Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

Представник заявника звернулася в суд із заявою, в якій просить встановити факт смерті матері заявниці [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог представник заявника зазначила, що [INFO] , померла мати заявниці - [PERSON] . У медичному свідоцтві про смерть №92 від 29.12.2021 р., зазначено, що [PERSON] , померла [INFO] у м. Торез Донецької області. Причина смерті: хронічна серцева-судинна недостатність, декомпенсація ІХС. На тимчасово окупованій території видане Свідоцтво про смерть від 29.12.2021р. серія ДНР № [NUMBER] . Оскільки зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, тому отримати документ, що підтверджує факт смерті, за зразками законодавства України та який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» неможливо. Встановлення юридичного факту необхідне для реалізації немайнових прав як дочки померлої для оформлення відповідного Свідоцтва про смерть. Заявник та представник заявника в судове засідання не з`явилися, одночасно з поданням вищевказаної заяви просили розгляд справи проводити у їх відсутності, вимоги заяви підтримують. Представник заінтересованої особи\~Луцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, по невідомій суду причині, хоча належним чином були повідомлені про місце, час та дату розгляду справи. \~Дослідивши подані до матеріалів справи, документи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. \~Відповідно до ч. 2\~ст. 317 ЦПК України\~справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. \~Відповідно до ч. 1\~ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. \~Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Так, судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 16.07.1999р. серія [NUMBER] та свідоцтвом про народження від 07.07.1975р. серія [NUMBER] (а.с.8). Згідно медичного свідоцтва про смерть №92 від 29.12.2021, [PERSON] , померла [INFO] у м.Торез Донецької області. Причина смерті: хронічна серцева-судинна недостатність, декомпенсація ІХС (а.с.6-7). На підтвердження факту смерті видане свідоцтво про смерть [PERSON] від 29.12.2021р. серія ДНР №261857 (а.с.7). Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні був введений\~воєнний стан строком на 30 діб. Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року№ 64/2022«Про введення воєнного стану в Україні». До складу тимчасово окупованої території України, визначеної Верховною Радою України, входять тимчасово окуповані території України, особливий правовий режим яких встановлено відповідно до Законів України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», а також «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» та постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 року. Відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. \~Однак суд, при розгляді вказаної категорії справ, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, Молдови та Росії, де грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справах Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Згідно п.13.Постанови пленуму Верховного суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~від 31.03.1995, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Зважаючи на вищевикладене, заявник позбавлена можливості звернутися до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) із заявою про видачу свідоцтва про смерть [PERSON] , оскільки в останнього відсутній документ, форма якого мала б відповідати формі, визначеній\~наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545. Згідно Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995, заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає підтвердженим факт смерті громадянки України,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~місце народження:\~с.\~Сахновщина,\~Сахновщинського району,\~Харківської області,\~що настала\~ [INFO] у\~м.Торез\~Донецької області,\~Україна,\~причина смерті:\~хронічна серцева-судинна\~недостатність,\~декомпенсація ІХС. Відповідно до п.21 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення факту народження або смерті, поданих у зв`язку із воєнним станом, надзвичайним станом, збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру

Outcome: approved