Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] за участю третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баранець (Анцифєрової) Алли Миколаївни про визнання договору довічного утримання недійсним. Свої вимоги мотивувала тим, що 02 вересня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баранець (Анцифєровою) Аллою Миколаївною посвідчено договір довічного утримання, підписаний між [PERSON] та [PERSON] , відповідно до якого, зокрема, [PERSON] передав у власність [PERSON] 5/12 частин квартири [ADDRESS] . На момент укладення договору [PERSON] не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. [INFO] помер [PERSON] , батько [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , батько [PERSON] . У зв`язку з чим, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить суд: визнати договір довічного утримання, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений 02 вересня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баранець (Анцифєровою) Аллою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 1244, недійсним: скасувати реєстрацію права власності [PERSON] на 5/12 частин квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101632858000, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31214188 від 02 вересня 2016 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баранець Алла Миколаївна; скасувати заборону на нерухоме майно 5/12 частин квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101632858000, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31214121 від 02 вересня 2016 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баранець Алла Миколаївна. Ухвалою суду від 17 листопада 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 18 січня 2021 року постановлено витребувати у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баранець (Анцифєрової) Алли Миколаївни ( [ADDRESS] ) належним чином завірені матеріали щодо оформлення договору довічного утримання, який укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого 02 вересня 2016 року, зареєстровано за № 1244. Ухвалою суду від 18 січня 2021 року у задоволенні заяви представника позивача [PERSON] - [PERSON] про витребування у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковбасянського С.В. належним чином завірені матеріали щодо посвідчення 01 вересня 2016 року довіреності, зареєстрованої в реєстрі за № 2221 відмовлено. Ухвалою суду від 18 січня 2021 року призначено в справі судово-психіатричну (посмертну) експертизу, на вирішення якої поставлено такі питання: Чи страждав [PERSON] , [INFO] , психічними захворюваннями та/або психологічними розладами на момент підписання договору довічного утримання від 02 вересня 2016 року? Якщо так, то якими саме? Чи міг [PERSON] , [INFO] , абсолютно усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в момент підписання договору довічного утримання від 02 вересня 2016 року?; проведення експертизи доручено експертам Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоров`я України; провадження по справі на час проведення експертизи зупинено. 07 липня 2022 року Українським науково-дослідним інститутом соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоров`я України повернуто цивільну справу без виконання через не оплату вартості експертного дослідження. 23 серпня 2022 року протокольною ухвалою суду залучено до участі у справі правонаступника позивача [PERSON] його доньки - [PERSON] , в інтересах якої діє законний представник [PERSON] . Ухвалою суду від 23 серпня 2022 року у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про закриття провадження у справі відмовлено. Ухвалою суду від 28 вересня 2022 року постановлено витребувати у слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції Зливко Богдана Юрійовича (вул. Електриків, 25-ж, м. Київ) з матеріалів кримінального провадження № 12020100000001072 від 03 грудня 2020 року оригінал медичної картки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 28 вересня 2022 року призначено в справі судово-психіатричну (посмертну) експертизу, на вирішення якої поставити такі питання: Чи страждав [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , психічними захворюваннями та/або психологічними розладами на момент підписання договору довічного утримання від 02 вересня 2016 року? Якщо так, то якими саме? Чи міг [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними в момент підписання договору довічного утримання від 02 вересня 2016 року?; проведення експертизи доручено експертам Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України; провадження по справі на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою суду від 15 листопада 2023 року поновлено провадження по справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 11 грудня 2023 року постановлено витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баранець А.М. ( [ADDRESS] ) належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 6/2019, номер у спадковому реєстрі: 64440348, яку заведено 10 липня 2019 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; витребувати у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Поповченко Ю.В. ( [ADDRESS] ) належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 32/2021, номер у спадковому реєстрі: 67891921, яку заведено після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 10 квітня 2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про проведення повторної судово-психіатричної (посмертної) експертизи відмовлено. Протокольною ухвалою суду від 10 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті. 18 липня 2024 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Позивач та представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Дали пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Представництво інтересів здійснював [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Пояснив, що не доведено, що історія життя власноручно була написана [PERSON] . Медична картка не має підпису лікаря, дати і печатки. Але ці докази були безпідставно взяті до уваги під час проведення експертизи. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баранець (Анцифєрової) А.М. у судове засідання не з`явилась, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Експерт [PERSON] , допитана в судовому засіданні пояснила, що досліджувалися всі матеріали справи, аналізувалися всі докази у сукупності. До уваги експерти брали початок захворювання і динаміку розвитку. Свідок [PERSON] пояснила, що після смерті жінки [PERSON] почав носити додому сміття, писати заяви до поліції про крадіжку у нього речей, золотих виробів, писав мемуари, вів щоденник. [PERSON] по три-чотири роки не прався, не мився, йому пропонували звернутися до лікаря, претензії пред`являли за бруд в його квартирі. Свідок [PERSON] пояснила, шо [PERSON] вів себе неадекватно, одягався не по сезону, у хаті зробив смітник. Свідок [PERSON] пояснив, що приїздив у гості до [PERSON] та був здивований поведінкою його батька, який різко міг кинути виделку, не впізнавав, ходив по смітниках, при ньому харчувався продуктами зі смітника. У кімнаті був запах сечі, при ньому він помочився у шафу. [PERSON] розмовляти із сином, а потім різко змінити поведінку і вимагати піти геть. Свідок [PERSON] пояснив, що заходив у квартиру до [PERSON] та його батька. У квартирі був сморід, тому що [PERSON] зі смітника носив речі у квартиру. Свідок працює фельдшером і розумів, що у [PERSON] прояви психічного розладу. При зустрічі [PERSON] не вітався, робив вигляд, що не впізнає. Свідок [PERSON] пояснив, що зустрів [PERSON] , яку побив [PERSON] . Коли приїхала поліція, то змушені вибити двері. [PERSON] вийшов і спокійно запитав, що відбувається. Коли свідок вигулював собаку, то [PERSON] гавкав на неї. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] звернувся до центру за допомогою, сказав, що хоче укласти договір довічного утримання. Також говорив, що син та співмешканка його ображають, б`ють. Півроку збирали документи і він був твердим в своїх намірах. До нотаріуса принесли довідку про задовільний психічний стан. На домовлений час завжди з`являвся. Свідок [PERSON] пояснив, що у вересні 2016 року підписаний договір, який передбачав щомісячну допомогу у розмірі 500 грн та одноразову допомогу у розмірі 10000 грн. Дослідивши матеріали справи, допитав свідків, суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. 02 вересня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баранець (Анцифєровою) Аллою Миколаївною посвідчено договір довічного утримання, підписаний між [PERSON] та [PERSON] , відповідно до якого, зокрема, [PERSON] передав у власність [PERSON] 5/12 частин квартири [ADDRESS] (а.с. 1-2, т. 1, а.с. 117-144, т. 2). Згідно п. 2 Договору, відчужувана квартира є особистою приватною власністю [PERSON] , та належить йому: 1/3 частина квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації комунального житлового фонду Дарницької райдержадміністрації м. Києва 10.11.1998 року, 1/12 частина квартири належить на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.09.2016 року, виданого приватним нотаріусом Анцифєровою А.М. за реєстровим № 1242. [INFO] помер [PERSON] (а.с. 5, т. 1), після смерті якого відкрилася спадщина на нерухоме майно, яка складається із 5/12 частин квартири [ADDRESS] (а.с. 3,т. 1; а.с. 151, т.3). Спадкоємцем першої черги за законом був син спадкодавця - [PERSON] (а.с.159-160, т.3). [INFO] помер [PERSON] , батько [PERSON] (а.с. 20, 21, т. 2). Позивач просить визнати договір довічного утримання, укладений між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений 02 вересня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баранець (Анцифєровою) Аллою Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 1244, недійсним. Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено, що на момент укладення договору [PERSON] не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. На підтвердження позовних вимог позивачем надано: копію свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] (а.с. 3, т. 1), копію свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 4, т. 1), копію заповіту [PERSON] від 12 квітня 2011 року (а.с. 6, т. 1), копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 7, т. 1), копію довідки про місце проживання [PERSON] (а.с. 8, т. 1), копію медичної картки [PERSON] (а.с. 9-95, т. 1), копії письмових мемуарів [PERSON] (а.с. 96-121, т. 1), копії відтекстованих мемуарів [PERSON] (а.с. 122-135, т. 1), копії листа [PERSON] (а.с. 135-199, т. 1), копія висновку Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві (а.с. 200, т. 1), копії фотографій (а.с. 201-209, т. 1), копії протоколів допитів свідків (а.с. 44-63, т. 2), копію відповіді адміністрації ЖЕО (а.с. 64, т. 2), копію припису адміністрації ЖЕО (а.с. 65, т. 2), копії висновків Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві (а.с. 66, 67, т. 2), копію протоколу додаткового допиту [PERSON] (а.с. 166-167, т. 2), копію пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого (а.с. 168, т. 2), копії матеріалів кримінального провадження № 12017100040010498 від 26.07.2017 (а.с. 169-172, т. 2), копії матеріалів кримінального провадження № 12014100040009766 від 30.07.2014 (а.с. 173-183, т. 2), копію медичної картки (а.с.184, т. 2), копію клопотання про надання дозволу на розголошення таємниці досудового розслідування (а.с. 185, т. 2), копію повідомлення про погодження клопотання про розголошення таємниці слідства (а.с. 186, т. 2). За змістом п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечує з огляду на наступне. Оскаржуваний договір довічного утримання укладено [PERSON] свідомо та обмірковано, його волевиявлення було вільним та відповідало внутрішній волі, він повністю розумів значення своїх дій та міг керувати ними. Позов є безпідставним та необґрунтованим, позивачем не наведено жодного та допустимого доказу на підтвердження позовних вимог. [PERSON] за життя не звертався до суду з позовом про визнання договору довічного утримання недійсним або про його розірвання (а.с. 74-80, т. 2). На підтвердження викладених у відзиві обставин відповідачем надано: копію договору замовлення щодо виготовлення довідки про наявність зареєстрованого права власності на об`єкт нерухомого майна (а.с. 83, т. 2), копію відповіді Дніпровського управління поліції (а.с. 84, т. 2), копію висновку Дніпровського управління поліції (а.с. 85, т. 2), копію договору замовлення про надання послуг з технічної інвентаризації (а.с. 86, т. 2), копію розписки [PERSON] (а.с. 87, т. 2), копію довідки Київського міського психоневрологічного диспансеру (а.с. 88, т. 2), копію заяви [PERSON] нотаріусу для посвідчення договору (а.с. 89, т. 2), копію рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13.02.2019 по справі № 755/10327/17 (а.с. 90-91, т. 2), копію постанови Київського апеляційного суду від 24.10.2019 по справі № 755/30217/17 (а.с. 92-93, т. 2), копію рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02.03.2020 по справі № 755/18130/19 (а.с. 94-99, т. 2), копію постанови Київського апеляційного суду від 08.10.2020 по справі № 755/318130/19 (а.с. 100-104, т. 2), копії адвокатських запитів відповідей на них (а.с. 190-195, т. 3), копію заяви [PERSON] про можливість укладення договору довічного утримання (а.с. 196, т. 3), копію довідки БТІ (а.с. 197, т. 3), копію технічного паспорту на квартиру (а.с. 198, т. 3), копію довідки про склад сім`ї (а.с. 199, т. 3), копію свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 200, 201, т. 3), копію витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с. 202, т. 3), копію звіту про оцінку майна (а.с. 203, 205-208, т. 3), копію довідки від травматолога та квитанції (а.с. 204, т. 3), копію записки (а.с. 209, т. 3), копію позовної заяви від 21.10.2016 (а.с. 210-211, т. 3) копію рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01.07.2020 по справі № 755.15683/16-ц (а.с. 212-215, т. 3), диск з відеозаписом (а.с. 219, т. 3). Третя особа не скористалася процесуальним правом подачу пояснень на позовну заяву. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним. Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно положень ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови від 06 листопада 2011 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правила ст. 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Стаття 215 ЦК України встановлює загальне правило про те, що правочин є недійсним у зв`язку з недодержанням у момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених ст.203 ЦК. Недійсним додержання яких є необхідним для чинності правочину. Частинами 2,3 ст.203 ЦК України визначено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Згідно ст. 745 ЦК України договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину. У відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 105 ЦПК, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи призначення експертизи є обов`язковою. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 185 від 01 березня 2023 року [PERSON] , [INFO] , на момент підписання договору довічного утримання від 02 вересня 2016 року виявив ознаки - Органічного психічного розладу з когнітивними порушеннями та параноїдним синдромом (F07.9 за МКХ-10). Відповідь на питання щодо наявності психологічного розладу знаходиться поза межами компетенції судово-психіатричних експертів; [PERSON] , [INFO] , за своїм психічним станом в момент підписання договору довічного утримання від 02 вересня 2016 року не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними (а.с. 5-18, т. 3) Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта не має для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Згідно з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правила ст. 225 ЦК України поширюються на випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Справи про визнання правочину недійсним вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину. Оцінивши висновок експерта в сукупності з іншими наявними доказами, суд дійшов такого висновку. Висновок експерта є повним, обґрунтованим, під час проведення експертизи досліджувались всі обставини стосовно психічного стану [PERSON] , висновок експерта містить докладний опис отриманих експертами матеріалів, та відомостей, які встановлені при дослідженні об`єктів експертизи, обґрунтування даних про психічний стан особи. На кожне з поставлених судом питань надано відповіді по суті, які є повними, зрозумілими, вичерпними та науково обґрунтованими. Цей висновок узгоджується з іншими доказами у справа, зокрема, з медичними документами та показаннями допитаних свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Твердження представника відповідача, що експертами проаналізована лише письмова продукція і медична картка, яка неналежним чином оформлена, спростовується описом відомостей, отриманих при дослідженні поданих на експертизу об`єктів, що стосується психичного стану особи,зокрема, медична документація та показання свідків. За таких обставин, підстав для відхилення висновку експерта судом не встановлено. Відповідачем заявлено заяву про застосування строків позовноїї давності (а.с. 107-110, т. 2). Відповідно до правового висновку, викладеного у п. 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі№ 904/3405/19 (провадження № 12-50гс20):Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Подібний правовий висновок викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц (провадження № 14-96цc18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц (провадження № 14-381цс18), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 73), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (провадження № 14-452цс18, пункт 80), від 05 грудня 2018 року у справах № 522/2202/15-ц (провадження № 14-132цс18, пункт 61), № 522/2201/15-ц (провадження № 14-179цс18, пункт 62) та № 522/2110/15-ц (провадження № 14-247цс18, пункт 61), від 07 серпня 2019 року у справі № 2004/1979/12 (провадження № 14-194цс19, пункт 71), від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18 (провадження № 14-27-цс19, пункт 134), від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц (провадження № 14-396цс-19, пункт 51), від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17-ц (провадження № 14-448цс19, пункт 28). Згідно із частинами третьою та четвертою статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За частиною п`ятою статті 267 Цивільного кодексу України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Згідно п. 118 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі№ 904/3405/19: позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності. При цьому саме на позивача покладений обов`язок доказування тієї обставини, що строк звернення до суду був пропущений ним з поважних причин. При цьому питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини (пункт 23.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 706/1272/14-ц (провадження № 14-456цс18)). (п. 119 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі№ 904/3405/19) Згідно пунктів 121, 122 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі№ 904/3405/19: за змістом статті 267 ЦК України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому, так і в позасудовому порядку. Закон не наводить переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском позовної давності. Тому це питання віднесено до компетенції суду, який розглядає судову справу. При цьому поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим. Згідно пункту 123 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі№ 904/3405/19: очевидно, що перебування справи у провадженні судових органів, вчинення в ній передбачених законом дій, на думку добросовісного розсудливого спостерігача, виключає необхідність вчинення процесуальних дій, спрямованих на припинення цього процесу, а саме подачі інших позовів, заяв про закриття провадження у справі тощо. Подібний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15 травня 2020 року у справі № 922/1467/19, відступати від якого правові підстави відсутні. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 523/10225/15-ц (провадження № 14-159цс19) та від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3677/17 (провадження № 12-119гс19, пункт 6.37) наведено такий висновок щодо застосування вказаної норми права: «Позовна давність шляхом пред`явлення позову переривається саме на ту частину вимог (право на яку має позивач), що визначена ним у його позовній заяві. Що ж до вимог, які не охоплюються пред`явленим позовом, та до інших боржників, то позовна давність щодо них не переривається». Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази та приймаючи до уваги письмові заяви сторін,

Outcome: partial