Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Мирноградської міської ради про позбавлення його батьківських прав. В обґрунтування вимог вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала у юридичному шлюбі, під час якого у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вони з відповідачем та їх діти мають статус внутрішньо переміщених осіб і перебувають на обліку в УСЗН Мирноградської міської ради. Разом з відповідачем вона не проживає, діти залишилися на її вихованні. З березня 2020 року відповідач повністю усунувся від виховання дітей, участі в їх вихованні, розвитку та матеріальному забезпеченні не приймає, що змусило її звернутися до суду з питання стягнення з нього аліментів. Натомість і аліментних зобов`язань відповідач не виконує, у зв`язку з чим має заборгованість більше 200\~000 грн. З дітьми відповідач тривалий час не спілкується, не цікавиться як вони живуть і розвиваються, не приймає участі ні в навчальному, ні у виховному процесі дітей, взагалі не переймаючись долею дітей, а коли вони випадково зустрічаються з ними на вулиці, то робить вигляд, що їх не знає. Внаслідок цього вони стали фактично чужими. Діти не знають свого батька і, як і він, не відчувають до нього ніяких почуттів. На теперішній час вона перебуває у цивільному шлюбі з іншим чоловіком, живе у тому ж місті, що і відповідач, і жодним чином не перешкоджає йому спілкуватися з дітьми, проте він свідомо уникає зустрічей та спілкування з дітьми і не бажає цікавитися їх життям. Зазначаючи на те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, ухиляючись від виховання дітей, позивач просить суд позбавити його батьківських прав. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала і суду пояснила, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 25.09.2010 року. У шлюбі в них народилося двоє дітей син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . У 2019 році їх стосунки з відповідачем ускладнилися, а в березні 2020 він залишив її з дітьми і виїхав на тимчасово окуповану території в м.Донецьк. Після цього вони з відповідачем ще деякий час спілкувалися по телефону або через СМС-повідомлення, він присилав поздоровлення з днем народження дітей, а потім вона дізналася, що у нього з`явилася інша жінка, і їх спілкування припинилося. Не спілкувався відповідач і з старшим сином, який мав свій телефон та який був дуже прив`язаний до батька, а менша дитина, якій на час припинення їх стосунків було менше двох років, взагалі його забула. У 2021 році вона подала на розлучення, і рішенням Краматорського міського суду від 08.02.2021 у заочному порядку їх шлюб було розірвано. Коли почалася загальномасштабна війна, відповідач також не став піклуватися про дітей та їх безпеку, і вона, опікуючись дітьми самостійно, в березні 2022 виїхала з ними до Польщі, де пробули дев`ять місяців, а потім повернулися. Відповідач, проживаючи на той час в Мирнограді, стосунків з нею та дітьми не налагодив, а коли зустрічав їх з дітьми на вулиці, робив вигляд, що їх не бачить, свідомо ігноруючи їх, що спричиняло сильні переживання старшій дитині. З січня 2023 вона знаходиться у фактичних шлюбних стосунках з іншим чоловіком, який добре ставиться до її дітей і жодних перешкод у їх спілкуванні з батьком не чинить, проте цього не хоче сам відповідач і продовжує уникати спілкування з дітьми, свідомо ігноруючи свої батьківські обов`язки. Зазначаючи на те, що поведінка відповідача не змінюється та що він умисно ухиляється від своїх батьківських обов`язків, позивач просила позбавити його батьківських обов`язків. Відповідач [PERSON] позов не визнав і суду пояснив, що у 2019 році він дійсно залишив сім`ю в м.Мирноград і поїхав до м.Донецьк, де йому запропонували роботу. Спочатку він спілкувався з дружиною по телефону, 1 раз прислав їй гроші, а потім з`явилися проблеми з виплатою заробітної плати, і гроші він їй більше не висилав. Потім дружина дізналася, що у нього є інша жінка і сказала, що подасть на розлучення. Він запропонував їй переїхати до нього в м.Донецьк, проте вона відмовилась. В листопаді 2021 він, як перевізник, привіз з м.Донецька в м.Мирноград пенсіонерів для ідентифікації, а повернутися назад в м.Донецьк не зміг, так як було обмежено виїзд чоловіків, і він залишився в м.Мирноград. До дружини і дітей не повернувся, офіційного працевлаштування не мав, підробляв таксистом. Коштів дружині і дітям не давав, так як їх йому самому не вистачало. Аліменти також не сплачував. Визнає, з дітьми вже декілька років не спілкується, участі у вихованні дітей і їх матеріальному забезпеченні не приймає, їх уподобань, інтересів, досягнутих успіхів не знає. У спілкуванні з дітьми позивачка йому ніколи не перешкоджала, спілкування з ними він припинив сам і до цих пір не відновив. Вважав, що перебуваючи з матір`ю, діти знаходяться в безпеці. Чи бажає відновити стосунки з дітьми і які заходи буде для цього вживати не знає. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.09.2010 (а.с.30). \~ \~ \~ \~Рішенням Краматорського міського суду Донецької від 08.02.2021 шлюб між сторонами розірвано (а.с.13). \~ \~ \~ \~Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.10-11). \~ \~ \~ \~І батьки, і діти є внутрішньо переміщеними особами і перебувають на обліку в УСЗН\~Мирноградської міської\~ради (а.с.17, 18-20, 31,43). \~ \~ \~ \~Відповідно до акту про фактичне проживання від 02.11.2023 №286, складеного представником комітету самоорганізації населення Мирноградської міської територіальної громади, позивачка з дітьми мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). Згідно довідки ЗОШ І-ІІІ ступенів №5 Мирноградської міської ради та шкільної характеристики [PERSON] , [INFO] , навчається в 5-Б класі. Вихованням дитини займається мати. Батько у вихованні дитини участі не приймає, школу не відвідує, навчанням не цікавиться (а.с.27-28). Менша дитина [PERSON] , [INFO] , відвідує є вихованцем ЗДО №4 «Іскринка», який відвідує з 28.08.2020 по теперішній час. Вихованням дитини займається мати, батько вихованням дитини не цікавиться (а.с.29). Згідно судового наказу Краматорського міського суду Донецької області від 02.06.2020 у справі №234/7358/20, з відповідача на користь позивачки на утримання двох дітей стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 07.05.2020 (а.с.12). 16.10.2020 на виконання вказаного судового наказу постановою Гірницького відділу ДВС було відкрито виконавче провадження ВП № 63305542 від 16.10.2020(а.с. 26). Згідно довідки Макіївського ВДВС у Донецькому районі Донецької області № 63305542 від 01.11.2023, заборгованість відповідача зі сплати аліментів за період з травня 2020 року по жовтень 2023 року включно становить 200818,92 грн, а за період з 07.05.2020 до 30.04.2024 - 230535,42 грн (а.с.23, 108). У зв`язку з несплатою аліментів 01.04.2024 до ЄРДР сектором дізнання ВП № 2 Покровського РУП внесені відомості за ст.164 ч.1 КК України, досудове розслідування триває (а.с.107). \~ \~ \~ \~ Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Мирноградської міської ради від 22.01.2024 №004, позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відповідатиме інтересам дітей і є доцільним (а.с.51-52). \~ \~ \~ \~Підставою для такого висновку слугувало встановлення органом опіки і піклування факту свідомого і тривалого ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків. \~ \~ \~ \~ Факт ухилення\~відповідача від\~виконання батьківських\~обов`язків відносно\~малолітніх дітей\~ знайшов\~своє достатнє\~підтвердження і\~під час\~судового розгляду\~в \~показаннях допитаних\~судом свідків\~ [PERSON] та малолітнього [PERSON] . Так, свідок [PERSON] суду пояснила, що добре знає позивачку і її колишнього чоловіка. Її син та старший син позивачки і відповідача ходили в один дитячий садок, разом їздили на змагання, дружили сім`ями. Потім від позивачки їй стало відомо, що чоловік виїхав на тимчасово окуповану територію в м. Донецьк та став жити з іншою жінкою, а через деякий час він повернувся в м.Мирноград. Проте з дітьми відповідач не спілкувався, ніколи до них не приходив. Не бачила вона його і з дітьми на дитячих майданчиках, він став для дітей ніби то чужим. Коли вона десь зустрічала відповідача у місті, то той уникав будь-яких розмов про дітей, начебто їх у нього немає. Про відсутність спілкування батька з дітьми повідомив в судовому засіданні і малолітній [PERSON] , який суду пояснив, батько з ним не спілкується так давно, що він навіть уже не пам`ятає. Знає, що батько живий, живе в одному з ними місті. Його життям батько не цікавиться, в навчанні не допомагає, нічого йому не купує, подарунків не дарує, на прогулянки не водить, за що він ображається на нього. В усьому йому допомагає вітчим. Поясняв, що одного разу взимку, катаючись на гірці, він побачив батька, який, щоб з ним не заговорити, натягнув капюшон і обійшов його стороною, чим зробив йому боляче. Маючи на батька велику образу, він і сам після цього випадку не хоче з ним спілкуватися і навіть, побачивши батька вперше за багато років в судовому засіданні, нічого не хоче йому сказати та запитати. Не висловив свого бажання поспілкуватися з дитиною і сам відповідач, який хоча і заперечував проти задоволення позову, будь-яких заходів задля налагодження і відновлення стосунків з дітьми не вжив. Як пояснила в судовому засіданні позивачка, відповідач, побачивши сина в судовому засіданні вперше за декілька років, своїх батьківський почуттів не проявив, до дитини не підійшов, не привітався, не обійняв, не вибачився перед ним за свою поведінку і, незважаючи на те, що судове засідання з часу опитування дитини в судовому засіданні відкладалося неодноразово, в тому числі через його неявку, ніяких кроків назустріч дітям не зробив, зустрітися з дітьми, поспілкуватися з ними не намагався. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Статтею 141 Сімейного Кодексу також визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. В разі, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, вони відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України можуть бути позбавлені батьківських прав. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] протягом тривалого часу своїми дітьми не опікується, про рівень їх життя не дбає, станом здоров`я, розвитком дітей, навчанням не цікавиться, належних умов для зростання дітей не створює, відновити контакт з дітьми не намагається, що свідчить про його свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків та винність його поведінки. При розгляді справ відносно дітей суд на перше місце ставить їх найкращі інтереси, оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключним заходом, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом під час судового розгляду при з`ясуванні обставин, що впливали на поведінку відповідача, відповідач нехтує потребами дітей, порушуючи їх право на належне батьківське виховання, та не виконує батьківських обов`язків. \~ \~ \~ \~Відповідач не довів можливості зміни ним своєї поведінки щодо дітей, як і прагнення відновити з ними близькі родинні стосунки, бути поряд з дітьми та стати частинкою їх життя. За таких обставин лише сам факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення батьківських прав не свідчить про його інтерес до дітей та реальне бажання змінити поведінку на краще. \~ \~ \~ \~З урахуванням цього суд погоджується з доводами позивачки та висновком органу опіки і піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, що за встановлених судом обставин відповідатиме найкращим інтересам дітей. \~ \~ \~ \~При цьому суд вважає за необхідне зауважити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, спілкування з дітьми і побачення з ними, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни поведінки.

Outcome: approved