Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, спільних дітей немає. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені; спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання з відповідачемс неможливе, примирення недоцільне, а збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2024 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Панченко О.М. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04.06.2024 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить їх задовольнити. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.02.1994 року Ватутінським відділом ЗАГС м. Києва, а/з № 127. Сторони не мають спільних дітей. Спільне життя у подружжя не склалось, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та мають різний сімейний бюджет. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved