Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Стрикаль М.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив розірвати укладений між позивачем та відповідачем шлюб, зареєстрований 03 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1931. В обґрунтування позову зазначено, що 03.11.2007 року між позивачем, [PERSON] та відповідачем, [PERSON] , було зареєстровано шлюб. Від шлюбу позивач та відповідач мають двох спільнихдітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюб з відповідачем виявився невдалим. Поступово сім почала розпадатись. Кожний з подружжя вже тривалий час живе своїм життям та своїми інтересами, шлюбні стосунки фактично припинені. Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Збереження сім`ї позивач вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов не надав. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками направлялися відповідачуза місцем його реєстрації засобами поштового зв`язку, про що свідчать поштове повідомлення, які повернулись на адресу суду. Суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 03 листопада 2007 року зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1931, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.11.2007 року. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.05.2008. - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.10.2012. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка скористалась даним правом та через свого представника звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що оскільки на даний час сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, наміру зберігати сім`ю не мають, шлюб існує формально, подальше спільне життя суперечить інтересам сторін, спір щодо поділу майна відсутній, відтак є усі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У відповідності\~ до ст. 113 СК України суд залишає прізвище позивача « [PERSON] ». Оскільки позов про розірвання шлюбу задоволено, відповідно до положень\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 1211,20 грн, сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved