Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

13 березня 2024 року представник Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі п тексту - МТСБУ) [PERSON] звернувся з позовом до Бориспільського міськрайонного суду Київської області, яким просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 13\~161 грн. 50 коп., витрати за встановлення розміру шкоди в розмірі 1\~425 грн. 00 коп., загалом на суму 14\~586 грн. 50 коп. та понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн. 00 коп.. Вимоги обгрунтовано тим, що [INFO] в м. Бровари Київської області мала місце дорожньо транспортна пригода (далі по тексту ДТП) за участі автомобіля «AUDI А4», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «RIA CERATO», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Обидва транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2022 року винним у вищевказаному ДТП визнано [PERSON] . На момент ДТП відповідач не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. У зв`язку з настанням вищевказаної події, власник пошкодженого автомобіля [PERSON] , з метою отримання страхового відшкодування, звернувся із заявою від 15 квітня 2022 року до МТСБУ. В подальшому, у межах страхової суми, 02 серпня 2022 року позивачем було виплачено відшкодування потерпілій особі у розмірі 13 161 грн. 50 коп. Також, згідно платіжної інструкції № 883869 від 14 червня 2022 року, МТСБУ сплатило ФОП [PERSON] за послуги експерта грошові кошти у розмірі 1 425 грн. 00 коп. В березні 2024 року МТСБУ звернулось до відповідача з позасудовою вимогою про відшкодування понесених позивачем витрат, які [PERSON] проігноровано. Наведене стало підставою для звернення МТСБУ до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 20 березня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Одночасно судом роз`яснено сторонам права, обов`язки з метою здійснення процесуальних дій. Відповідач своїм правом подачі відзиву на позов, пояснень, заяв чи клопотань не скористався. Згідно ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явились, про причини неявки не повідомили. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3,4 ч. 1\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін, в силу вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Дослідивши подану представником позивача заяву та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Приписами ч. 1, 3\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 3,\~4\~ст.\~12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обґрунтовуючи судове рішення, суд також приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав люди-ни»\~відповідно якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини. Так, враховуються висновки, зазначені у рішенні в справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року (серія А, № 303А, п. 2958), згідно якого Суд повторює, що згідно усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Судом встановлено, що 08 квітня 2022 року о 19 год. 10 хв. в м. Бровари Київської області водій [PERSON] на вулиці Гагаріна, 1, керуючи автомобілем «AUDI А4», д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «RIA CERATO», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який зупинився попереду на червоний сигнал світлофора. Обидва транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень із матеріальними збитками. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 червня 2022 року водія [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП. Дане судове рішення набрало законної сили 05 липня 2022 року. Згідно ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За змістом ст. 33.1.4\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо - транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених\~ст. 41 цього Закону, - МТСБ України), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспорт-ного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. 15 квітня 2022 року власник автомобіля «RIA CERATO», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернувся до МТСБУ із відповідною заявою про виплату відшкодування завданого ДТП, яка мала місце 08 квітня 2022 року. Згідно полісу за № АР / 5570387 від 24 липня 2021 року автомобіль «RIA CERATO», д.н.з. [NUMBER] , станом на момент ДТП був застрахований у\~страховій компанії\~«Про100». Відповідно Звіту № 88/68.04.22 від 25 квітня 2022 року про оцінку вартості матеріального збитку, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП « [PERSON] », вартість матеріального збитку, завданого у ДТП автомобілю «RIA CERATO», д.н.з. [NUMBER] , в тому числі ПДВ (880 грн. 94 коп.) та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0,7000), складає 17\~184 грн. 07 коп. На підставі заяви потерпілої сторони від 15 квітня 2022 року, наказу МТСБУ за № 3/6443 від 01 серпня 2022 року позивачем 02 серпня 2022 року було сплачено на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 13\~161 грн. 50 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №932525 від 02 серппня 2022 року. Відповідно\~ст. 990 ЦК України\~та ч. 1\~ст. 25 Закону України «Про страхування»\~здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно положень\~ст. 993 ЦК України\~та\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно наведених положень до страховика, в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. Разом з тим, на момент ДТП водій автомобіля «AUDI А4», д.н.з. [NUMBER] , не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація - це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Отже, регрес це нове право що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу це право зворотної вимоги страховика до регресату, через те що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. Відповідно п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулює-ться загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК), а також відповідальності власників наземних транспортних засобів; нормативно-правовий акт № 1961-IV від 01 липня 2004 року,\~ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно положень\~ст. 993 ЦК\~і\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Зважаючи на вказане, суд вважає, що в даному випадку має місце саме регресна вимога позивача до [PERSON] , а не суброгація. Частиною 1 ст. 1166\~ЦК України\~визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України\~передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Вимогами\~ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~встановлено заборону експлуатації транспортного засобу на території України без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Разом з тим, вказаним Законом передбачені випадки виплати відшкодування шкоди потерпілим у разі використання транспортного засобу власником, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно\~ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБ України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно положень ч. 1\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~при настанні страхового випадку страховик або МТСБ України, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Підпунктом 38.2.1. пункту 38.2.\~статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~визначено, що МТСБ України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБ України на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як роз`яснено у пунктах 26, 27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», до страховика (МТСБ України), який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, зазначеним Законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБ України на відшкодування шкоди заподіяної потерпілій у ДТП особі, а саме: в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно п. 36.2.\~ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховик (МТСБ України) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у\~статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ними вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхових відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. З врахуванням наведеного вище суд приходить висновку про обґрунтованість та доведеність позивачем заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на користь МТСБ України сплаченого відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП в розмірі 13 161 грн. 50 коп. Щодо вимог МТСБ України про стягнення з відповідача на свою користь понесених витрат на встановлення розміру заподіяної шкоди у розмірі 1425 грн. 00 коп. слід зазначити наступне. Пунктом 40.3\~Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~визначено, що МТСБ України має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у\~статті 41 цього Закону. Відповідно п. 3 Порядку залучення МТСБУ аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, для визначення причин настання страхових випадків та розміру збитків, затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг від 23 лютого 2006 року за № 5417, залучення представника МТСБ України для визначення причин настання страхових випадків, розміру збитків здійснюється на підставі договору з МТСБ України. Згідно п. 41.4.\~ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює оплату послуг аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, залучених відповідно пункту 40.3\~статті 40 цього Закону. Так, 25 квітня 2022 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП « [PERSON] » на замовлення МТСБУ було складено Звіт про оцінку вартості матеріального збитку завданого у ДТП транспортному засобу «RIA CERATO», д.н.з. [NUMBER] за № 88/68.04.22. За надані послуги позивачем на підставі рахунку №2570 по справі № 83973, акту виконаних робіт відповідно листа МТСБУ № 3.1-02/83973 сплачено кошти у розмірі 1425 грн. 00 коп. за послуги експерта. Наведене підтверджується платіжною інструкцією №883869 від 14 червня 2022 року. Відтак, позивачем доведено факт залучення та понесення витрат на отримання послуг оцінщика, а тому позов в частині стягнення з відповідача на користь МТСБУ 1425 грн. 00 коп. також підлягає задоволенню. Підсумовуючи наведене, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути понесені витрати в розмірі 14 586 грн. 50 коп. Згідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ч. 1, п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. При зверненні до суду з позовом МТСБУ сплатило судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп.. Наведене підтверджується платіжною інструкцією № 979298 від 06 березня 2024 року. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, понесені МТСБУ по оплаті судового збору в сумі 3028 грн. 00 коп. підлягають стягненню на його користь з [PERSON] . Враховуючи наведене та

Outcome: approved