Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

у травні 2024 року ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" звернулося у суд з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №849352 від 04.05.2019 року в розмірі 37 819,76 грн., та витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 травня 2019 року між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту№849352, відповідно до індивідуальної частини якого ТОВ "Авентус Україна" надав відповідачу позику у сумі 7 000 грн. Проте позичальник не виконав умови договору про надання фінансового кредиту щодо повернення наданих коштів і внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 25 102,00 грн., що складається з 7 000 грн. суми основного боргу, 3 780,00 грн. суми процентів, 10 962,00 грн. суми прострочених процентів, 3 360,00 грн. суми штрафів. Також позивач просить стягнути 10 454,99 грн. інфляційних втрат та 2 262,77 грн. трьох процентів річних. Всього, на загальну суму 37 819,76 грн. 12 квітня 2018 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" укладено договір факторингу №1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за договом про надання фінансового кредиту №849352 від 04.05.2019 року, за яким ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" набуло прав кредитора стосовно відповідача. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 травня 2024 року в даній справі відкрито спрощене позовне провадження. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористалася, відзив на позов не подала. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 04 травня 2019 року між ТОВ "Авентус Україна" та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №849352, відповідно до індивідуальної частини якого ТОВ "Авентус Україна" надав відповідачу позику у сумі 7 000 грн. Договір про надання фінансового кредиту №849352 від 04.05.2019 року був укладений з відповідачем у електронній формі відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". Відповідно до індивідуальних умов договору про надання фінансового кредиту, а саме п. 7.3, позичальник погоджується, що товариство має право передати пенсональні дані клієнта третім особам для захисту своїх законних прав та інтересів, стягнення заборгованості за договором, договірної неустойки, збитків та інших засобів правового захисту. 12 квітня 2018 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" укладено договір факторингу №1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі за договом про надання фінансового кредиту №849352 від 04.05.2019 року, за яким ТОВ "ФК "Довіра та гарантія" набуло прав кредитора стосовно відповідача. Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Сума заборгованості відповідача за договором про надання фінансового кредиту №849352 від 04.05.2019 року становить 25 102,00 грн., що складається з 7 000 грн. суми основного боргу, 3 780,00 грн. суми процентів, 10 962,00 грн. суми прострочених процентів, 3 360,00 грн. суми штрафів. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди складає 35310,51 грн. Відповідно до положень статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з наданим позивачем розрахунком за період з 10 липня 2019 року по 17 червня 2021 року відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання. З урахуванням інфляційні збитки за вказаний період становлять 10859,63 грн., три проценти річних від простроченої суми за прострочення становлять 5370,19 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частино 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням вищевикладеного, неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позову на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає також 2 422,40 грн.судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved