Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

01 листопада 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про припинення запису про право власності , в якому просить припинити в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (запис від 26.12.2007 року реєстраційний номер 21084544 номер запису 17820 в книзі 103). Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу. Свої вимоги\~обґрунтовує тим,\~що в жовтні 2023 року позивач через свого представника звернулася до КП ММБТІ зі заявою про внесення до Реєстру прав власності на нерухоме майно відомостей про припинення її права власності на квартиру [ADDRESS] . Позивачу відмовлено з посиланням на наступне КП ММБТІ здійснювало державну реєстрацію прав власності та інших речових прав на нерухоме майно у відповідності до вимог Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом МЮ України від 07.02.2002р. та зареєстрованого у МЮ України 18.02.2002р. за № 157/6445 (із змінами). Ухвалою суду від 16.11.2023 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання . Ухвалою суду від 26.03.2024 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у\~судове засідання\~ повторно не з`явився, належним чином був повідомлений, відзиву на позов не надав.. За таких обставин, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2007 року у справі № 17/923/07 за ФОП [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS] . 26.12.2007 року право власності позивача зареєстровано у КП ММБТІ реєстраційний номер 21084544 номер запису 17820 в книзі 103. Державна реєстрація права власності проведена за позивачем як фізичною особою [PERSON] . Рішення Господарського суду Миколаївської області від 14.12.2007 року скасовано, справа направлена на новий судовий розгляд. Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 21.05.2009 року у справі № 17/923/07-НР в задоволенні позовуФОП [PERSON] до ФОП [PERSON] про визнання договру купівлі-продажу нерухомого майна двокмнатної квратири ха адресою [ADDRESS] , укладеного 27.11.2007 року, та визнання за ПП [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] -відмовлено. В жовтні 2023 року позивач через свого представника звернулася до КП ММБТІ зі заявою про внесення до Реєстру прав власності на нерухоме майно відомостей про припинення її права власності на квартиру [ADDRESS] . Позивачу відмовлено з посиланням на наступне КП ММБТІ здійснювало державну реєстрацію прав власності та інших речових прав на нерухоме майно у відповідності до вимог Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом МЮ України від 07.02.2002р. та зареєстрованого у МЮ України 18.02.2002р. за № 157/6445 (із змінами). 01.01.2013 року повноваження комунальних підприємств бюро технічної інвентаризації у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно припинені. Рішенням № 70335420 від 27.11.2023 року державного реєстратора прав на нерухоме майно відмовлено в проведенні реєстраційних дій - оскільки подані документи не дають змогу втсановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1 та 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 41 Конституції України, ст. 316 ЦК України, передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Подібний висновок викладений в постанові ВП ВС від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, постановах ВС від 27.02.2018 у справі\~№ 925/1121/17, від 17.04.2019 у справі № 916/675/15, від 24.01.2020 року у справі № 910/10987/18. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією із засад державної реєстрації прав є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Згідно зі ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення. Згідно з ч. 2 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом. Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. ст. 26, 27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, зокрема, укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому п.п. «а» п. 2 ч.6 ст. 37 цього Закону до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. З наведеного видно, що Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено вичерпний перелік рішень суду, на підставі яких здійснюється державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме набуття, зміна або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора. У відповідності пунктів 1.3, 2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, 12.12.2011 року № 3502/5, рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав приймає державний реєстратор прав на нерухоме майно (далі - державний реєстратор), яке оформлює за допомогою Державного реєстру прав у двох примірниках. Для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява позивача про припинення запису про право власності на на нерухоме\~майно є обгрунтованим, тому її слід задовольнити, а відтак, слід припинити в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки сплачений судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Outcome: approved