Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] із позовними вимогами до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів у сумі 1\~541\~972,74 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач, використовуючи, без згоди позивача як співласника, спільне майно та отримуючи від цього доходи, безпідставно отримував кошти за використання майна яке йому не належить , а тому повинен повернути вказані гроші дійсному власнику. Від відповідача надійшла письмова заява про визнання позовних вимог та відсутність у добровільному порядку повернути кошти у звязку із матеріальним станом. Третя особа [PERSON] , у поданої письмової заяві не заперечував проти визначених у позові обставин та не заперечував проти задоволення позову. Від всіх учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Враховуючи факт визнання позовних вимог, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення у підготовчому засіданні. Як встановлено\~судом [PERSON] ,\~разом із\~ [PERSON] та\~ [PERSON] за\~договором купівлі\~-\~продажу,\~який був\~ 15.10.2013\~нотаріально посвідчений\~приватним нотаріусом\~Одеського міського\~нотаріального округу\~Хомою А.С.\~та зареєстрований\~в реєстрі\~за №2487\~придбали у\~спільну власність\~нежилі будівлі\~виставочного павільйону\~і складської\~бази за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~які в\~цілому складалися\~з виставочно-складського\~корпусу літ.\~А,\~складу літ.\~Б,\~прохідної літ.\~В,\~вольєру літ.\~Г,\~будівель трансформаторної\~підстанції літ.\~Д,\~Ж,\~гаражу літ.\~Б,\~І-мостіння,\~ІІ-\~рампи,\~III-\~підземної пожежної\~насосної станції,\~Хо1-2\~огорож,\~загальною площею\~2810,\~5\~кв.м.\~,\~які розташовані\~на земельних\~ділянках,\~загальною площею\~0,6084\~га кадастровий\~номер 5110137300:35:033:0008\~загальною площею\~0,0054\~га кадастровий\~номер 5110137300:35:033:0009\~в наступних\~долях:\~-\~ [PERSON] 1/2\~частка;\~-\~ [PERSON] 1/4\~частка;\~-\~ [PERSON] 1/4 частка. Частки в придбаному нерухомому майні в натурі виділені не були, а отже кожен з співвласників, у розмірі його частки, був поряд із іншими власником всього без виключення придбаного нерухомого майна. Спільними зусиллями співвласники зробили капітальний ремонт для можливості у подальшому здавати спільне майно в оренду з розподілом прибутку відповідно до частки кожного, однак знайти орендатора зразу не змогли. У подальшому, без згоди інших співвласників, 01.10.16 [PERSON] уклав з ТОВ "Нова пошта" договір оренди нежитлове приміщення, загальною площею 465, 8 кв.м., яке розташоване в виставочно-складському корпусі літ. А за адресою: [ADDRESS] і здав це приміщення за цим договором строком до 31.05.19. \~ \~ \~ \~ З 30.03.17 року по 31.05.19 року ТОВ "Нова пошта" сплатило на користь [PERSON] орендної плати на загальну суму З 083 945,48 гри. у т.ч. у 2017 році - 1 006 128 грн., у 2018 році - 1 429 050, 97 грн. та у 2019 році - 648 766, 51 грн. Таким чином, [PERSON] протягом 2017-2019 років здавав в оренду нерухоме майно, яке належить на праві сумісної часткової власності не лише йому а також і позивачу і третій особі, та отримав за все це суму коштів у розмірі - З 083 945, 48 грн. Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ). На підставі ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Правовідносини пов`язані із використанням спільного майна врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК України ). Так, поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою 9 ч.1 ст. 358 ЦК України). Частиною першою статті 359 ЦК України визначено, що плоди, продукція та доходи від використання майна, що є у спільній частковій власності, надходять до складу спільного майна і розподіляються між співвласниками відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, судом встановлено, що відповідач , який без згоди та укладення будь яких угод з іншими співвласниками використовував все спільне часткове майно, набув права лише на ту частку доходів, яка відповідає його частку у спільному майні , тобто на частину доходу від оренди. Іншу частину доходу була отримана їм без правових підстав. Згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13 лютого \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19) зроблено висновок, що предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. \~ Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову [PERSON] та доведеність вимог про те, що грошові кошти, в розмірі частини від отриманих за оренду майна [PERSON] , у розмірі 1\~541\~972,74 грн., є безпідставно отриманими грошима та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. \~\~Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. \~\~Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК України ). \~У даному випадку позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у сумі 15\~140,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved