Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

02 квітня 2021 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до Боярської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, та просила: Встановити факт проживання [PERSON] [INFO] з [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу за адресою [ADDRESS] у період з 01 березня 1995 року по день смерті [INFO] . Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що з [PERSON] , [INFO] , [PERSON] познайомилась у березні 1995 році, після чого у них склалися особисті стосунки та вони почали проживати разом як подружжя, вести спільне господарство та разом формувати сімейний бюджет яким розпоряджалися за взаємною згодою. В квітні 1996 року в [ADDRESS] , купили за спільні кошти половину будинку в незадовільному стані в якому робили разом ремонти та всі зароблені кошти вкладали в спільний будинок. До моменту знайомства в [PERSON] вже був син [PERSON] , 1993 року народження, якого [PERSON] відводив в садочок коли він був маленьким та піклувався про нього як про власного сина. Проживаючи однією сім`єю назбиравши коштів, 17 листопада 2005 року купили автомобіль ГАЗ 3302 білого кольору реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] право власності на який, за спільним рішенням, оформили на [PERSON] . [INFO] . Під час спільного проживання однією сім`єю, вони почали відвідувати спільних друзів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які можуть засвідчити факт спільного проживання однією сім`єю, також наявні фотографії про те, що ми вели спільне господарство стільки років. За всі роки спільного життя вони разом вели спільне господарство, бюджет, харчувались разом, купували майно для спільного користування, кожен з нас приймав участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонту та інше. Встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 1995 року по день смерті [PERSON] [INFO] , померлого [INFO] , необхідно для реалізації спадкових прав заявника, оскільки після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина. Окрім того, встановлення факту проживання позивача з [PERSON] необхідно для подальшого захисту майнових та особистих немайнових прав та інтересів, пов`язаних з фактичними стосунками, а також для подальшого захисту майнових прав. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 квітня 2021 року провадження в справі було відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 січня 2024 року підготовче провадження в справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті. У судовому засіданні від 06 березня 2024 року позивачка позовну заяву підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі. У судове засідання відповідач та третя особа не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, не надали заяву про розгляд справи без їх участі, правом надати відзив не скористалися, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Так, КЦС ВС у Постанові від 30 вересня 2022 року № 761/38266/14 (61-1091св21) роз`яснив, що якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, Якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28 листопада 2020 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Боярка Київської області, про що Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області 28 листопада 2020 року складено відповідний актовий запис № 594. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 17 листопада 2005 року - автомобіль ГАЗ 3302 білого кольору реєстраційний номер [NUMBER] , шасі (кузов, рама, коляска) № [NUMBER] належав на праві власності [PERSON] . Згідно державного акту про право приватної власності, зареєстрованого в реєстрі за № 597 [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 0,06 га (землі Гвоздівської сілської Ради). Відповідно до лікарняного свідоцтва про смерть № [NUMBER] , виданого [INFO] [PERSON] помер вдома, за адресою: [ADDRESS] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знає [PERSON] та знав [PERSON] на протязі 20 років, оскільки вони були сусідами. Свідок проживала в будинку, який розташований навпроти будинку позивача та [PERSON] за адресою [ADDRESS] , з дитинства. Приблизно в 1996 році [PERSON] та [PERSON] переїхали в будинок навпроти та проживали спільно, були справжньою родиною, допомагали одне одному, підтримували одне одного, все робили разом. Коли [PERSON] помер [PERSON] організувала похорон. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знайома з [PERSON] та [PERSON] з 2000 року та вони досить близько спілкувалися з їх родиною оскільки в їх сім`ях діти однакового віку. Крім того, зазначив, що вони були сусідами з 2000 року і [PERSON] та [PERSON] жили як чоловік та дружина за адресою [ADDRESS] , вели спільне господарство, були справжньою родиною. Син [PERSON] проживав з нею та [PERSON] , а [PERSON] виховував дитину як рідну. Зазначив, що вони часто спілкувалися з [PERSON] та [PERSON] , святкували разом свята з їх родиною. За вимогами п.5 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 21 СК, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Разом із тим згідно зі ст.74 СК якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст. 74 СК слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Для визнання осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, упродовж якого було придбане спірне майно. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Відповідно до частин другої, четвертої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Наявні в матеріалах докази, в своїй сукупності, а також визнання відповідачем факту спільного проживання з позивачкою, вказують на те, що позивач [PERSON] та [PERSON] проживали разом, вели спільне господарство, побут, мали спільний сімейний бюджет. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову.

Outcome: approved