Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

23.05.2024 представник відповідача [PERSON] адвокат Назаренко Р.А. через систему «Електронний суд» подав заяву про ухвалення додаткового рішення. Вказана заява обґрунтована тим, що 06.03.2024 між [PERSON] та АБ «Ольги Пєнязькової» було укладено договір-доручення про надання правничої допомоги. Відповідно до додаткової угоди до договору-доручення про надання правничої допомоги від 06.03.2024 сторони дійшли згоди, що гонорар Бюро за ознайомлення із матеріалами справ №357/3407/21, №357/11965/13-ц, №357/1039/19 у Білоцерківському міськрайонному суді Київської області та формування правової позиції у справі №357/3407/21 складає 6 000,00 грн. Зазначає, що ознайомлення із матеріалами справ №357/11965/13-ц, №357/1039/19 були необхідні для формування правової позиції у справі №357/3407/21, а рішення, що були здобуті у справах №357/11965/13-ц, №357/1039/19 використані в якості доказів у справі №357/3407/21. Крім того, дані справи об`єднує наявність спору між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] з приводу одного і того кредитного договору, а саме кредитного договору №KIA3GI0000001269 від 19.11.2007 року. Відповідно до додаткової угоди №2 від 13.03.2024 до договору-доручення про надання правничої допомоги від 06.03.2024р. сторони дійшли згоди, що гонорар Бюро за оскарження заочного рішення суду у справі №357/3407/21 та представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції становить 10 000,00 грн. Вказує, що відповідач [PERSON] понесла витрати на правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн.\~ Представник відповідача зазначав, що докази понесених судових витрат будуть подані протягом п`яти днів з моменту ухвалення судового рішення. Заочне рішення по справі було скасоване та рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.05.2024 відмовлено у задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк». А тому представник відповідача просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути із позивача на користь [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000 грн. 07.06.2024 на адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшов відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому посилаючись на Постанову КМУ № 590 від 27.04.2006 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», зазначив, що сума витрат заявлена представником відповідача значно перевищує встановлений діючим законодавством граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, крім того вказали, що сума витрат є неспівмірною із складністю цивільної справи, яка віднесена судом до малозначної. Подали клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, в якій просили зменшити розмір таких витрат до мінімально розумної суми, що підлягає компенсації. 03.07.2024 року представник АТ КБ «Приватбанк» Абібулаєва Т.Г. через систему «Електронний суд» подала заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому зазначила, що АТ КБ ПриватБанк не погоджується з вартістю послуг на правову допомогу, заявлену стороною відповідача.\~ Вказує, що адвокатами підготовлено по одному процесуальному документу заява про перегляд заочного рішення. Враховуючи те, що середня заробітна плата за І квартал 2024 року по країні за напрямком «Професійна, наукова та технічна діяльність» становить 26316,00 грн./міс (дані отримані на сайті Державної служби статистики України), то шляхом математичного вирахування неважко визначити, що заявлені 16 000,00 грн. та 10000,00 грн. (середня вартість 1 години = 150 грн. (26 316/175 год./міс.)) дорівнюють відповідно в середньому 106 роб. год. та 66 роб. год. спеціаліста в даній галузі. Натомість, обсяг часу, витраченого на засідання та складність поданих документів не відповідає такому часовому навантаженню. Представник позивача посилаючись на постанову Великої Палати Верховного суду у справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року, зазначає, що відповідачами не надано належні докази оплати послуг адвоката. Відповідно до даних Реєстру платників єдиного податку АБ "ОЛЬГИ ПЄНЯЗЬКОВОЇ" з 01.08.2023 перебуває на єдиному податку 3 групи. Платники єдиного податку, які здійснюють готівкові розрахунки з покупцями, не ведуть касову книгу та не виписують прибуткові касові ордери. При цьому, з 01.01.2022 року для платників єдиного податку другої-четвертої груп є обов`язковим застосування реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій при здійсненні ними розрахункових операцій в готівковій формі відповідно до Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, закон №265/95-ВР. Враховуючи те, що доказами сплати витрат на правничу допомогу є прибуткові касові ордери, а адвокатське бюро не повноважне приймати готівкові оплати від клієнтів на підставі прибуткових касових ордерів, докази, які надані до суду у вигляді прибуткових касових ордерів\~ - є неналежними.\~ Представник позивача посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року вказує, що до заяви про ухвалення додаткового рішення не надано доказів оплати правничої допомоги. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні заперечила включення\~ витрат на правничу допомогу до розподілу судових витрат на правничу допомогу. Підтримала свої письмово викладені заперечення від 03.07.2024 року та додатково зазначила, що адвокат Назаренко Р.А. штучно завищив розмір судових витрат, оскільки обидва відповідачі уклали договори про надання правничої допомоги з одним Адвокатським Бюро «Ольги Пєнязькової». Крім того, представник позивача звернула увагу, що адвокати не надали доказів, що перебувають в трудових відносинах з АБ «Ольги Пєнязькової». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату та місце розгляду була повідомлена належним чином, 03.07.2024 представник відповідача [PERSON] подав клопотання про розгляд заяви за відсутності відповідача та її представника, заяву підтримав. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали додані до заяви, дійшов до наступних висновків. Встановлено, що заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 18.10.2021 року позов АТ КБ «Приватбанк» було задоволено та стягнено в солідарному порядку\~ з [PERSON] \~ і\~ [PERSON] \~ на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»\~ заборгованість за кредитним договором в сумі 300573 грн. 57 коп., вирішено питання судових витрат (т. 1, а.с. 61-64). У березні 2024 року відповідачі по справі, [PERSON] і [PERSON] , які діють через своїх представників, звернулися до суду із заявами про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 11.04.2024 скасовано заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 18.10.2021 року\~ по справі № №357/3407/21 у справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] \~ про стягнення заборгованості (т. 1, а.с. 185-186). Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своїм рішенням від 22.05.2024р. відмовив у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] , [PERSON] \~ про стягнення заборгованості (т. 1, а.с. 238-246). Згідно положень ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання, зокрема, про те як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Так, 22.05.2024 представник відповідача [PERSON] \~ - адвокат Назаренко Р.А. подав\~ заяву про ухвалення додаткового рішення із доказами понесених витрат на правову допомогу, тобто протягом п`яти днів після ухвалення судом відповідного рішення. Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесення відповідачем [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу суду було надано: ордер\~ (Т.1 а.с.87), договір-доручення про надання правничої допомоги від 06.03.2024; додаткову угоду до договору-доручення про надання правничої допомоги від 06.03.2024; додаткову угоду № 2 до договору-доручення про надання правничої допомоги від 06.03.2024, укладену 13.03.2024;\~ прибутковий касовий ордер № 11/03 від 11.03.2024; прибутковий касовий ордер №15/04 від 15.04.2024; прибутковий касовий ордер № 31/03 від 31.03.2024; прибутковий касовий ордер № 13/03 від 13.03.2024. Відповідно до п. 4.2. Договору-доручення про надання правничої допомоги від 06.03.2024 сторони погодили, що гонорар адвокатського бюро погоджується за взаємною згодою сторін та оформляється додаткового угодою до цього договору (т. 2, а.с. 28-29). У пункті 1 додаткової угоди до вказаного договору, сторони дійшли згоди, що гонорар Бюро за ознайомлення із матеріалами справи № 357/3407/21, №357/11965/13-ц, №357/1039/19 у Білоцерківському міськрайонному суді Київської області та формування правової позиції у справі № 357/3407/21 складає 6 000,00 грн. (т. 2, а.с. 30). Відповідно до п. 4.2. договору сторони дійшли згоди, що гонорар Бюро за оскарження заочного рішення суду у справі № 357/3407/21 та представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції становить 10 000 грн (т. 2 а.с. 31) Отже, сторона відповідача вказує, що розмір витрат на правову допомогу, який обумовлений сторонами склав 16 000 гривень. Клієнт оплатила вартість наданих послуг на загальну суму 16 000,00 грн, що підтверджується прибутковими касовими ордерами (т. 2, а.с. 24-27). У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial