Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ДП «ВК «Краснолиманська» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачем по справі перебувала у трудових відносинах. Наказом № 1603 від 13.09.2020 р. її було звільнено за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Оскільки на момент її звільнення з підприємства відповідач не провів з нею розрахунок по заробітній платі, позивачка просить стягнути з відповідача ДП « ВК « Краснолиманська» на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 52303,62 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з дня отримання копії позовної заяви відповідачем та до моменту ухвалення судового рішення, але не більше ніж за шість місяців. Представник відповідача ДП « ВК «Краснолиманська» надав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає частково , а саме в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 21110,17 грн., що підтверджено довідкою підприємства, та в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з моменту отримання копії позовної заяви до дня ухвалення рішення суду. Окрім цього, просили зменшити суму середнього заробітку з урахування принципу співмірності та пропорційності. Позивач , представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у його відсутність ( а. с. 8). Представник відповідача ТОВ « Краснолиманське» в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. ( а.с. 20.40). Суд розглянув справу за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що відповідає положенням ст. ст. 128, 223 ЦПК України, з урахуванням поданих клопотань про розгляд справи за відсутності сторони, що , в свою чергу, не порушує прав та обов`язків учасників судової справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем по справі ДП «ВК « Краснолиманська» з 27.04.2018 р. по 13.09.2020 р., де працювала в якості гірничої поверхні. ( а. с. 12). Наказом ДП «ВК « Краснолиманська» № 1603 від 13.09.2020 р. позивачка була звільнена за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. 9 а.с. 12). Згідно довідки ДП «ВК «Краснолиманська» за № 01/11-93/79 від 08.05.2024 р. заборгованість по заробітній платі за період з січня 2020 р. по вересень 2020 р. у ДП « ВК « Краснолиманська» перед позивачкою становить 21110,17 грн., у тому числі за січень 2020 р.- в сумі 4075,86 грн., за лютий 2020 р.- в сумі 3472,47 грн., березень 2020 р. 4736,27 грн., квітень 2020 р.- 3860,42 грн., серпень 2020 р.- 2357,04 грн., вересень 2020 р.- 2608,11 грн. ( у т.ч. 1590 заробітна плата, 1018,11 компенсація за невикористану відпустку). ( а. с. 31). Згідно довідки ДП « ВК «Краснолиманська» за № 01/11-93/80 від 08.05.2024 р. середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 234,64 грн. ( а. с. 35). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до положень\~ст. 115 КЗпП України,\~ст. 24 Закону України "Про оплату праці"\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116)\~та провести\~з ним\~розрахунок у\~строки,\~визначені статтею\~116\~цього Кодексу,\~а також\~на вимогу\~працівника внести\~належні записи\~про звільнення\~до трудової\~книжки,\~що зберігається\~у працівника. Отже, враховуючи той факт, що на день звільнення 13.09.2020 р. відповідач не виплатив позивачу всі належні суми , в з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по заробітній платі, яка утворилась за період з січня 2020 р. по вересень 2020 р. в сумі 21110,17 грн. ( сума заборгованості вказана після утримання обов`язкових податків і зборів). Що стосується позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки при звільненні, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 117 КЗпП України\~(в редакції Закону №2352-IX від 01.07.2022), у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як\~за шість місяців. Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому статтею 117 КЗпП України. Отже, підставою відповідальності власника відповідно до ст.. 117 КЗпП, на яку посилається позивач, обґрунтовував свої вимоги, є склад правопорушення, який включає два юридичних факта: порушення власником строків розрахунку при звільненні та вина власника. \~ \~ \~ \~ \~ \~ На\~час звернення\~ позивача\~до суду\~з такими\~позовними вимогами\~діяли положення\~статті 117\~КЗпП України\~в редакції\~Закону №2352-IX\~від 01.07.2022. За таких обставин, враховуючи той факт, що як позивач так і представник відповідача просили стягнути середній заробіток з моменту отримання копії позовної заяви відповідачем, посилаючи при цьому на принцип пропорційності та співмірності, середній заробіток розраховується в межах заявлених позивачем вимог, а саме з дня отримання позовної заяви відповідачем по день ухвалення рішення суду, тобто з 25.04.2024 р. по 10.07.2024 р. Середньоденна заробітна плата становить : 234,64 грн. ( а. с. 35) і не спростована позивачем. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить: 234,64 х 55 ( робочі дні) = 12905,20 грн. Що стосується доводів представника відповідача про зменшення суми середнього заробітку з урахуванням принципу пропорційності, то суд зазначає наступне. Право суду зменшити розмір середнього заробітку, що має сплатити роботодавець працівникові за час затримки виплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст. 116 КЗпП України, залежить від таких чинників: наявність спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних до виплати працівникові сум за трудовим договором на день звільнення; виникнення спору між роботодавцем та працівником після того, коли належні до виплати працівникові суми за трудовим договором у зв`язку з його звільненням повинні бути сплачені роботодавцем; прийняття судом рішення щодо часткового задоволення вимог працівника про виплату належних йому при звільненні сум у строки, визначені статтею 116 КЗпП України. Зазначене відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постановах від 23.12.2015 року у справі № 6-837цс15, від 27.04.2016 р. у справі № 6-113цс16, постанові ВСУ від 18.03.2020 року у справі № 711/4010/13ц. Таким чином, застосування принципу співмірності при визначенні розміру відшкодування працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є правом суду, але виключно при існуванні таких умов: наявність чи виникнення спору між працівником та роботодавцем з приводу розміру належних до виплат працівникові сум за трудовим договором на день звільнення, або коли вони ( ці суми) повинні бути сплачені роботодавцем та прийняття судом відповідного рішення щодо часткового задоволенні вимог працівника про виплату належних йому при звільненні сум. При цьому принцип співмірності при визначенні розміру відшкодування працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні полягає у пропорційності частки суми, на яку той мав право (задоволеної судом або визнаної позивачем), порівняно саме із середнім заробітком. Суд відхиляє доводи представника відповідача про можливість зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, виходячи з принципу співмірності, оскільки зменшення розміру середнього заробітку є правом, а не обов`язком суду та залежить від конкретних обставин справи, а визначений розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є співмірним та пропорційним з розміром самої заборгованості. Отже, з відповідача ДП «ВК « Краснолиманське» на користь позивача слід стягнути заборгованість по заробітній платі, яка утворилась за період з січня 2020 р. по вересень 2020 р. , в розмірі 21110,17 грн. ( сума заборгованості вказана після утримання обов`язкових податків і зборів), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в межах заявлених позовних вимог, з 25.04.2024 р. по 10.07.2024 р. в сумі 12905,20 грн. з подальшим відрахуванням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. Згідно із п. 164.2.1, п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України доходи у вигляді заробітної плати, нараховані ( виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору ( контракту), включаються до складу загального місячного ( річного) оподатковуваного доходу платника податку і є базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб. Відповідно до п. п. 168.1.1 п. 168 .1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену ст. 167 цього Кодексу. Отже, заробітна плата, яка підлягає стягненню з відповідача є сумою, з якою під час виконання відповідного судового рішення підлягають нарахуванню роботодавцем та утриманню податки та збори. \~ \~ Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 « Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. За таких обставин, визначена судом сума середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку, яка підлягає стягненню з відповідача, є сумою, з якої під час виконання відповідного судового рішення підлягають нарахуванню роботодавцем та утриманню податків та зборів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ДП « ВК « Краснолиманська» на користь [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 968,96 грн., на користь держави 391,08 грн. ( 968,96х40,36:100) На підставі викладеного,

Outcome: partial