Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

20.09.2023 р. на адресу суду від Печерського районного суду м.Києва за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом ПрАТ «СК «АРКС» до [PERSON] про відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, у якому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, у розмірі 20296,10 грн., а також витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.06.2020 р. між ним та [PERSON] . укладений договір добровільного страхування наземного транспортну «КАСКО Smart» № 83157a0кг, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб марки «Mercedes-Benz C220», номерний знак [NUMBER] . 04.10.2020 р. відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю вказаного транспортного засобу під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу марки «Mitsubishi Outlander», номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача. Внаслідок зазначеної ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Солом`янського районного суду м.Києва від 20.11.2020 р. у справі № 760/22021/20 встановлено, що ДТП сталась з вини відповідача, внаслідок порушення ним ПДР України. Відповідно до страхових актів № ARX2644461 від 23.10.2020 р., № ARX 2657131 від 11.11.2020 р. та умов договору страхування, розмір страхового відшкодування складає 42080,68 грн., яке позивачем було відшкодовано потерпілому. Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант», на адресу якої ПрАТ «СК «АРКС» направило заяву про виплату страхового відшкодування за полісом. Разом з тим, оскільки заяву було задоволено частково, а саме ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило на користь ПрАТ «СК «АРКС» страхове відшкодування тільки у розмірі 21784,58 грн., тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 20296,10грн., а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою від 29.01.2024 р. прийнято справу до розгляду, який вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшла його письмова заява, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи заперечень не виклав. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. Враховуючи, що представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому відповідач, що належним чином повідомлявся про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 04.10.2020 р. на вул.В.Гетьмана в м.Києві відбулась ДТП за участю транспортного засобу марки «Mercedes-Benz C220», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу марки «Mitsubishi Outlander», номерний знак [NUMBER] , під керуванням відповідача. Внаслідок ДТП вказані транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Солом`янського районного суду м.Києва від 20.11.2020 р. у справі № 760/22021/20, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «Mercedes-Benz C220», номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] , та обставини даного ДТП, не потребують доказування. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Судом встановлено, що на момент настання вищевказаного страхового випадку транспортний засіб марки «Mercedes-Benz C220», номерний знак [NUMBER] , був застрахований у ПрАТ «СК «АРКС» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО Smart» № 83157a0кг від 25.06.2020 р. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов`язаний повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. 04.10.2020 р. до ПрАТ «СК «АРКС» звернувся власник транспортного засобу марки «Mercedes-Benz C220», номерний знак [NUMBER] , - [PERSON] із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. З врахуванням акта огляду транспортного засобу, ремонтної калькуляції та рахунків на загальну суму 42080,68 грн., ПрАТ «СК «АРКС» затверджено страхові акти № ARX2644461 від 23.10.2020 р. та № ARX 2657131 від 11.11.2020 р. про виплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 40757,68 грн. Як встановлено судом, ПрАТ «СК «АРКС» на підставі вказаних страхових актів було сплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 40757,68 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 716080 від 26.10.2020 р. та № 721762 від 12.11.2020 р. Крім того встановлено, що 1323,00 грн. було сплачено [PERSON] як частину страхового відшкодування шляхом заліку страхувальнику цієї суми в рахунок несплаченого страхового платежу. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Разом з тим, положеннями ст. 1194 ЦК України вбачається, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як вбачається з матеріалів справи, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, який на законних підставах здійснював експлуатацію транспортного засобу марки «Mitsubishi Outlander», номерний знак [NUMBER] , була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант» відповідно до поліса ЕР/100197897 (страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого, за шкоду заподіяну майну - 130000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.), що підтверджується витягом з ЦБД МТСБУ. Разом з тим, внаслідок звернення ПрАТ «СК «АРКС» до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з метою отримання страхового відшкодування у розмірі 42080,68 грн., ТДВ СК «Альфа-Гарант» відшкодувало ПрАТ «СК «АРКС» лише 21784,58 грн. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди у сумі 42080,68 грн. та страховою виплатою ТДВ СК «Альфа-Гарант» у розмірі 21784,58 грн. складає 20296,10 грн., яка підлягає стягненню з винної у вчиненні ДТП особи, а саме з відповідача. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи, що до позивача внаслідок виплати потерпілому страхового відшкодування, перейшло право вимоги до відповідача, при цьому страховик відповідача здійснив страхову виплату недостатню для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а саме 20296,10 грн. (42080,68 грн. - 21784,58 грн.). Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 2684,00 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 22980,10 грн. (20296,10 грн. + 2684,00 грн.).

Outcome: approved