Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду через свого представника адвоката Поковбу Т.В. із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заява обґрунтована тим, що заявниця [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] , виданого 26.01.1967р. [PERSON] , помер [INFO] . Після смерті чоловіка, вона звернулася до нотаріуса із заявою для прийняття спадщини. Для оформлення спадкових прав на майно, яке належало її чоловіку, заявниця звернулася до архівного відділу Хустської районної військової адміністрації за архівною довідкою про передачу безкоштовно у приватну власність її чоловіку земельних ділянок. Згідно архівного витягу № 07-04/339 від 14.05.2024р., виданого архівним відділом Хустської\~ районної військової адміністрації зазначено, що земельну ділянку площею 0,60 га., з яких 0,12 га. для обслуговування\~ житлового будинку та 0,48 га. для ведення підсобного господарства передано у приватну власність [PERSON] , адреса [ADDRESS] , а правильне ім`я її чоловіка « [PERSON] ». Оскільки, вона, як дружина померлого [PERSON] , має намір оформити право власності в порядку спадкування на земельні ділянки. Також\~ виявлено помилку у записі під №18 архівного\~ документу, а саме: у архівному витягу із Рішення 7 сесії 22 скликання Копашнівської сільської ради на від 1997 р., де невірно вказано ім`я в записі № 18 та вказано дані особи, на чиє ім`я видано земельну ділянку -\~ [PERSON] , а правильним - є ім`я « [PERSON] ». Так само виявлено помилку в написанні імені та по батькові у Архівному витягу № 07-04/340 від 14.05.2024р. виданого архівним відділом Хустської районної військової адміністрації зазначено, що земельну ділянку площею 0,34 га. виділено для ведення особистого підсобного господарства та передано у приватну власність [PERSON] , адреса [ADDRESS] , а правильне ім`я та по батькові - « [PERSON] ». Також враховуючи роз`яснення Інституту української мови Національної академії наук України від 307/152 від 06.03.2003р., який надано на запит УПФ України в м,Хуст та Хустському районі,\~ відомо, що територія нинішньої Закарпатської області в ХХ ст. входила до складу кількох чужих держав, документацію в яких ведено відповідними мовами, зокрема угорською та чеською. В офіційних документах хресні імена закарпатських українців записували їх іншомовними відповідниками. Так, українська форма імені « [PERSON] » відповідала угорському варіанту імені « [PERSON] » чи « [PERSON] ». У зв`язку з вказаними розбіжностями: а саме:\~ « [PERSON] » замість « [PERSON] » та по батькові « [PERSON] .» замість « [PERSON] » у вище вказаних архівних довідках та свідоцтві про смерть та інших правовстановлюючих документах, позбавляє заявницю можливості реалізувати своє право оформлення спадкових прав в порядку спадкування. Зважаючи на це, вона звернулася до суду про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: належність записів у архівних довідках № 07-04/340 від 14.05.2024р., та №07-04/339 від 14.05.2024р., виданих архівним відділом Хустською районної військової адміністрації [PERSON] . В судове засідання представник заявниці [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі та без участі заявниці, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити заяву. В судове засідання представник заінтересованої особи Хустської районної військової адміністрації (архівний відділ) не з`явився, подавши заяву, у якій не заперечує проти встановлення факту належності правовстановлюючого документу, просить розглянути заяву за відсутності представника заінтересованої особи, за наявними матеріалами справи. Під час судового розгляду справи інші заяви та клопотання учасниками судового процесу не подавались. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що згідно архівної довідки №07-04/339 від 14.05.2024 року, виданої архівним відділом Хустської районної військової адміністрації земельну ділянку площею 0,60 г, з яких 0,12 га. для обслуговування житлового будинку та 0,48 га. для ведення підсобного господарства передано у приватну власність [PERSON] ( згідно 7-ої сесії 22-го скликання Копашнівської сільської ради народних депутатів). Згідно архівного витягу №07-04/340 від 14.05.2024 року виданого архівним відділом Хустської районної військової адміністрації, виділено для ведення особистого підсобного господарства та передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,34 га. [PERSON] ( згідно 14-ої сесії 21-го скликання Копашнівської сільської ради народних депутатів). У даних правовстановлюючих документах помилково зазначено ім`я по-батькові « [PERSON] » та « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Заявниця [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] , виданого 26.01.1967 року. У свідоцтві про смерть серії [NUMBER] за актовим записом №894 ім`я по батькові чоловіка заявниці вказано [PERSON] . Аналогічні відомості про [PERSON] містяться у свідоцтві про одруження [NUMBER] , виданого 26.01.1967р та свідоцтві про народження серії [NUMBER] , що видане 28.05.2002р. Заявниця просить встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: що запис під № 18 у архівні довідці № 07-04/339 від 14.05.2024р. про передачу « [PERSON] »\~ безкоштовно земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства Копашнівської сільської ради (згідно 7-ої сесії 22-го скликання) від 15.09.1997р.\~ та запис під № 430 у архівній довідці про передачу у приватну власність « [PERSON] » земельної ділянки площею 0,34 га. на підставі рішення 14-ої сесії Копашнівської сільської ради XXІ скликання від 09.07.1993р.\~ належать її чоловіку « [PERSON] »,\~ який помер [INFO] », у зв`язку з необхідність оформлення спадкових прав на майно, яке належало [PERSON] . Виконуючи приписи ч.4 ст.264 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та даючи мотивовану оцінку аргументам, наведеним заявником щодо наявності підстав для задоволення заявленої ним вимоги, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України). За змістом п.6 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом п.п.2 п.2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до заяви про призначання пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). Відповідно до пунктів 3, 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються, крім іншого, довідки та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Згідно роз`яснень п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанови №5 від 31.03.1995 року) на підставі ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що звернення заявниці [PERSON] до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, від якого залежить реалізація її права на спадкування, здійснено у спосіб, передбачений законом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмовими доказами. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Будь-яких обставин, які б спростовували, що саме [PERSON] належить запис №18 у архівній довідці № 07-04/339 від 14.05.2024р. про передачу « [PERSON] » безкоштовно земельної ділянки у приватну власність для ведення особистого селянського господарства Копашнівської\~ сільської ради (згідно 7-ої сесії 22-го скликання) від 15.09.1997р. та запис під № 430 у архівній довідці про передачу у приватну власність « [PERSON] » земельної ділянки площею 0,34 га. на підставі рішення 14-ої сесії Копашнівської сільської ради XXІ скликання від 09.07.1993р. Таким чином, заявниця наділена правом на захист свого цивільного права в судовому порядку, оскільки підстави її звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів свідчать про наявність обмеження її права на оформлення\~ спадкових прав на майно. На підставі викладеного, встановивши обставини, якими обґрунтовується заява [PERSON] , оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення вимоги [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved