 2\~422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 коп. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, зокрема, що 22.06.2014 між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено угоду № 200512796 щодо кредитування, відповідно до умов якої банк надав [PERSON] у користування кредитні кошти в розмірі 18\~893,40 грн, з встановленим строком користування з 22.04.2016 по 22.04.2019, а відповідач зобов`язалася повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. 20.07.2020 ТОВ «Діджи Фінанс» (ЄДРПОУ 42649746) набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071, проведеного 15.06.2020, що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 у справі № 910/11298/16, відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», в тому числі і за кредитним договором № 200512796. Додатком до договору є реєстр кредитних договорів. До позовної заяви надано витяг з додатку 1 до договору від 15.06.2020 №7_БМ про відступлення прав вимоги, який мав місце станом на дату укладання договору із зазначенням, окрім іншого, суми заборгованості. Станом на 21.03.2024 загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 52\~896,77 грн, заборгованість за кредитом 18\~386,83 грн; заборгованість за відсотками 34\~509,94 грн. Окрім цього, позивач просить стягнути з відповідача суму збитків з урахуванням 3% річних 4\~768,44 грн, суми збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань 22\~031,53 грн(а.с.1-9). 22.05.2024 представником відповідачки адвокатом Фреєм А.В. подано відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що дійсно 22.04.2016 між ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №200512796. Відповідно до умов Кредитного договору Банк надав Позичальнику у користування кредитні кошти в розмірі 18893,40 грн, з встановленим строком користування з 22.04.2016 по 11.07.2018. Проте, ТОВ «Діджи Фінанс» лише 20.07.2020 набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», що підтверджує постанова Північного апеляційного господарського суду 01.07.2021 у справі №910/11298/16. В свою чергу відповідачка [PERSON] відповідно до умов Додаткової угоди №1, укладеної 26.03.2019 до Кредитного договору з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАГОР», з метою врегулювання зобов`язань позичальника перед Кредитором, виконала взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту. Відповідно до пункту 2 вказаної Додаткової угоди №1, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАГОР» надала 25.02.2020 [PERSON] довідку, що станом на 25.02.2020 заборгованість за Кредитним договором №200512796 від 22.04.2016 погашена в повному обсязі та Договір закритий. Отже за 5 місяців до того як ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», відповідачка виконала взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та погасила заборгованість за Кредитним договором №200512796 від 22.04.2016 в повному обсязі. З урахуванням викладеного, просить у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с.74-82). 30.05.2024 представницею позивача подано додаткові пояснення у яких остання зазначає, що 01 липня 2021 року Північним апеляційним господарським судом ухвалено Постанову по справі № 910/11298/16, якою Рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 у справі № 910/11298/16 скасовано в частині немайнових вимог, з ухваленням нового рішення про задоволення позову ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» у цій частині. Застосовано наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу. Визнано недійсним договір факторингу від 20.05.2016 № 1, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Плеяда» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор». Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» документи, отримані ним від Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2. Визнано відсутніми у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фагор» будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 №2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та в договорі факторингу від 20.05.2016 № 1 та додатках до нього». Таким чином, ТОВ «ФК «Фагор» є неналежним кредитором за кредитним договором № 200512796 від 22.04.2016, а отже виконання зобов`язання [PERSON] перед неналежним кредитором тягне за собою відповідні наслідки. [PERSON] має право вимагати у ТОВ «ФК «Фагор» повернення виконаного зобов`язання за недійсним правочином, а ТОВ «ФК «Фагор» зобов`язане повернути майно (грошові кошти), оскільки підстава, на якій воно було набуте (договір факторингу від 19.05.2016 №1905), згодом відпала (згідно Постанови Північного апеляційного господарського суду по справі № 910/11298/16 договір факторингу від 19.05.2016 №1905 визнано недійсним). Проте, цей факт не звільняє відповідача [PERSON] від виконання зобов`язання за Кредитним договором № 200512796 від 22.04.2016 перед належним кредитором, а саме: ТОВ «Діджи Фінанс», оскільки приналежність права вимоги за договором №7_БМ від 20.07.2020 встановлено рішенням суду, що не оскаржувалось, набрало законної сили та є обов`язковим до виконання(а.с.116-119). Заяви та клопотання, подані учасниками справи У прохальній частині позовної заяви представник позивача просив суд розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні та за відсутності представника банку, проти винесення заочного рішення не заперечує(а.с.5). 20.05.2024, 30.05.2024 та 09.07.2024 представник позивача подав заяви відповідно до вимог яких просить суд провести судові засідання за відсутності представника банку(а.с.67,112-113, 119). 20.05.2024 представник відповідачки подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи(а.с.70). 05.06.2024 представник відповідачки подав заяву про відкладення розгляду справи(а.с.146). 09.07.2024 представник відповідачки подав заяву про розгляд справи за відсутності відповідачки та її представника, позовні вимоги не визнають, та просять суд у їх задоволенні відмовити(а.с.151). Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 22.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін(а.с.60-62). Ухвалою судового засідання від 05.06.2024 відкладено розгляд справи(а.с.146). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить таких висновків. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Судом встановлено, що 22.04.2016 між відповідачкою [PERSON] та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено угоду(заява) №200512796 щодо кредитування, відповідно до якої банк надав відповідачу у користування кредитні кошти в розмірі 18 893,40 грн, з встановленим строком користування з 22.04.2016 по 22.04.2019(а.с.15). Відповідачка [PERSON] підписала Анкету №2715940 на отримання вказаного кредиту (а.с.12). Сторони кредитного договору погодили Графік платежів до кредитного договору №200512796 від 22.04.2016(а.с.16-зворот). Окрім цього, між сторонами було укладено договір добровільного страхування життя №200512796(а.с.14). Матеріали справи містять розрахунок заборгованості за кредитним договором №200512796 від 22.04.2016. Зокрема, сума боргу з 21.03.2021 до 21.03.2024 становить 52\~896,77 грн. Позивач розрахував період прострочення грошового зобов`язання - 1097 днів, а саме: 52\~896,77 (сума боргу) +22\~031, 53 (інфляційне збільшення) + 4\~768, 44 (штрафні санкції) = 79\~696, 74 грн(а.с.17). Матеріали справи містять виписку по особовому рахунку за період з 23.05.2016 по 27.07.2020(а.с.18-29). 20.07.2020 позивачем набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору №7_БМ від 20.07.2020, укладеному за результатами проведення публічних торгів (аукціону) лоту №UA-EA-2020-06-09-000032-b від 15.06.2020, що мало місце 15 червня 2020 року. Серед кредитних договорів, що передані за договором про відступлення права вимоги, наявний також кредитний договір №200512796, що був укладений 02.06.2014 між відповідачем та ПАТ «Банк Михайлівський»(а.с.30-33,35). Згідно Витягу з реєстру боржників ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» до Договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020, загальний залишок заборгованості (без урахування штрафів та пені) становить 52\~896,77 грн, які складаються з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 18\~386,83 грн та заборгованості за доходами у розмірі 34\~509,94 грн (а.с.35). До матеріалів справи позивачем додано постанову Північного апеляційного Господарського суду від 01.07.2021 року у справі № 910/11298/16 за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія "Плеяда", ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» про застосування наслідків нікчемності правочину, відновлення становища, яке існувало до порушення права (а.с.37-42). З копії постанови про закінчення виконавчого провадження №66483131 від 29.12.2022, встановлено що Господарським судом міста Києва зобов`язано ТзОВ «ФК Плеяда» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 №1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 №1 і №2(а.с.43). Постановою про закінчення виконавчого провадження №66491947 від 17.01.2023 зобов`язано ТзОВ «ФК Фагор» передати ТОВ «Діджи Фінанс» документи, отримані ним від ПАТ «Банк Михайлівський» згідно з договором факторингу від 19.05.2016 №1905 та актів прийому-передачі від 20.05.2016 №1 і №2(а.с.44). Позивач надав до матеріалів справи копію Претензії, що була надіслана відповідачу в грудні 2022 року (а.с.45). 20.05.2016 Банк надіслав [PERSON] повідомлення, яким повідомив що з моменту отримання оплати за Кредитним договором потрібно здійснювати за реквізитами наданими Фактором(а.с.98). 02.08.2017 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАГОР», з метою врегулювання зобов`язань позичальника направила [PERSON] вимогу про погашення заборгованості(а.с.85). 05.10.2018 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАГОР», з метою врегулювання зобов`язань Позичальника направила [PERSON] . Вимогу про погашення заборгованості(а.с.86). 25.02.2020 ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФАГОР» видано [PERSON] довідку про те, що заборгованість за Кредитним договором №200512796 від 22.04.2016 погашена в повному обсязі та Договір закритий(а.с.87). 12.11.2020 позивачем надіслано відповідачці Повідомлення (вих.№373), в якому зазначено, що між ТОВ «Діджи Фінанс» та ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» 20.07.2020 був укладений Договір відступлення прав вимоги №7_БМ. Згідно даного договору 20.07.2020 відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №200512796 від 22.04.2016. Повідомлено [PERSON] , що ТОВ Діджи Фінанс» набуло до неї право вимоги(а.с.99). Копіями квитанцій №56 від 14.05.2019, №94 від 22.06.2019; №126 від 18.07.2019; №33 від 20.08.2019; №123 від 19.09.2019; №135 від 21.10.2019; №39 від 18.11.2019; №135 від 16.12.2019; №46 від 17.01.2020; №87 від 21.02.2020 підтверджується перерахування коштів платником [PERSON] , призначення платежу: кред. Дог. №200512796 від 22.04.2016(а.с.89а, 89б, 90, 91,92,93,94,95,96,97). Норми права,\~які застосував\~суд,\~та мотиви\~їх застосування. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що дійсно 22.04.2016 між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 200512796. Згідно статей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно положень статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. У частиною 1 статті 1048 ЦК України зазначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд зазначає, що позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» обґрунтовані тим, що розмір заборгованості відповідача за кредитним договором від 22.04.2016 №200512796 становить суму, що зазначена у додатку №1 до Договору №7_БМ від 20.07.2020 про відступлення прав вимоги. При цьому, додаток №1 до Договору №7_БМ від 20.07.2020 про відступлення прав вимоги без банківської виписки з особового рахунку позичальника (первинного фінансово-господарського документу, який би підтверджував отримання відповідачем грошей) жодним чином не підтверджує, яку суму коштів отримав відповідач в межах встановленого кредитного ліміту, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена нею, а яка частина сплачена не була стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування. Згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пункту 42 розділу III Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Необхідність дослідження саме первинних документів в справах щодо стягнення кредитної заборгованості знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду України від 30.01.2018 в справі №161/16891/15-ц. Правова позиція щодо первинних документів відображена в постанові Верховного Суду України від 14.06.2018 в справі №364/737/17, де зазначено, що розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані банком у позовній заяві. Таким чином, позивач звертаючись з даним позовом до суду, повинен був отримати від ПАТ «Банк Михайлівський» первинні документи, які підтверджують розмір заборгованості по кредитному договору. Проте, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» не надало суду первинних бухгалтерських документів стосовно видачі кредиту та його погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, та інше), тому у суду відсутні підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем, а також суми відсотків, зазначені в розрахунку, є правильними. Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором, є обов`язком позивача, який не довів суду належними та допустимими доказами її розмір. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частини 2 статті 1050 ЦК України. Суд зазначає, що додатки до договорів факторингу (акти прийому-передачі реєстру боржників та витяг з реєстру боржників, в яких зазначено прізвище, ім`я та по батькові боржника, номер договору, дата його укладання та сума боргу) не підтверджують, яку суму коштів отримала відповідачка за укладеним договором, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена, а яка частина сплачена не була стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування. З наданих суду виписок ПАТ "БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ" по особовим рахункам [PERSON] встановити вказані обставини також не представляється можливим. Наданий витяг з реєстру боржників №1 не є належним та допустимим доказом, який підтверджує наявність суми боргу перед позивачем та наявність самої заборгованості, оскільки він не є первинним бухгалтерським документом. У матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого відповідачу кредитного ліміту, а також виписки за картковими рахунками та сам розрахунок заборгованості з моменту укладення кредитного договору в якому прослідковується виконання умов зобов`язання відповідачем по вищевказаному кредитному договору. За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав для стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором від 22.04.2016 №200512796. У суду відсутній обов`язок вважати доведеною та встановленою ту обставину, про яку сторона стверджує, оскільки відповідно до приписів ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, вважає, що обставини та факти викладені в позовній заяві не є обґрунтованими. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що станом на 16.04.2024 існує заборгованість [PERSON] перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» за кредитним договором №200512796 від 22.04.2016. Окрім цього, суд приймає до уваги копії квитанцій №56 від 14.05.2019, №94 від 22.06.2019; №126 від 18.07.2019; №33 від 20.08.2019; №123 від 19.09.2019; №135 від 21.10.2019; №39 від 18.11.2019; №135 від 16.12.2019; №46 від 17.01.2020; №87 від 21.02.2020 та довідку від 25.02.2024, видану директором ТОВ «ФК «Фагор» з якої вбачається, що станом на 25.02.2020 заборгованість за договором погашена в повному обсязі, що підтверджує перерахування коштів платником [PERSON] , призначення платежу: кред. Дог. №200512796 від 22.04.2016. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, суд вважає, що відповідачка сплатила кредитну заборгованість за кредитним договором №200512796 від 22.04.2016, що був укладений між нею та ПАТ «Банк Михайлівський», а тому в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальності «ДІДЖИ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, слід відмовити. Розподіл між сторонами судових витрат Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача. На підставі статей 207, 526, 626, 628, 633, 634, 638, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України та

Outcome: dismissed