Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області з вищевказаною позовною заявою. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Вона є спадкоємцем за законом. Позивач звернулася до нотаріальної контори з усною заявою з приводу оформлення спадщини, однак нотаріус їй відмовила, оскільки [PERSON] пропустила термін для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що на протязі 15-ти років перебувала в Республіці Польща, про наявність земельного паю та сертифікатів не знала. Однак, в червні 2024 р. позивач у маминих документах знайшла сертифікат на право на земельну частку (пай), який належав її матері. Коли вона повернулася з-за кордону мала намір завести спадкову справу, однак почалася агресія Російської Федерації і вона знову змушена була покинути місце свого проживання. Дані обставини стали причиною пропуску строку, який наданий законом для прийняття спадщини. На теперішній час вона, як спадкоємець майна померлої [PERSON] позбавлена права отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, тому змушена звернутися до суду за захистом свого права. \~ \~ \~ \~Просить суд визнати причину пропуску строку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини поважною; встановити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном чотири місяці. Ухвалою судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 26.03.2024 р. відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження (а.с.22). Ухвалою судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 01.05.2024 р. витребувано від Галицької державної нотаріальної контори належним чином посвідчені копії спадкової справи після смерті [PERSON] . На виконання вищезазначеної ухвали, 24.05.2024 року судом отримана інформація від Галицької державної нотаріальної контори про те, що спадкова справа після смерті [PERSON] згідно даних Спадкового реєстру не заводилася (а.с.31,36). Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 21.03.2024 р. підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до розгляду по суті (а.с. 31). 09.07.2024 р. представник позивача адвокат Раврик І.Д. через канцелярію суду подав письмові додаткові пояснення та довідку з Демешківського старостинського округу №5 Галицької міської ради (а.с.44-45, 46). 09.07.2024 р. [PERSON] та [PERSON] подали через канцелярію суду письмові додаткові пояснення (47,49). В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надавши письмову заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити (а.с.53). Представник відповідача Галицької міської ради, О. Гречух до суду не з`явилася, однак подала заяву, в якій просить про розгляд справи без їхньої участі та не заперечує щодо задоволення позовних вимог (а. с.54). Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази відповідно до вимог\~статті 89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Відповідно до ч. 4ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що згідно зі свідоцтвом про смерть, [NUMBER] , виданим Демешківською сільською радою Галицького району Івано-Франківської області [INFO] померла [PERSON] (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про народження позивача, батьками останньої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Згідно довідки виданої Демешківським старостинським округом №5 Галицької міської ради від 13.05.24 р. №118 про те, що [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] дійсно проживала з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , без реєстрації. Вела спільне господарство, обробляла земельні ділянки орієнтовною площею 0,81 га. (а.с.46). Згідно нотаріально посвідчених заяв [PERSON] та [PERSON] брата та сестри [PERSON] , ними був пропущений строк для прийняття спадщини після смерті матері, поновляти строки для прийняття спадщини вони не будуть і не заперечують, щоб свідоцтва про право на спадщину були видані на ім`я [PERSON] (а.с.42-43). У письмових поясненнях [PERSON] та [PERSON] - жителів с. Німшин Івано-Франківського р-ну Івано-Франківської обл. зазначено, що [PERSON] до дня смерті [PERSON] здійснювала за нею догляд, проживала та разом вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] (а.с.47,49). Згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) від 17.05.2000 р. №174 [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності агрофірми «Бовшівська», розміром 21,75 га. (а.с.11). Позивач усно звернулася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, однак постановою державного нотаріуса Кіщук Л.І. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] , оскільки нею пропущений строк для прийняття спадщини (а.с.12). Відповідно до матеріалів справи, позивач [PERSON] не знала про наявність сертифікатів на пай, у зв`язку з чим не звернулася вчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом статей 15 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на предмет та підстави позову суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини із спадкування, зокрема щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, які регулюється нормами права, що містяться в книзі 6 ЦК України. За загальним правилом про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за відсутності інших спадкоємців пред`являється до територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій (пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"). Так, позивач в обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, посилається на те, що після смерті матері [PERSON] не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, оскільки на час відкриття спадщини їй не було відомо про наявність сертифікату на пай. Необізнаність спадкоємця з приводу таких обставин, на переконання суду, є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому суд враховує аргументи позивача, наведені на підтвердження обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, оскільки такі не оспорюються відповідачем та підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосований в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям "майно" в розумінні ст. 1 Першого протоколу. Враховуючи наведені обставини, поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов до висновку про можливість поновлення позивачу строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлої. Таким чином, оцінюючи в сукупності обставини, на які посилається позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд дійшов висновку про наявність у позивача об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що є підставою для задоволення позову у межах заявлених вимог та визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлої.

Outcome: approved