Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~07.12.2023\~р.\~керівник \~Обухівської\~окружної\~прокуратури Київської\~області\~в\~інтересах держави\~в\~особі Обухівської\~міської ради\~звернувся до\~суду з позовом до [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності та повернення земельної ділянки. В позовній заяві керівник \~Обухівської окружної\~прокуратури Київської\~області просив скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №\~36904477 від 05.09.2017 стосовно права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3223185601:01:008:0038 площею 0,163 га. Витребувати на користь держави в особі Обухівської міської ради Київської області із чужого незаконного володіння [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) земельну ділянку з кадастровим номером 3223185601:01:008:0038 площею 0,163 га. Стягнути з відповідача на користь Київської обласної прокуратури (м.\~Київ, бул. Лесі Українки, 27/2) судовий збір за наступними реквізитами: отримувач Київська обласна прокуратура; код ЄДРПОУ 02909996; банк отримувача Держказначейська служба України м. Київ; МФО 820172; рахунок отримувача UA028201720343190001000015641. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в лютому 2019 року перший заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі територіальної громади села Красна Слобідка Обухівського району Київської області до Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області, [PERSON] про визнання недійсним рішення та скасування державної реєстрації права власності. Підставою для пред`явлення вказаного позову слугували виявлені прокурором порушення вимог земельного законодавства, які полягають у наступному. Краснослобідська сільська рада Обухівського району Київської області є органом місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальних громад с. Красна Слобідка та с. Безіменне на території Обухівського району Київської області. Загальний склад ради, відповідно до ч. 3 ст. 16 Закону України «Про місцеві вибори» становить 14 осіб, що підтверджується також загальними відомостями про голосування на місцевих виборах, що розміщений на офіційному сайті Центральної виборчої комісії, за посиланням: http://cvk.gov.ua/pls/vm2015/PVM058?PID112=61&PID102=1330&PF7691=1330&PT001F01=318&rej=0&pt00_t001f01=. Встановлено, що на час скликання сесії 08.08.2017 діяв Регламент роботи Краснослобідської сільської ради 6 скликання, затверджений рішенням Краснослобідської сільської ради від 16.12.2010 №2.2 VІ. Так, 08.08.2017 була скликана сьома сесія Краснослобідської сільської ради сьомого скликання. Відповідно до протоколу сесії, на ній були присутні 7 депутатів з числа ради, що також підтверджується списком присутніх депутатів, в якому проставлені особисті підписи саме семи депутатів, в саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Тобто, у даному випадку, сесія мала бути повноважною за присутності 8 депутатів Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області. Зі змісту протоколу 7 сесії від 08.08.2017 вбачається, що головуючим на сесії був сільський голова. В порушення поряду роботи ради, за відсутності більшості із загального складу депутатів ради, сільським головою було оголошено, що робота 7 сесії розпочата. Після затвердження порядку денного, одним із питань, що виносились головою сільської ради на розгляд сесії стала заява [PERSON] про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки. Згідно відомості про результатами поіменного голосування за рішення Краснослобідської сільської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки [PERSON] від 08.08.2017, за прийняття рішення проголосувало 7 депутатів та сільський голова, та головою ради оголошено, що рішення прийняте. Водночас, статус голови ради відрізняється від статусу депутатів ради. У зв`язку з чим, голову сільської ради не можна прирівнювати до депутата ради. Проте, незважаючи на вищевказане, рішенням Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області № 40.7-VІІ від 08.08.2017 затверджено проект землеустрою щодо відведення безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1630 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3223185601:01:008:0038, що розташована за адресою: [ADDRESS] . На підставі вказаного рішення [PERSON] зареєструвала право власності на земельну ділянку, що підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, рішення № 40.7-УІІ від 08.08.2017 прийняте Краснослобідською сільською радою під час неповноважної сесії, меншістю із загального складу депутатів ради, тобто в порушення ст. 46 та ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому має бути визнане недійсним на підставі ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». В даному випадку спірне майно вибуло з володіння власника, територіальної громади села Красна Слобідка Обухівського району, без її волі. Правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності належали органу місцевого самоврядування, яким у спірних правовідносинах була Краснослобідська сільська рада. Тобто, дійсним власником спірної земельної ділянки є саме територіальна громада села Красна Слобідка, тому орган місцевого самоврядування має право розпоряджатись майном територіальної громади лише в межах повноважень та виключно у спосіб, передбачений чинними нормативно-правовими актам. Водночас, прийняття рішень органом місцевого самоврядування в порушення вказаних положень не може вважатись вираженням волі територіальної громади. Рішенням Обухівського районного суду від 01.12.2021 у справі №\~372/721/19 у задоволені позову відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 21.09.2022 рішення суду першої інстанції змінено шляхом викладення мотивувальної частини рішення у редакції цієї постанови. Змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що пред`явлення позовних вимог про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування, про скасування рішень про державну реєстрацію права власності на майно не є необхідним для ефективного відновлення прав. Правомірним та ефективним способом захисту порушених прав власника є вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, проте такі вимоги прокурор не заявляв, не уточнював із таких мотивів позовних вимог та не змінював підстав позову. Постановою Верховного суду від 22.03.2023 у справі № 372/721/19 постанову Київського апеляційного суду від 21.09.2022 змінено, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови. Зі змісту вказаної постанови Верховного суду від 22.03.2023 вбачається, що, окрім висновків про обрання прокурором неефективного способу захисту порушених прав, яким у даному випадку має бути віндикація, судом досліджено питання наявності кворуму та, відповідно, повноважень сесії сільської ради на прийняття оскаржуваного рішення та зазначено наступне. У справі, яка переглядалася, суд першої та апеляційної інстанцій встановили, що відповідно до протоколу сьомої сесії сільської ради сьомого скликання Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області від 08 серпня 2017 року загальний склад ради 14 депутатів, присутніх зі складу ради - 7 депутатів. Отже, сесія Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області була б повноважною за присутності більше половини депутатів на її пленарному засіданні, тобто не менше 8 депутатів. Втім, присутніми були лише 7 депутатів, тому сесія ради через брак мінімально необхідного кворуму не може вважатися повноважною, вона не могла бути відкритою. Як наслідок, Верховний Суд дійшов до висновку про те, що суди першої та апеляційної інстанцій зазначених обставини не врахували, як і не врахували висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі № 363/406/15-а (адміністративне провадження № К/9901/1159/18), від 13 грудня 2019 року у справі № 495/463/16-а (адміністративне провадження № К/9901/32303/18), від 13 травня 2020 року у справі № 300/906/19 (адміністративне провадження № К/9901/1170/20). З наведених підстав Верховний Суд погодився з доводами касаційної скарги прокурора про те, що рішення VІI сесії Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області сьомого скликання від 08 серпня 2017 року є незаконними, оскільки прийняте неповноважною сесією з порушенням частини дванадцятої статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та частини другої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Таким чином, судовим рішенням Верховного суду від 22.03.2023 у справі № 372/721/19 встановлено обставини, що не підлягають доказуванню у даному позові про те, що рішення № 40.7-VІІ від 08.08.2017 прийняте Краснослобідською сільською радою під час неповноважної сесії, меншістю із загального складу депутатів ради, тобто в порушення ст. 46 та ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому земельна ділянка з кадастровим номером 3223185601:01:008:0038 передана у власність [PERSON] незаконно. У даному випадку, вірним способом захисту порушеного права є пред`явлення до суду віндикаційного позову в порядку, визначеному ст. ст. 387, 388 Цивільного кодексу України до [PERSON] У свою чергу, с.Красна Слобідка входить до складу Обухівської міської територіальної громади, яка утворена на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області» від 12.06.2020 № 715-р. З огляду на вищевикладене, вбачається очевидний факт порушення інтересів держави в особі Обухівської міської ради Київської області, як законного власника та розпорядника земель в межах територіальної громади. Як зазначено\~вище,\~право власності\~на спірну\~земельну ділянку\~належить державі\~в особі Обухівської міської ради Київської області, а тому оспорювану земельну ділянку слід витребувати на користь останньої з незаконного володіння відповідача. Також, у випадку позбавлення права користування та розпоряджання своїм майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. На даний час спірна земельна ділянка у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстрована за відповідачем, як наслідок Обухівська міська рада позбавлена можливості користуватись і розпоряджатись спірною земельною ділянкою комунальної власності. Також згідно правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду в п. 72 постанови від 23.06.2020 у справі № 680/214/16, спір про скасування рішення щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. За вказаних обставин, рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права приватної власності має бути скасовано в судовому порядку з одночасним припиненням речових прав відповідача на оспорювану земельну ділянку відповідно до ст. ст. 16, 391 Цивільного кодексу України, ст. 152 Земельного кодексу України, ст. ст. 26, 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Оспорюваними рішеннями порушено інтереси держави, адже з державної власності протиправно вибули земельні ділянки комунальної власності. Як зазначено вище, на час звернення прокурором до суду з даним позовом власником спірних земельних ділянок є держава в особі Обухівської міської ради Київської області. Варто зазначити, що позивач як уповноважений суб`єкт владних повноважень, за наявності факту порушення інтересів держави, не звертався до суду за їх захистом. Так листом від 09.10.2023 № 56-11600вих-23 Обухівська окружна прокуратура звернулася до Обухівської міської ради Київської області із вимогою про необхідність вжиття заходів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства. У відповідь, Обухівська міська рада листом від 25.10.2023 № 3661 повідомила про відсутність матеріалів, необхідних для вжиття заходів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства. Сам факт не звернення до суду Обухівської міської ради Київської області з позовом в інтересах держави, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що указаний уповноважений державою орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави в особі Обухівської міської ради Київської області та для звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини. Строк позовної давності необхідно обчислювати від моменту набрання постановою Верховного суду від 22.03.2023 у справі № 372/721/19 законної сили, тобто з 22.03.2023. 24.01.2024 р. ухвалою судді було відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за правилами загальними позовного провадження. 05.03.2024 р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, якому зазначено, що позов було подано в інтересах держави в особі Обухівської міської ради Київської області. До Обухівської міської ради входять територіальна громада с.Красна Слобідка та Безіменне, з кількістю більше 1500 громадян. Дана громада ні на яких зборах не делегувала права прокурору в представленні її інтересів шляхом пред`явлення позову. 08.08.2017 р. відбулося засідання 7 сесії 7 скликання Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київької област на якій були присутні 7 депутатів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та сільський голова [PERSON] , що свідчить про правомочність складу ради. Першим питанням даної сесії був розгляд заяви депутата [PERSON] про дострокове припинення його повноважень. [PERSON] за дане рішення не мав права голосувати, так як у випадку його голосування у нього існував би конфлікт інтересів. Депутати проголосували про припинення повноважень депутата [PERSON] . Прокурором позовна заява про визнання недійсним рішення про припинення повноважень депутата не подавалась, тобто прокурор не вбачав порушення інтересів територіальної громади с.Красна Слобідка. На даній сесії було прийнято біля 100 рішень з різних питань, але прокурором оскаржувались рішення вибірково. Земельна ділянка, яка була передана відповідачці [PERSON] у власність перебувала у її користуванні, на зазначеній ділянці знаходиться належний їй на праві власності житловий будинок. В зв`язку з цим відповідач просила суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 25.03.2024 р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву в якій зазначено, що прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позові в чому полягає порушення інтересів держави і в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява є підставою для порушення справи суді. Оспорюваними рішеннями порушено інтереси держави, адже з державної власності протиправно вибули земельні ділянки комунальної власності. На час звернення прокурором до суду з даним позовом власником спірних земельних ділянок є держава в особі Обухівської міської ради Київської області. С.Красна Слобідка входить до складу Обухівської міської територіальної громади. З зв`язку з цим вбачається факт порушення інтересів держави в особі Обухівської міської ради Київської області, як законного власника та розпорядника земель в межах територіальної громади. Позивач як уповноважений суб`єкт владних повноважень, за наявності факту порушення інтересів держави, не звертався до суду за їх захистом. Листом від 09.10.2023 № 56-11600вих-23 Обухівська окружна прокуратура звернулася до Обухівської міської ради Київської області із вимогою про необхідність вжиття заходів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства. У відповідь, Обухівська міська рада листом від 25.10.2023 № 3661 повідомила про відсутність матеріалів, необхідних для вжиття заходів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства. Сам факт не звернення до суду Обухівської міської ради Київської області з позовом в інтересах держави, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що указаний уповноважений державою орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави в особі Обухівської міської ради Київської області та для звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини. Даний позов подано прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, а не в інтересах територіальної громади, як зазначено у відзиві. Твердження відповідача про відсутність порушень під час прийняття рішення Краснослобідської сільської ради про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки [PERSON] від 08.08.2017 також не заслуговують на увагу, оскільки у даному випадку такі обставини є преюдиційно встановленими у розумінні ч. 4 ст. 82 ЦПК України та додаткового доказування не потребують. Судовим рішенням Верховного суду від 22.03.2023 у справі № 372/721/19 встановлено обставини, що не підлягають доказуванню у даному позові про те, що рішення № 40.7-VІІ від 08.08.2017 прийняте Краснослобідською сільською радою під час неповноважної сесії, меншістю із загального складу депутатів ради, тобто в порушення ст. 46 та ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому земельна ділянка з кадастровим номером 3223185601:01:008:0038 передана у власність [PERSON] незаконно. В зв`язку з цим позивач просив суд задовольнити позов у повному обсязі. 02.05.2024 р. ухвалою Обухівського районного суду Київської області було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 30.05.2024 р. в судовому засіданні представник позивача прокурор [PERSON] позов підтримав, пояснив, що в лютому 2019 р. прокурор вже звертався до суду з позовом. Рішення було прийняте на неповноважній сесії, голову сільської ради не можна було рахувати. Рішення по якому було проведено реєстрацію є чинним. 30.05.2024 р. представник Обухівської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, в своєму клопотанні просив цивільну справу розглядати без участі представника Обухівської міської ради Київської області, прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства. 30.05.2024 р. в судовому засіданні представник відповідача адвокат Філоненко А.П. заперечував проти позову. Відповідач стара людина, 1942 р.н. На сесії було розглянуто більше 50 питань, кворуму при розгляді питання не було. 15.07.2024 р. в судовому засіданні в судових дебатах представник позивача прокурор Кузьменко К.О. позов підтримала з підстав викладених у позові, є рішення Верховного суду, просила скасувати реєстрацію права власності відповідача на земельну ділянку. Сільська рада не мала права передавати земельну ділянку відповідачці. 15.07.2024 р. в судовому засіданні в судових дебатах представник відповідача адвокат Філоненко А.П. заперечував проти позову, підстави було викладено у відзиві на позов, [PERSON] є неналежним відповідачем, їй 82 роки, вказану землю вона обробляла все життя. З подібним позовом прокурор вже звертався до суду в 2019 р. Суд, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню\~ з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури України покладено функції у тому числі щодо представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» потрібно розуміти «орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади». Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява є підставою для порушення справи в суді. Таким чином, захист порушених інтересів держави покладено на органи прокуратури ст. 131-1 Конституції України, Законом України «Про прокуратуру», ст. 56 ЦПК України. Згідно ст.56 Цивільного процесуального кодексу України визначено право прокурора в позовній заяві самостійно визначати, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовувати необхідність захисту інтересів держави, а також зазначати орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. \~ \~ \~ \~Разом з тим, відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 (справа № 806/1000/17), від 10.05.2018 (справа № 910/18283/17), від 17.10.2018 (справа № 910/11919/17) не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. «Здійснення захисту неналежним чином» виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною. «Неналежність» захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача. Як зазначено вище, на час звернення прокурором до суду з даним позовом власником спірних земельних ділянок є держава в особі Обухівської міської ради Київської області. Зокрема, пунктом 24 Прикінцевих та Перехідних положень до Земельного кодексу України визначено, що з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад. Згідно ч. 1 ст. 122 ЗК України (у чинній редакції), сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. У свою чергу, с.Красна Слобідка входить до складу Обухівської міської територіальної громади, яка утворена на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області» від 12.06.2020 № 715-р. Обухівська міська рада Київської області, як законного власника та розпорядника земель в межах територіальної громади, як уповноважений суб`єкт владних повноважень, за наявності факту порушення інтересів держави, не звертався до суду за їх захистом. Так з копії листа №56-11600вих-23 від 09.10.2023 р. вбачається, що заступник керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області Миргородська О. просила Обухівську міську раду Київської області вжити заходів, спрямованих на захист інтересів держави з метою повернення у комунальну власність земельної ділянки з кадастровим номером 3223185601:01:008:0038 площею 0,163 га, (пред`явлення позову тощо). (а.с.37-39) Листом №3661 від 25.10.2023 р. секретар Обухівської міської ради Клочко С. повідомив заступника керівника Обухівської окружної прокуратури Київської області Миргородську О., що у Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області відсутні матеріали, необхідні для вжиття заходів вказаних у зверненні. Разом з тим Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області готовий сприяти органам прокуратури з метою вжиття заходів з метою повернення у комунальну власність земельної ділянки з кадастровим номером 3223185601:01:008:0038 (пред`явлення позову тощо). (а.с.40-41) Сам факт не звернення до суду Обухівської міської ради Київської області з позовом в інтересах держави, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси держави, свідчить про те, що указаний уповноважений державою орган неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникли обґрунтовані підстави для захисту інтересів держави в особі Обухівської міської ради Київської області та для звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини. 05.12.2023 р. керівник Обухівської окружної прокуратури Київської області Коваль Р. листом №56-13516вих-23 повідомив Обухівську міську раду Київської області про те, що буде подано до суду позов в інтересах держави в особі Обухіської міської ради до [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності та повернення земельної ділянки з кадастровим номером 3223185601:01:008:0038. (а.с.42) Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18. Вказана обставина також надає прокурору додаткові підстави на звернення до суду за захистом порушених інтересів держави. Окрім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 (справа № 806/1000/17), від 10.05.2018 (справа № 910/18283/17), від 17.10.2018 (справа № 910/11919/17) не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Крім того даний позов подано прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, а не в інтересах територіальної громади, як зазначено у відзиві. Таким чином викладені у відзиві на позовну заяву посилання відповідача [PERSON] на відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави у суді при звернення із даним позовом є безпідставними та такими, що не відповідають чинному законодавству. Як зазначено в позові, рішенням Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області № 40.7-VІІ від 08.08.2017 затверджено проект землеустрою щодо відведення безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,1630 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3223185601:01:008:0038, що розташована за адресою: [ADDRESS] . На підставі вказаного рішення [PERSON] зареєструвала право власності на земельну ділянку, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 357119183 від 05.12.2023 р. згідно якої [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 0,163 га кадастровий номер 3223185601:01:008:0038 цільове призначення для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] , дата державної реєстрації 29.08.2017 р. (а.с.35-36) Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, виникають із дня такої реєстрації. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до правового висновку, викладеного Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в постанові від 03.09.2020 у справі № 914/1201/19 (п.п. 24, 25, 27, 28, 30, 31, 32, 34, 35) за змістом п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~ державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до\~ст. 11 зазначеного Закону\~державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим\~Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Однак згідно із\~Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», який набрав чинності з 26.07.2022, ст. 26\~Закону України № 1952\~викладено у новій редакції. Так, відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 26\~Закону України № 1952\~(у редакції, чинній із 26.07.2022) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію зміни, припинення речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження повертаються у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації змін чи набуття таких речових прав, обтяжень речових прав. Отже, за змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому починаючи з 26.07.2022 цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у\~Законі України № 1952. Аналогічні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 23.06.2020 у справах №\~906/516/19, № 905/633/19, № 922/2589/19, від 30.06.2020 у справі №\~922/3130/19, від 14.07.2020 у справі № 910/8387/19, від 20.08.2020 у справі №\~916/2464/19 та підстав для відступу від цієї позиції не вбачається. 22.03.2023 р. постановою Верховного суду у справі № 372/721/19 за позовом першого заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі територіальної громади села Красна Слобідка Обухівського району Київської області до Обухівської міської ради Київської області, [PERSON] про визнання недійсним рішення та скасування державної реєстрації права власності. Касаційну скаргу прокурора заступника керівника Київської обласної прокуратури задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 21 вересня 2022 р. змінено, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 21 вересня 2022 р. залишено без змін. В даній постанові зазначено, що рішенням від 01.12.2021 р. Обухівський районний суд Київської області відмовив у задоволенні позову прокурора, керувався тим, що першим питанням сесії був розгляд заяви одного з депутатів про припинення його повноважень. Після задоволення цієї заяви правомочним складом ради стало 7 депутатів, що відповідало кількості депутатів, які прийняли оспорювань прокурором рішення. Відтак суд першої інстанції дійшов переконання про безпідставність позовних вимог прокурора. Постановою від 21.09.2022 р. Київський апеляційний суд частково задовольнив апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури, рішення Обухівського районного суду Київської області від 01.12.2021 р. змінив, виклав його мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін. Суд апеляційної інстанції зазначив, що пред`явлення позовних вимог про визнання рішень органів державної влади чи органів місцевого самоврядування недійсними (незаконними) та їх скасування, про скасування рішень про державну реєстрацію права власності на майно не є необхідним для ефективного відновлення прав. Правомірним та ефективним способом захисту порушених прав власника є вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, проте такі вимоги прокурор не заявляв, не уточнював із таких мотивів позовних вимог та не змінював підстав позову. У справі, що переглядалася, суди першої та апеляційної інстанції встановили, що відповідно до протоколу сьомої сесії сільської ради сьомого скликання Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області від 08.08.2017 р. загальний склад ради 14 депутатів, присутніх зі складу ради 7 депутатів. Отже, сесія Краснослобідської сільської ради Київської області була б повноважною за присутності більше половини депутатів на її пленарному засіданні, тобто не менше 8 депутатів. Втім, присутніми були лише 7 депутатів, тому сесія ради через брак мінімально необхідного кворуму не може вважатися повноважною, вона не могла бути відкритою. З наведених підстав Верховний Суд погоджується з доводами касаційної скарги про те, що рішення VII сесії Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області сьомого скликання від 08 серпня 2017 р. №40.7- VII «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у с.Красна Слобідка на вул.Першотравнева [PERSON] » є незаконним, оскільки прийняте неповноважною сесією з порушенням ч.12 ст.46 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч.2 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні». (а.с.24-34). Стаття 81 Цивільного процесуального кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з частинами 1, 2, 3, 4 ст. 77 вказаного Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмету доказування. Положеннями ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Однією з підстав звільнення від доказування є преюдиціальність обставин, існування або не існування яких встановлене судовим рішенням, що вступило в законну силу, у цивільній, господарській або адміністративній справі. Преюдиціальні встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову. Отже, обставини, встановленні рішенням суду у порядку цивільного, господарського або адміністративного судочинства не доказуються при розгляді інших цивільних справ, в яких беруть участь ті ж особи, щодо якої встановленні ці обставини. Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 23.02.2022 у справі № 554/8632/18. Крім цього, у постанові Верховного Суду від 10.11.2021 у справі №\~520/14775/15-ц зазначено, що преюдиція це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановленні факти не підлягають доказуванню. Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні варто розуміти так, що учасники судового процесу не зобов`язанні повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій цивільній, господарській або адміністративній справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені. Таким чином, судовим рішенням Верховного суду від 22.03.2023 у справі № 372/721/19 встановлено обставини, що не підлягають доказуванню у даному позові про те, що рішення № 40.7-VІІ від 08.08.2017 прийняте Краснослобідською сільською радою під час неповноважної сесії, меншістю із загального складу депутатів ради, тобто в порушення ст. 46 та ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому земельна ділянка з кадастровим номером 3223185601:01:008:0038 передана у власність [PERSON] незаконно. Разом з тим рішення VII сесії Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області сьомого скликання від 08 серпня 2017 р. №40.7- VII «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у с.Красна Слобідка на вул.Першотравнева [PERSON] » до теперішнього часу чинне. Вимога про скасування даного рішення позивачем в позовній заяві не була заявлена. Враховуючи дану обставину суд вважає, що позовні вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та витребування вказаної земельної ділянки на користь держави в особі Обухівської міської ради з володіння [PERSON] є похідними від скасування вищевказаного рішення Краснослобідської сільської ради. Тому доводи представника відповідача, що [PERSON] не може бути належним відповідачем по даній справі суд вважає обґрунтованими. В зв`язку з чинністю рішення VII сесії Краснослобідської сільської ради Обухівського району Київської області сьомого скликання від 08 серпня 2017 р. №40.7- VII «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у с.Красна Слобідка на вул.Першотравнева [PERSON] », відсутні підстави для скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №\~36904477 від 05.09.2017 стосовно права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3223185601:01:008:0038 площею 0,163 га та витребування на користь держави в особі Обухівської міської ради Київської області із чужого незаконного володіння [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) земельної ділянки з кадастровим номером 223185601:01:008:0038 площею 0,163 га. Згідно ч. 2 ст. 4 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким судом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересів. Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає\~справи\~не\~інакше як\~за\~зверненням\~особи,\~поданим\~відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в\~межах\~заявлених нею\~вимог\~і\~на підставі\~доказів,\~поданих\~учасниками\~справи або\~витребуваних\~судом\~у передбачених\~цим\~Кодексом\~випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~77\~ЦПК\~України, належними\~є докази,\~які\~містять\~інформацію щодо\~предмета\~доказування. Предметом доказування\~є обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення . Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України, достатніми є\~докази,\~які\~у\~своїй сукупності\~дають\~змогу\~дійти висновку\~про\~наявність\~або відсутність\~обставин\~справи,\~які\~входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги не доведені належними і допустимими доказами, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed