Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 140 441,39 грн. та судові витрати. В обгрунтування позову посилається на те, що 23.09.2020 року між АТ "Ідея Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z62.1960.007038614. 07.07.2023 р. між АТ "Ідея Банк" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" укладено Договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Z62.1960.007038614 від 23.09.2020 р., укладеним між АТ "Ідея Банк" та [PERSON] перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ". Відповідно до Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 140 441,39 грн., з яких: 78 612,66 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 353,52 грн. сума заборгованості за відсотками; 39 445,21 - заборгованість за комісіями. [PERSON] зобов`язання за кредитним договором не виконує. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Тому позивач змушений звернутися за захистом своїх прав до суду. Ухвалою суду від 14.03.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, у зв`язку з віднесенням даної категорії справ до малозначних. 06.06.2024 р. від представника відповідача - адвоката Долгоєр Валерії через канцелярію суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів, а саме копії квитанцій здійснення часткового погашення заборгованості. 24.06.2024 р. від представника позивача [PERSON] на адресу суду надійшли письмові пояснення по справі, в яких остання просить позовні вимоги задоволити, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що при оформленні кредитного договору № Z62.19690.007038614 від 23.09.2020 р. між АТ "Ідея Банк" та [PERSON] сторони узгоди всі умови договору, що підтверджується власноручним підписом позичальника. Відповідач правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладеного кредитного договору протягом чотирнадцяти днів з моменту отримання копії примірника договору не скористався. Оскільки відповідач здійснював часткову сплату боргу за кредитним договором, однак в порушення умов договору, виконав його не в повному обсязі, тому просить суд позовні вимоги задовільнити. 02.07.2024 р. від представника відповідача надійшла письмова позиція, з якої вбачається, що оскільки в кредитному договорі № Z62.19690.007038614 від 23.09.2020 р., який укладений між АТ "Ідея Банк" та [PERSON] зазначено про те, що процентна ставка є змінювана, однак не зрозуміло як саме, за яких умов, та в яких розмірних лімітах може змінюватися така процентна ставка, а сам по собі Паспорт споживчого кредиту не може підтверджувати досягнення сторонами істотних умов при укладенні договору споживчого кредитування. Щодо стягнення заборгованості за комісіями, то представник просить в задоволенні цієї вимоги ТОВ "ФК "ЄАПБ" відмовити, у зв`язку з визнанням таких платежів нікчемими, відповідно до позиції, висловленої Верховним Судом у Постанові від 01.04.2020 р. у справі № 583/3343/19, провадження № 61-22778св19. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила проводити розгляд справи за її відсутністю, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду надійшла заява, в якій представник позовні вимоги ТОВ "ФК "ЄАПБ" визнає частково, а саме в розмірі різниці між отриманим тілом кредиту та сплаченою відповідачем сумою (90 096,00 грн. - 42 963,00 грн. = 47 133,00 грн.), розгляд справи просить провести без їхньої участі. Крім того, у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, подано заяву про компенсацію (відшкодування) позивачем відповідачу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, докази надасть до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між АТ "Ідея Банк" та [PERSON] 23.09.2020 р. було укладено Договір кредиту та страхування № Z62.1960.007038614. Відповідно до п. 1.7. Договору Банк надає кредит Позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 78 344,35 грн. на рахунок [NUMBER] Позичальника, який відкритий в АТ "Ідея Банк", МФО 336310, та Позичальник доручає Банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 11 751,65 грн. згідно з умовами Договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п. 2 цього Договору (а.с. 4). Згідно паспорту споживчого кредиту сума кредиту складає 90 096 грн., строк кредитування 36 місяців, процентна ставка, відсотків річних - 15, тип процентної ставки - змінювана, плата за обслуговування кредитної заборгованості - 2.50 % середньомісячно від початкової суми кредиту згідно графіку в п. 5 починаючи з 4.13 % в перший місяць із зменшенням щомісячно на 0.100 % до 63% (а.с. 5). Згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит сума кредиту за договором - 90 096 грн., проценти за користування кредитом - 26 638,64 грн., платежі за обслуговування кредитної заборгованості - 77 194,22 грн., послуги страховика - 11 751,65 грн. (а.с. 6). На підтвердження видачі кредитних коштів [PERSON] банк надав ордер-розпорядження № 1 про видачу кредиту та ордер-розпорядження № 2 про сплату страхового платежу (а.с. 8). 07.07.2023 р. між АТ "Ідея Банк" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" укладено Договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Z62.1960.007038614 від 23.09.2020 р., укладеним між АТ "Ідея Банк" та [PERSON] перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ" (а.с. 10-11). Згідно п. 2.1. Договору факторингу за цим Договором АТ "Ідея Банк" відступає ТОВ "ФК "ЄАПБ", а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ "Ідея Банк" за плату та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 2.2. Договору факторингу Права Вимоги, які АТ "Ідея Банк" відступає ТОВ "ФК "ЄАПБ" за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі Заборгованості Боржників перед АТ "Ідея Банк", та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами у паперовому вигляді в день укладання цього Договору та надсилається АТ "Ідея Банк" ТОВ "ФК "ЄАПБ" в електронному вигляді засобами корпоративного зв`язку у захищеному паролем файлі в день укладання цього Договору. Оплата за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 р. підтверджується платіжною інструкцією № 19913 від 11.07.2023 р. (а.с. 14). Згідно розрахунку заборгованості за Кредитним договором № Z62.1960.007038614 від 23.09.2020 р. станом на 30.01.2024 р. за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 140 441,39 грн., яка складається з 78 642,66 грн. - сума заборгованості за основим боргом, 22 353,52 грн. - сума заборгованості за відсотками, 39 445,21 грн. - сума заборгованості за комісіями (а.с. 12). Відповідно до витягу з Реєстру боржників №1 до Договору факторингу ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 140 441,39 грн., з яких: 78 642,66 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 22 353,52 грн. сума заборгованості за відсотками, 39 445,21 сума заборгованості за комісіями (а.с. 13). Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювалися. Погашення [PERSON] заборгованості за кредитним договором Z62.19690.007038614 від 23.09.2020 р. підтверджується копіями квитанцій: № N0DJH4797M від 26.10.2020 р. - сума 5 500 грн.; № N0DJH3522M від 03.12.2020 р. - сума 5 425 грн; № 84148085 від 05.04.2021 р. - сума 5 387 грн.; № N0DJH3105M від 07.07.2021 р. - сума 5 387 грн.; № 23 від 28.08.2021 р. - сума 5 387 грн.. (а.с. 64-73). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 612 цього кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, судом встановлено, що між АТ "Ідея Банк" та відповідачем 23.09.2020 року власноручним підписом був підписаний Договір кредиту та страхування № Z62.19690.007038614, відповідно до якого банк надав кредит Позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 78 344,35 грн. на рахунок [NUMBER] Позичальника, який відкритий в АТ "Ідея Банк", МФО 336310, та Позичальник доручив Банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 11 751,65 грн. В матеріалах справи наявний розрахунок заборгованості станом на 30.01.2024 року з якого вбачається сума заборгованість за кредитом у розмірі 140 441,39 грн. грн. з яких: сума кредиту 78 642,66 грн.; проценти за користування кредитом 22 353,52 грн.; заборгованість за комісіями 39 445,21 грн. З матеріалів справи вбачається, що сторони також підписали та погодили паспорт споживчого кредиту, в якому визначили: відсотки, розмір кредиту, строки користування та погашення. Таким чином, відповідач з викладеними у Договорі та у паспорті споживчого кредиту умовами погодився без будь-яких зауважень або застережень, на підтвердження чого на примірнику Договору та паспорту споживчого кредиту ним проставлено свій особистий підпис. Указані докази свідчать про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договору, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України, а підписання відповідачем Договору та паспорту споживчого кредиту підтверджує укладення між ним і банком договору. Крім того, в своїх заяві від 06.06.2024 р. про долучення до матеріалів справи письмових доказів надав до суду копії квитанцій про часткову сплату заборгованості по кредиту. Щодо позиції представника відповідача про те, що положення пунктів кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором є нікчемними суд зазначає. Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Виходячи з мети законодавчого захисту прав споживача як більш вразливої та незахищеної сторони у договорі (в якому одна сторона є фахівець, а інша - ні), закон має на меті захистити право споживача бути обізнаним з умовами договору, що укладається, на зрозумілій для нього мові, коротко і прозоро, без прихованих невигідних для нього наслідків та умов, з метою уникнення ситуації, коли для належного розуміння договору та його умов споживач мав би детально аналізувати об`ємний матеріал, і з метою уникнення викривлення дійсного волевиявлення позичальника-споживача. Дані вимоги закону не мали на меті надати споживачу формальні підстави для подальшого визнання укладеного договору недійсним. Споживач (позичальник) не звільнений від обов`язку бути добросовісним при укладенні договору, що означає повне з`ясування позичальником умов договору (тобто умов, на яких йому кредитор видасть кредитні кошти, і які наслідки він матиме для себе) до підписання договору і відповідно до отримання позичальником на підставі підписаного договору кредитних коштів, а не навпаки. Пунктом 1.5 Договору передбачено, що під час користування Кредитом Банк надає Позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 Додатку № 1 як "Плата за обслуговування кредитної заборгованості". Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачується згідно діючих Тарифів Банку. Розмір цієї плати визначений у Додатку № 1 до кредитного договору (Паспорті споживчого кредиту), яким передбачено графік платежів за кредитом та який підписаний [PERSON] . Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції чинній на дату укладення Договору) цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживчий кредит» (в редакції на дату укладення Договору) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розміри суми кредиту, зворотного кредиту, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявність) щодо погашення заборгованості, зокрема про інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належать платити, дати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якою передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Ч. 5 ст. 18 Закону України «Про споживчий кредит» встановлено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, суд зазначає, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо платності інформації про стан кредитної заборгованості, який споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Згідно з цим же висновком Верховного Суду, «якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи свої вимоги нікчемністю правочину. Якщо інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатися з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен прийняти такі вимоги і заперечення; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд вказує про це у мотивувальній частині судового рішення в якості обґрунтування свого висновку по суті спору, який відображається в резолютивній частині судового рішення». За такого вважає, що пункт 1.5 Договору є нікчемним, а тому відповідач не зобов`язаний сплачувати грошові кошти за обслуговування кредиту банком. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium - принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За такого, нарахування банком плати для обслуговування кредиту є неправомірними, а відтак банк не має права вимагати її сплати від відповідача. У відповідності до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Враховуючи те, що між АТ "Ідея Банк" та ТОВ "ФК "ЄАПБ" 07.07.2023 р. було укладено Договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № Z62.19690.007038614 від 23.09.2020 р., укладеним між АТ "Ідея Банк" та [PERSON] перейшло до ТОВ "ФК "ЄАПБ", тому останній наділений правом стягнення заборгованості з відповідача за зазначеним вище Договором кредиту. Як вбачається з наданої позивачем виписки по Договору кредиту та страхування № Z62.19690.007038614 від 23.09.2020 р. відповідачем погашено заборгованість за тілом кредиту в сумі 11 453 грн. 34 коп., сплачено проценти за користування кредитом в сумі 11 798,34 грн. та погашено плату за обслуговування в сумі 35 975,32 грн. Крім того, представником відповідача надано платіжні інструкції щодо сплати відповідачем грошових коштів в сумі 32 586 грн. в період з жовтня 2020 року по серпень 2021 року. За встановлених обставин, з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за Кредитним договором № Z62.19690.007038614 від 23.09.2020 р. , яка складається з: - сума заборгованості за основною сумою боргу - 78 642 грн. 66 коп. (90 096,00 грн. (тіло кредиту) - 11 453 грн. 34 коп. (сума сплаченого тіла кредиту)); - проценти за користування кредитом - 14 840 грн. 30 коп. (26 638,64 грн. (проценти за користування кредитом згідно графіку) - 11 798,34 грн. (сума сплачених процентів за користування кредитом). Сума\~переплати\~(погашення плати за обслуговування по кредитному договору № Z62.1969.007038614 від 23.09.2020 р. згідно виписки) в розмірі 35 975,32 грн. зараховується\~на погашення заборгованості основної\~суми\~кредиту, визначеного Графіком повернення кредиту, різниця якої складає 42 667,34 грн. Загальний розмір заборгованості, що складається з основної суми боргу та процентів за користування кредитом складає 57 507,64 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав умов кредитного договору, допустив виникнення заборгованості та у встановлений строк коштів не повернув. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням підписання відповідачем Договору про споживчий кредит, користування кредитними коштами, часткового погашення заборгованості суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 1 593 грн. 33 коп. (57 507,64 х 100 : 140 441,39 = 40,94 %, 3 028 х 40,94 % = 1 239 грн. 66 коп.). Крім того, представником відповідача у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, подано заяву про компенсацію (відшкодування) позивачем відповідачу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, докази надасть до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial