Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

позивач [PERSON] та його представник - адвокат Свида О.Г. звернулися до суду з вищевказаним позовом, у якому просять позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги мотивують тим, що у період з 2006 року по 2019 рік [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без офіційної реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей, а саме донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які з січня 2019 року по теперішній час постійно проживають разом з батьком та знаходяться на його повному утриманні, що було встановлено рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 27 березня 2023 року по справі №304/271/23. Вказаним рішенням також було визначено місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . Починаючи з січня 2019 року, тобто з моменту роздільного проживання [PERSON] та [PERSON] , їх спільні діти повністю знаходяться на утриманні батька та проживають з ним, відтак проживання дітей разом з батьком повністю відповідає їх інтересам. Крім того, з січня 2023 року відповідач перебуває за кордоном на заробітках (виїжджала також ще у жовтні 2022 року за кордоном, де постійно і проживає). Враховуючи те, що діти повністю знаходяться на утриманні батька та тільки він займається їх вихованням, мати не приймає участі в житті дітей, позивач звернувся до органу опіки та піклування Перечинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав матері відносно неповнолітніх дітей. Орган опіки та піклування Перечинської міської ради з`ясував, що дійсно тільки батько повністю займається дітьми, слідкує за їх розвитком та успіхами у навчанні. Службовими особами органу опіки та піклування проведено бесіду з [PERSON] та було з`ясовано, що вона зареєстрована в м. Перечин, але нею в особистій заяві повідомлено, що вона постійно проживає за кордоном і враховуючи те, що діти постійно з батьком - вона відмовляється від своїх батьківських прав на дітей і не заперечує щодо прийняття відповідних рішень щодо позбавлення її батьківських прав з боку державних органів. Дане зафіксовано у висновку органу опіки та піклування Перечинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав матері відносно неповнолітніх дітей від 12 грудня 2023 року № 280, затвердженому виконавчим комітетом Перечинської міської ради від 12 грудня 2023 року. Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] весь час проживають разом з батьком, який самостійно займається їх вихованням, піклується про їх фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя. Так склалося, що мати не здійснює обов`язків, що покладені законом на батьків; не спілкується з дітьми, не проявляє до них батьківської турботи, не цікавиться та не відвідує їх, не турбується про їх фізичний і духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги. Отже, виходячи з того, що [PERSON] усунулась від виконання батьківських обов`язків, що підтверджується викладеними фактами та висновком органу опіки та піклування Перечинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав матері відносно неповнолітніх дітей від 12 грудня 2023 року № 280, відтак вважають, що є всі підстави для задоволення позовних вимог. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 січня 2024 року головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі визначено суддю Ганька І.І. (а. с. 31). Ухвалою судді Перечинського районного суду від 30 січня 2024 року прийнято подану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, відтак призначено підготовче судове засідання та визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Крім цього, залучено службу у справах дітей Перечинської міської ради Закарпатської області до участі у даній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, та зобов`язано виконати вимоги ч. 5 ст. 19 СК України (а. с. 33-35). Ухвалою суду від 07 червня 2024 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а. с. 58-59). У судовому засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Свида О.Г. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили такі задовольнити, а також не вирішувати питання стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей, оскільки позивач має достатній дохід для самостійного утримання неповнолітніх сина та доньки без допомоги матері. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки не повідомила, відзив не подала, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280-282 ЦПК України. У судове засідання представник служби у справах дітей Перечинської міської ради як третьої особи не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, а також зазначає, що її позиція викладена у висновку, що є у матеріалах справи. Заслухаши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 27 березня 2023 року, що набрало законної сили 27 квітня 2023 року, позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - орган опіки та піклування Перечинської міської ради Закарпатської області про визначення місця проживання неповнолітніх дітей задоволено повністю - визначено місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9-14). Також з вказаного рішення вбачається, що у період з 2006 року по 2019 рік [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю без офіційної реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей, а саме донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Крім цього суд встановив, що неповнолітні діти сторін - донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , з січня 2019 року по теперішній час постійно проживають разом з батьком та знаходяться на його повному утриманні, що визнано і не оспорюється сторонами, а відтак на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Натомість відповідач [PERSON] виїхала на заробітки у Чеську Республіку та з 21 жовтня 2022 року до 31 березня 2023 року працевлаштована у ТОВ «Gebauer a Griller Kabeltechnik, spol.s.r.o.» (а. с. 7, 8, 9-14). Згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Також суд встановив, що дочка сторін [PERSON] , [INFO] , навчається у Перечинському ліцеї імені Героїв 68-го батальйону в 11-А класі за сімейною формою навчання (зава від батька [PERSON] ), а син [PERSON] , [INFO] , - у 9-А класі цього ж навчального закладу. Батько дітей [PERSON] тримає постійний контакт із класними керівниками, контролює навчальні досягнення, систематично спілкується із учителями-предметниками та відвідує батьківські збори. Мати дітей [PERSON] не бере участі у вихованні дітей, не виявляє інтересу до їх навчальних досягнень, з учителями та класними керівниками не контактує, про що свідчать довідки Ліцею імені Героїв 68-го батальйону Перечинської міської ради Закарпатської області № 01-22/1 та № 01-22/2 від 25 жовтня 2023 року (а. с. 21, 22, 23, 24). Згідно довідки ТОВ «Виробничо-комерційна фірма Перечин-сервіс» № 17 від 31 жовтня 2023 року, [PERSON] з 22 лютого 2019 року працює в ТОВ «ВКФ Перечин-сервіс» на посаді заступника директора та у період з квітня по вересень 2023 року отримав прибуток у розмірі 57 902,52 грн (а. с. 25). Крім цього встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітніх доньки [PERSON] та сина [PERSON] , що підтверджується висновком органу опіки та піклування Перечинської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав матері відносно неповнолітніх дітей, затвердженого рішенням виконавчого комітету Перечинської міської ради Закарпатської області від 12 грудня 2023 року № 280, в резолютивній частині якого уповноважений орган вважає за доцільне позбавити батьківських прав матір [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації: [ADDRESS] , відносно неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , мешканців [ADDRESS] (а. с. 15-20). Із висновку органу опіки та піклування також вбачається, що відповідно до Акту обстеження умов проживання від 06 листопада 2023 року виявлено, що за адресою: [ADDRESS] , проживають та зареєстровані наступні громадяни: [PERSON] , [INFO] , - батько; [PERSON] , [INFO] , - донька; [PERSON] , [INFO] , - син; [PERSON] , [INFO] , - дідусь; [PERSON] , [INFO] , - бабуся. Двоповерховий будинок складається з чотирьох кімнат. Умови задовільні, діти забезпечені всім необхідним для повноцінного розвитку та виховання. У всіх кімнатах наявні сучасні зручні меблі а побутова техніка. Наявна електроенергія, газопостачання, водопостачання, опалення пічне і газове, інтернет. З матір`ю проведено бесіду в телефонному режимі, з`ясовано, що вона зареєстрована в [ADDRESS] . Крім цього, до голови органу опіки та піклування Перечинської міської ради надійшла заява від 23 жовтня 2023 року [PERSON] про те, що вона повідомляє про своє постійне знаходження за кордоном і у зв`язку з цим, враховуючи те, що діти з січня 2019 року постійно знаходяться на утриманні їх батька та проживають з ним, вона заявляє, що відмовляється від батьківських прав на дітей і не заперечує щодо прийняття відповідних рішень щодо позбавлення її батьківських прав з боку державних органів. [PERSON] а [PERSON] повідомлено належним чином про час і місце проведення засідання комісії з питань захисту прав дитини в Перечинській ТГ, однак мати на засідання не з`явилася, попередньо надіславши заяву від 23 жовтня 2023 року (а. с. 15-20). Так, відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини. На необхідності дотримання вказаного принципу неодноразово наголошено у практиці Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка застосовується судами України на підставі частини четвертої статті 10 ЦПК України та положень Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (рішення ЄСПЛ від 06 липня 2010 року у справі «Neulinger and Shuruk v. Switzerland», заява № 41615/07, п. 135; рішення ЄСПЛ від 11 жовтня 2017 року у справі «M.S. v. Ukraine», заява № 2091/13, п. 77). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Mamchur v. Ukraine», заява № 10383/09, п. 100). Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 155 цього Кодексу батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків з виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Такі правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18 (провадження № 61-19550св19), від 24 грудня 2020 року у справі №676/3740/19 (провадження № 61-8098св20), від 28 липня 2021 року у справі №225/134/20 (провадження № 61-18248св20), від 12 серпня 2021 року у справі №263/401/20 (провадження № 61-8118св21). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Як роз`яснено в п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Таким чином, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітніх доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , тому суд вважає, що її слід позбавити батьківських прав відносно останніх. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved