Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

10.05.2024 року адвокат Заборський О.В., діючи в інтересах [PERSON] через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою, в подальшому уточнивши її зміст 24.05.2024 року, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у зв`язку із навчанням у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до закінчення навчання або до досягнення нею 23-річного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] (далі позивач), [INFO] , є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Шлюб між батьками позивачки розірвано. 13 квітня 2024 року позивачці виповнилось 18 років. Наразі вона продовжує навчання в Державному університеті економіки і технологій Міністерства освіти і науки України на 1 курсі на факультеті інформаційних технологій, термін навчання до 2027 року за напрямком «бакалавр» та у разі вступу на магістратуру до 2029 року, у зв`язку із навчанням та неможливістю поєднувати навчання з роботою, позивачка потребує матеріальної допомоги батьків, однак батько участі у витратах на навчання не приймає. Враховуючи, що позивачка навчається, отже потребує матеріальної допомоги, приймаючи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої доньки, стан здоров`я й матеріальне становище відповідача, вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову (з 10.05.2024 року) і до досягнення позивачкою 23 - річного віку або закінчення навчання (в залежності від того, яка подія настане раніше). Відповідач інших утриманців немає, працездатний, отримує дохід, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини від доходу. Ухвалою суду від 10.06.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.63-64). 13.06.2024\~року від\~відповідача через\~модуль підсистеми\~ЄСІТС «Електронний\~суд» надійшов\~відзив на\~позовну заяву,\~в якому\~він зазначив,\~що матеріали\~справи не\~містять доказів\~утримання позивача\~її матір`ю\~-\~ [PERSON] ,\~або неможливості\~такого утримання.\~Вважає,\~що визначення\~судом розміру\~аліментів на\~позивача,\~як на\~повнолітню дочку,\~має відбуватись\~з врахуванням\~обов`язку матері\~позивача [PERSON] \~сплачувати аліменти\~згідно ст.\~199\~СК України.\~Крім того\~зазначає,\~що він\~з 18.01.2013\~року перебуває\~у зареєстрованому\~шлюбі з\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка від\~іншого чоловіка\~має доньку\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~-\~особу з\~інвалідністю першої\~групи,\~безстроково,\~та потребує\~стороннього догляду.\~Відповідач з\~ [PERSON] \~мають спільну\~дитину -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який перебуває\~на утриманні\~лише відповідача,\~оскільки [PERSON] \~вимушено не\~працює,\~через здійснення\~догляду за\~своєю дочкою, особою з інвалідністю [PERSON] . Враховуючи зазначене, відповідач фактично утримує не лише себе, а ще двох осіб, свого сина [PERSON] , [INFO] та непрацюючу дружину. Відповідач працює у Приватному підприємстві «СВІТЕКС» з жовтня 2021 року майстром гірничим на поверхні та має середньомісячний дохід у розмірі 9\~141,00 грн. Позивач з 01.09.2023 року здобуває вищу освіту на заочній формі за кошти державного (регіонального) бюджету. Крім того зауважує, що позивач на веб-сайті «Послуги.UA» зареєстрована як спеціаліст - репетитор з української мови та математики з мінімальною вартістю послуг 250,00 грн. на год. Зазначене свідчить про те, що позивач здатна отримувати дохід і повністю утримувати себе під час навчання. У зв`язку з викладеними обставинами, що випливають на розмір аліментних зобов`язань, відповідач не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання позивача у зв`язку з навчанням у розмірі 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до закінчення навчання позивача у відповідному закладі освіти або досягнення нею 23 - річного віку. Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористались, подавши заяви, кожен окремо, про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх. Відповідач просив\~позовні вимоги\~задовольнити частково\~в розмірі\~1/8\~частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до закінчення навчання позивача у відповідному закладі освіти або досягнення нею 23 річного віку. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.04.2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №439. Батьком у свідоцтві про народження дитини зазначений [PERSON] . Матір`ю зазначена [PERSON] (а.с. 10). На момент народження [PERSON] її батьки перебували в шлюбі, офіційно зареєстрованому 16.07.2005 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, запис №482 (а.с.11). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що встановлено зі змісту позовної заяви. Згідно довідки №07/27-931 від 28.08.2023 року, складеної та підписаної в.о. ректора Державного університету економіки і технологій А. Шайкан, підтверджується, що [PERSON] є здобувачем вищої освіти заочної форми навчання 1 курсу, групи 3КН-23, факультету інформаційних технологій за державним замовленням. Термін навчання за ОС «Бакалавр» - 4 роки. Строк навчання на 1 курсі у 1 семестрі з 01.09.2023 року по 31.01.2024 року (а.с. 9,12). Відповідач [PERSON] з 18.01.2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбу з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 18.01.2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №25 (а.с. 87). Крім того, відповідач має на утриманні малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.11.2013 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1364 (а.с. 88). Відповідач працює на Приватному підприємстві «СВІТЕКС» з жовтня 2021 року гірничим майстром на поверхні та має середньомісячний дохід у розмірі 9\~141,00 грн., загальна сума доходу за період з 01.05.2023 року по 30.04.2024 року складає 109\~695,06 грн., що встановлено довідкою про доходи (а.с. 101). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 СК України). Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Як слідує з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Приписами ч.3 ст.199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.3 ст.179 СК України самостійне отримання аліментів дитиною є її правом, яке [PERSON] реалізувала шляхом безпосереднього звернення до суду із даним позовом, направленим на його реалізацію. Із системного аналізу положень ст.199 СК України слідує, що істотними правовими передумовами для виникнення у батька (матері) обов`язку по утриманню повнолітніх сина (доньки) є сукупність таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання за будь-якою із форм; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі з боку батьків; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). На цьому також акцентована увага в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та Верховним Судом у постанові від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17. Таким чином, стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України.\~ При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Верховний Суд в постанові від 13 квітня 2021 року по справі № 308/4214/18 при вирішенні спору про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, зауважив про дію рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. В ході судового розгляду встановлено, що позивач [PERSON] є здобувачем вищої освіти заочної форми навчання за державним замовленням. Також [PERSON] зареєстрована на веб-сайті «Послуги. UA» як спеціаліст репетитор з української мови та математики з мінімальною вартістю послуг 250 грн. на годину, зазначене свідчить про те, що позивач перебуваючи на заочній формі навчання за кошти державного бюджету здатна отримувати дохід і повністю утримувати себе під час навчання. Крім того, суд бере до уваги, що відповідач працює на приватному підприємстві «СВІТЕКС» з жовтня 2021 року гірничим майстром на поверхні та має середньомісячний дохід у розмірі 9 141,00 грн., має на утриманні малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] та непрацюючу дружину, що підтверджується наданими відповідачем доказами, які містяться в матеріалах справи. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання їх повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/8 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягнення з 10.05.2024 року та до досягнення нею 23-річного віку, але не більше ніж до закінчення навчання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України. Крім того, в позовній заяві представник позивача просив стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 3\~500,00 грн. Відповідно до ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 08.05.2024 року між адвокатом Заборським О.В. та [PERSON] укладено договір про надання правничої допомоги та на представлення інтересів (а.с. 59-60). Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг відповідно до договору про надання правничої допомоги та на представлення інтересів від 08.05.2024 року адвокат Заборський О.В. надав [PERSON] юридичні послуги, а саме складання позовної заяви, формування додатків, подача позовної заяви, кількість витраченого часу 3,5 год., вартість 1-ї години 1000,00 грн., загальна сума 3\~500,00 грн. (а.с. 21). Відповідно до квитанції до прибуткового ордера від 08.05.2024 року позивачем [PERSON] було сплачено адвокату Заборському О.В. 3\~500,00 грн. (а.с. 19). При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару успіху, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З огляду на зазначене положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial