Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Начальник Служби у справах дітей Брусницької сільської ради Вижницького району Чернівецької області Мар`яна Галецька звернулася до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] , [INFO] , жителька с. Верхні Станівці Вижницького району, є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] . Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно від 04.04.2024 р. №00044377805, державна реєстрація малолітнього [PERSON] проведена відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України Посилається на те, що Службою у справах дітей, з метою збереження життя та здоров`я малолітнього [PERSON] , [INFO] було прийняте рішення про негайне відібрання дитини від матері на підставі Акта проведення оцінки рівня безпеки дитини, Додаток 10 до порядку (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 1 червня 2020 р. №585) від 21.03.2024 р. Саме цього ж дня 21.03.2024 р. о 14 год. 35 хв. було передано малолітнього [PERSON] у сім`ю родичів Зазначає, що [PERSON] , [INFO] відповідно до довідки, виданої виконкомом Брусницької сільської ради №02.02-16/45 від 28.03.2024 р. за родинними відносинами є троюрідною сестрою [PERSON] , [INFO] . Згідно з актом обстеження умов проживання від 21.03.2024 р. у сім`ї [PERSON] , [INFO] , створені всі умови для виховання та розвитку дитини. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 21.03.2024 р. [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] . Сім`я має позитивні відгуки в громаді. Мають доходи від домашнього господарства. Помешкання задовільне для проживання дитини з усіма зручностями. Також вказує на те, що [PERSON] надав заяву-згоду на тимчасове влаштування в його сім`ю малолітнього [PERSON] . [PERSON] надала заяву-згоду на тимчасове влаштування в її сім`ю малолітнього [PERSON] . Згідно з відомостями, що містяться в характеристиці № 02.02-16/43 від 28.03.2024 р., виданої виконкомом Брусницької сільської ради, встановлено, що [PERSON] , яка народилася в с. Верхні Станівці, та тривалий час проживала в м. Розділ Львівської обл. біля матері [PERSON] , де навчалася в школі-інтернаті. Там же відбувала покарання в місцях позбавлених волі. В січні 2015 р. прибула на територію сільської ради, а саме до будинку батька [PERSON] , 1964 р. н. з сином [PERSON] , [INFO] , відносно якого згодом була позбавлена батьківських прав. Дитину взяли родичі під опіку. В подальшому відповідачка, народивши ще двох дітей, знову була позбавлена батьківських прав щодо них. [INFO] народила п`яту дитину - [PERSON] . За час проживання в селі зарекомендувала себе з негативної сторони. Відповідно до заочного рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.03.2022 року, яке набрало законної сили від 05.04.2022 р. справа №718/2871/21 провадження №2/718/771/21, - [PERSON] була позбавлена батьківських прав щодо своєї дитини [PERSON] , [INFO] .. Також позбавлена батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] який перебуває під опікою дядька. [PERSON] , [INFO] , було відібрано від матері та позбавлено батьківських прав. 17.02.2022 р., одразу ж після народження [PERSON] , Брусницька сільська звернулась із проханням про надання допомоги матері й дитині та зарахувати їх до ОКУ «Соціальний центр матері і дитини», у зв`язку із відсутністю засобів для належного догляду за дитиною та незадовільним матеріально - побутовим становищем матері. 20.03.2024 року на адресу служби у справах дітей надійшов лист від ОКУ «Чернівецький обласний центр соціально-психологічної допомоги» №36/01-24 із проханням відреагувати, допомогти змінити ситуацію у сім`ї, задля збереження життя та здоров`я малолітньої дитини. ОКУ «Чернівецький обласний центр соціально-психологічної допомоги» повідомив наступну інформацію - з 12.01.2024 року було зараховано одиноку мати [PERSON] , [INFO] , яка має на вихованні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , з причин перебування цієї сім`ї складних життєвих обставинах, відсутністю належних умов проживання. За період перебування в закладі відповідачці та її дитині надавалося тимчасове житло, харчування, соціально-педагогічні, психологічні, соціально-економічні, інформаційні послуги. Однак, [PERSON] не виконувала свої материнські обов`язки, жодним чином не здійснювала догляд за сином. В кімнаті не прибирала, тому там був бруд, безлад, скрізь розкидані речі та взуття. Залишала свого малолітнього сина без нагляду, що несло загрозу здоров`ю та життю дитини. Абсолютно не дбала про здоров`я дитини: хлопчик ходить під час дощу в шкарпетках, або зовсім босий, роздягнений, брудний із нежиттю. Не дотримувалася санітарно-гігієнічних норм, купала дитину в холодній воді. Часто вживає спиртні напої. А 20.03.2024 р. з невідомих причин перебувала в неадекватному загальмованому стані. На прохання працівників Центру доглядати дитину не реагувала, тому викликали бригаду швидкої допомоги, яка рекомендувала лягти у психіатричну лікарню, однак там було відмовлено в цьому. Відповідач не бажає виправляти свою поведінку, не має наміру належним чином піклуватися про свого малолітнього сина, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, оскільки ні часу, ні бажання виховувати свою дитину вона не має, а подальше перебування [PERSON] поруч із матір`ю призведе до важких наслідків для життя дитини. Крім цього, посилається на те, що факт байдужого ставлення [PERSON] до забезпечення дитини та повноцінне її утримання і виховання є очевидним. Враховуючи те, що мати своїм безвідповідальним ставленням не створює умови для належного проживання дитини, її утримання, остання ще ухиляється від забезпечення особистого немайнового права дитини щодо вираження по відношенню до дитини материнської любові та турботи. Виховання дитини повинно відбуватися з дотримання правил поведінки та усвідомлення настання негативних наслідків від порушення зазначених правил. Враховуючи те, що [PERSON] не створила належних умов виховання, не забезпечує збереження життя та здоров`я дитини, не здійснює підготовку дитини до самостійного життя відповідного до його віку, то є всі підстави для вирішення питання щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] . Враховуючи вище наведене, з посиланням на норми закону, просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її сина [PERSON] , [INFO] , стягнути з відповідачки аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2563 гривні щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення ним повноліття та стягнути судові витрати. Відповідачка відзив на позовну заяву до суду не подала. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 30.05.2024, прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 20.06.2024. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.07.2024. У судове засідання 18.07.2024 сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце слухання справи. Представник позивача Служби у справах дітей Брусницької сільської ради Вижницького району Чернівецької області Галецька М.М. скерувала суду заяву, у якій позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав підтримала, від позовної вимоги про стягнення аліментів відмовилася та просила здійснювати розгляд справи без її участі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційному сайті суду. Причини неявки суду не повідомила. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, а також якщо відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України, про що постановлено відповідну ухвалу. Зупинення і поновлення провадження у справі не здійснювалося. Заходів спрямованих на забезпечення доказів та позову не вживалося. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд доходить наступних висновків. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно від 04.04.2024 р. №00044377805, державна реєстрація малолітнього [PERSON] проведена відповідно до статті 135 Сімейного кодексу України. Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дитини від 21.03.2024 Службою у справах дітей, з метою збереження життя та здоров`я малолітнього [PERSON] , [INFO] було прийняте рішення про негайне відібрання дитини від матері. Мати усвідомлює, що не може виконувати свої материнські обов`язки і належним чином здійснювати догляд за сином. Згідно з висновком органу опіки та піклування Брусницької сільської ради вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та призначити опікуном малолітнього [PERSON] , родича його матері, а саме - троюрідного брата відповідачки по справі - [PERSON] , 1994 року народження. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 21.03.2024 р. виявлено при обстеженні даного господарства, що [PERSON] проживає разом із матір`ю [PERSON] . Умови проживання для дитини задовільні. Окреме спальне місце, одяг та взуття, іграшки та збалансоване харчування відповідно до віку. Згідно з актом оцінки потреб сім`ї/особи та висновку оцінки потреб сім "і від 21.03.2024р. сім`я [PERSON] , яка проживає за адресою [ADDRESS] має позитивні відгуки в громаді. Мають доходи від домашнього господарства. Помешкання задовільне для проживання дитини з усіма зручностями. Згідно з характеристикою № 02.02-16/43 від 28.03.2024 р., виданою виконкомом Брусницької сільської ради, [PERSON] народилася в с. Верхні Станівці, тривалий час проживала в м. Розділ Львівської області біля матері [PERSON] , де навчалася в школі-інтернаті. Там же відбувала покарання в місцях позбавлених волі. В січні 2015 р. прибула на територію сільської ради, а саме до будинку батька [PERSON] , 1964 р. н. з сином [PERSON] , [INFO] , відносно якого згодом була позбавлена батьківських прав. Дитину взяли родичі під опіку. В подальшому відповідач, народивши ще двох дітей, знову була позбавлена батьківських прав, щодо них. [INFO] народила п`яту дитину - [PERSON] . За час проживання в селі зарекомендувала себе з негативної сторони. Згідно з довідкою № 02.02-16/45 від 28.03.2024 року Брусницької сільської ради [PERSON] , [INFO] , за родинними відносинами доводиться троюрідною сестрою [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Довідки про склад сім`ї №02.02.-16/44 від 28.03.2024 року Брусницької сільської ради - до складу сімї [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] входять: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . [PERSON] надав заяву-згоду на тимчасове влаштування в його сім`ю малолітнього [PERSON] , що підтверджується заявою від 21.03.2024 року. [PERSON] надала заяву-згоду на тимчасове влаштування в її сім`ю малолітнього [PERSON] , що підтверджується заявою від 21,03.2024 року. Відповідно до інформації №189 від 17.02.2022 року Брусницької сільської ради, сільська рада просить ОКУ «Чернівецький обласний центр соціально-психологічної допомоги» зарахувати на перебування в дану установу жительку с.Верхні Станівці [PERSON] , [INFO] та її малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з відсутністю засобів для належного догляду за дитиною та незадовільним матеріально-побутовим становищем. Станом на 17.02.2022 року мати з сином знаходяться на лікуванні у інфекційному відділенні дітей молодшого віку Чернівецької обласної дитячої лікарні за адресою: м.Чернівці вул. Руська, 207-А. Згідно з листом від ОКУ «Чернівецький обласний центр соціально-психологічної допомоги» №36/01-24 від 20.03.2024 - з 12.01.2024 року було зараховано в даний заклад одиноку мати [PERSON] , [INFO] , яка має на вихованні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , по причині перебування даної сім`ї складних життєвих обставинах, відсутністю належних умов проживання. За період перебування в закладі відповідачу та її дитині надавалося тимчасове житло, харчування, соціально-педагогічні, психологічні, соціально-економічні, інформаційні послуги. Однак, [PERSON] , не виконувала свої материнські обов`язки, жодним чином не здійснювала догляд за сином. В кімнаті не прибирала, тому там був брудно, безлад, скрізь розкидані речі та взуття. Залишала свого малолітнього сина без нагляду, що несло загрозу здоров`ю та життю дитини. Абсолютно не дбала про здоров`я дитини: хлопчик ходить під час дощу в шкарпетках або зовсім босий, роздягнений, брудний із нежиттю. Не дотримувалася санітарно-гігієнічних норм, купала дитину в холодній воді. Часто вживає спиртні напої. 20.03.2024 р. з невідомих причин перебувала в неадекватному загальмованому стані. На прохання працівників Центру доглядати дитину не реагувала, тому викликали бригаду швидкої допомоги, яка рекомендувала шпиталізувати її у психіатричну лікарню, однак там було відмовлено у зв`язку з відсутністю місця. Службою у справах дітей з метою збереження життя та здоров`я малолітнього [PERSON] , [INFO] було прийняте рішення про негайне відібрання дитини від матері на підставі Акта проведення оцінки рівня безпеки дитини, саме цього ж дня 21.03.2024 р. о 14 год. 35 хв. було передано малолітнього [PERSON] у сім`ю родичів, що підтверджується Актом про факт передачі дитини від 21.03.2024р Відповідно до заочного рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 04.03.2022 року, яке набрало законної сили від 05.04.2022 р. справа №718/2871/21 провадження №2/718/771/21, [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1921 гривні щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 25.11.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Норми права, які застосував суд. В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зі змісту ст. 12 ЦПК України слідує, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 (далі-Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402-III від 26 квітня 2001 року, визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків (ст. 11вищезазначеного Закону). Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно з ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 165 Сімейного кодексу України передбачено право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, яке відповідно мають: один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з ст. 164 СК України, один з батьків може бути позбавлений батьківських прав, якщо буде встановлено, зокрема, що він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованні дитини. Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» з наступними змінами, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а зазначені у ст. 164 СК України фактори, як кожен окремо так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Питання про застосування такого крайнього заходу слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому, у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати. Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. В рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04), Європейський суд з прав людини висловлює таку правову позицію, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Разом з тим у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц та у постанові КЦС ВС від 29 листопада 2019 року у справі № 127/23281/18, зроблено висновок по застосуванню п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України і вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Згідно з ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь - якій стадії судового процесу. Згідно п.4 ч.І ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Мотиви з яких виходив суд. Враховуючи вищезазначені норми Закону, обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Також, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Суду не надано доказів, які б свідчили про те, що мати малолітнього [PERSON] виконує свої батьківські обов`язки, або які б свідчили про поважність причин невиконання нею своїх обов`язків щодо виховання та утримання малолітнього сина. Враховуючи, що відповідачка висловила свою свідому згоду на позбавлення її батьківських прав стосовно малолітнього сина, не з`являлася на засідання Комісії з питань захисту прав дитини та в судові засідання, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками щодо сина є наслідком винної поведінки відповідачки та є підставою для позбавлення її батьківських прав. На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог, підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення. Суд, передусім, виходить з того, що позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів самої дитини, тому задовольняючи позов суд вважає, що від такого вирішення справи у житті дітей настануть позитивні наслідки. Таке втручання, для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції, суд визнає виправданим у спірній по справі ситуації і здатним забезпечити належний захист інтересів Дитини для її подальшого гармонійного розвитку. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь позивачки 1211 грн. 20 коп. судового збору. Також, враховуючи принцип диспозитивності, суд приймає відмову Служби у справах дітей Брусницької сільської ради Вижницького району Чернівецької області від позовних вимог до [PERSON] про стягнення аліментів.

Outcome: approved