Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

Позивач 04.0262024 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань у розмірі 14\~939,40 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що заочним рішенням Святошнинського районного суду м. Києва від 20.11.2017 по справі №759/6110/17 за позовом НАВС до [PERSON] стягнуто з останньої на користь позивача 28\~984,15 грн витрат пов`язаних з утриманням в навчальному закладі та 1\~600 грн судових витрат, тобто разом 30\~584,15 грн. [PERSON] не виконала рішення, кошти до університету від [PERSON] не надходили. На підставі ст. 625 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача три відсотки річних та інфляційні нарахування за період з 20.05.2021 по 20.05.2024, тобто за три роки в межах строку позовної давності. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.06.2024 позов залишено без руху, позивачу надано 10-денний строк для усунення недоліків позову. Зобов`язано Міністерство соціальної політики України надати інформацію про внутрішньо переміщену особу [PERSON] . До суду 12.06.2024 надійшла відповідь Міністерства соціальної політики України, згідно якої в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, інформація про [PERSON] відсутня. Після усунення недоліків позову, зважаючи на останнє відоме місце проживання відповідача в м. Джанкой АР Крим, ухвалою від 20.06.2024 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 16.07.2024. У судове засідання 16.07.2024 позивач не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення. Разом з позовом представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав, не заперечував щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення. Відповідачем відзив не поданий, поважності причин його не подачі відповідачем не суду не повідомлені, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Повне судове рішення виготовлене 17 липня 2024 року. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20 листопада 2017 року Святошинським районним судом м.Києва у справі №759/6110/17 ухвалено рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь Національної академії внутрішніх справ 28\~984,15 грн на покриття витрат, пов`язаних з утриманням в начальному закладі та 1\~600 грн судового збору, а всього 30\~584,15 грн. Відповідно до довідки головного бухгалтера НАВС, станом на 20.05.2024 кошти на виконання рішення Святошинського районного суду міста Києва від 20.11.2017 по справі №759/6110/17 від [PERSON] на рахунок НАВС не надходили. Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін (ч. 2 ст. 526 Цивільного кодексу України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). Відповідач не виконав рішення суду, за яким має заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 30\~584,15 грн. Враховуючи те, що відповідач відзиву на позовну заяву не подав, то при вирішенні цього спору суд виходить з позиції достатності доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, як це передбачено ст. 80 ЦПК України. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, суд дійшов висновку, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, а тому має обов`язок сплатити позивачу разом з сумою основного боргу три проценти річних та інфляційні втрати від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, розмір яких визначений з урахуванням наведеного позивачем розрахунку за період з 20.05.2021 по 20.05.2024. Належних і допустимих доказів на спростування указаного розрахунку та/або свого розрахунку відповідач суду не надав. Визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які їх регулюють, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі. При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 3\~028 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову.

Outcome: approved