Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-11 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», в системі «Електронний суд» подав заяву, у якій просить ухвалити додаткове судове рішення у справі № 619/2747/24, яким стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10\~500, 00 грн. В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 02 липня 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за Кредитним договором № 1865354 від 30.04.2021 у розмірі 8\~200,00 грн (вісім тисяч двісті гривень 00 копійок) та судові витрати у сумі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок). У той же час, судом не вирішувалось питання про розподіл судових витрат на правову допомогу. У позові вказано, що позивач очікує понести витрати на правову допомогу приблизно у розмірі 10 500,00 грн. Отже, у зв`язку із задоволенням позову, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» має право на розподіл витрат на професійну правничу допомогу, які вимушено поніс у зв`язку з цим спором. Представник позивача адвокат Пархомчук С.В. у судове засідання не з`явився, просив заяву розглядати без його участі та участі позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. За ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд не вбачає необхідності у виклику учасників страви для ухвалення рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення по справі. Відповідно до ч. 1 ст.\~270\~ЦПК\~України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Щодо витрат на правничу допомогу. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 02 липня 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» заборгованість за Кредитним договором № 1865354 від 30.04.2021 у розмірі 8\~200,00 грн (вісім тисяч двісті гривень 00 копійок) та судові витрати у сумі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок). З метою розподілу судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу адвоката та у зв`язку з задоволенням позову, [PERSON] , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10\~500, 00 грн. Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої цієї статті). Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України). Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано договір від 29.12.2023 про надання юридичних послуг, акт про отримання правової допомоги від 01.07.2024 (згідно якого зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ « ФК «КЕШ ТУ ГОУ» та [PERSON] в рамках кредитного договору № 1865354 від 30.04.2021, 1 година 2\~000, 00 грн, відповідно до п. 3.1. договору про надання правової допомоги від 29.12.2023; складання та подання до суду позовної заяви (підготовка доказів/додатків до позовної заяви), моніторинг аналіз судової практики, 2, 5 години 5 000, 00 грн відповідно до п. 3.1 договору про надання правової допомоги від 29.12.2023; інші клопотання, заяви до суду, складання процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи, 1,5 годин 3\~000, 00 грн, відповідно до п. 3.1 договору про надання правової допомоги від 29.12.2023; канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції 500 грн. , загальна сума 10\~500, 00 грн, платіжна інструкція № 3 1497 від 01.07.2024 на суму 10 500,00 грн . Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 цього Кодексу). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Тобто вказана судова практика є незмінною. Суд зазначає, що позивачем підтверджено обсяг наданих правничих послуг, виконаних робіт та їх вартість. З урахуванням того, що позовні вимоги ТОВ « ФК «КЕШ ТУ ГОУ» рішенням суду задоволено повністю, судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням викладеного, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню.

Outcome: approved