Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради і просить: - усунути перешкоди власнику - Територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у володінні та розпорядженні об`єктом екомережі - земельною ділянкою водного фонду комунальної форми власності шляхом скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меженської К.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжен ( з відкриттям розділу ) від 26 січня 2022 року, індексний номер 63069428, та здійсненої на його підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права власності [PERSON] на житовий будинок загальною площею 45 кв.м., літ.»А», по [ADDRESS] , припинивши вказане право ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 2566375280000; - усунути перешкоди власнику - Територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у володінні та розпорядженні об`єктом екомережі - земельною ділянкою водного фонду комунальної форми власності шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:051:0022 площею 0,1000 га по [ADDRESS] . Посилається в позові на те, що у власності Територіальної громади міста Києва перебуває земельна ділянка площею 0,1000 га з кадастровим номером 000000000:90:051:0022, яка належить до земель водного фонду та до об`єктів екологічної мережі. На даний час право власності територіальної грмади м.Києва на об`єкт екомережі порушено через незаконну державну реєстрацію земельної ділянки, зміну її цільового призначення та незаконну реєстрацію за відповідачем права власності на житловий будинок загальною площею 45 кв.м на цій ділянці за адресою: [ADDRESS] . Право власності за відповідачем на житловий будинок (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2566375280000, номер відомостей про речове право: 46359277) зареєстровано підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меженської К.С. від 26.01.2022 року №63069428 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) . Підставою для проведення державної реєстрації стала довідка про технічні показники об`єкта та підтвердження поштової адреси, серія та номер: 04-10 від 20.05.2021року, видавник: ФОП [PERSON] . У подальшому на замовлення відповідача інженером - землевпорядником ПП «Фірма «Інженер» [PERSON] 09.02.2022 року розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). На підставі вказаної технічної документації 14.02.2022 року державним кадастровим реєстратором Відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Ільченко Н.В.внесено відомості (здійснено реєстрацію) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:051:0022 та відкрито на неї поземельну книгу. Відповідно до сформованого державним кадастровим реєстратором витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.02.2022 № НВ-0500455582022 зареєстровано земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 8000000000:90:051:0022 по [ADDRESS] з категорією земель: землі житлової та громадської забудови, цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); видом використання - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вважає, що вказані реєстраційні дії здійснено з метою створення уявної законності набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, що розміщений на земельній ділянці, з метою подальшого заволодіння об`єктом екомережі у позаконкурентний спосіб, без прийняття рішення Київською міською радою про її відведення. Вважає вчинені реєстраційні дії незаконними та вчиненими з порушенням вимог закону з наступних підстав. Статтею 5 Закону України «Про екологічну мережу України» передбачено, що землі водного фонду є складовою екомережі. Спірна замельна ділянка є об`єктом екомережі, має особливу цінність та підлягає особливій охороні. У ст. 4 Закону України «Про екологічну мережу України» зазначено, що збереження цілісності екомережі здійснюється відповідно до принципів забезпечення цілісності екосистемних функцій складових елементів екомережі, збереження та екологічно збалансоване використання природних ресурсів на території екомережі. Отже, землі водного фонду, у тому числі спірна земельна ділянка - як об`єкт екомережі, мають особливу цінність та підлягають особливій охороні. Частиною 2 ст. 178 ЦК України, яка регулює питання оборотоздатності об`єктів цивільних прав, визначено види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом. Відповідно до ст.58 ЗК України та ст. 4 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами; землі зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів. Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча й не розташовані об`єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню й належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції. Стаття 59 ЗК України передбачає обмеження щодо набуття таких земель у приватну власність, а відповідно ж до ч.4 ст. 84 ЗК України землі водного фонду не можуть передаватись у приватну власність, крім випадків, передбачених законодавством. Тобто, заволодіння приватними особами землями водного фонду є неможливим. Відповідно до ст.60 ЗК України та ст. 88 ВК України уздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Правовий режим прибережних смуг визначається ст.ст. 60, 62 ЗК України та ст.ст. 1, 88, 90 ВК України. Згідно зі ст. 61 ЗК України, ст. 89 ВК України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. Отже, прибережна захисна смуга - це частина водоохоронної зони, визначеної законодавством ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено особливий режим. Відповідно до ст. 1 ВК України водний об`єкт - природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, лиман, річка, струмок, озеро, водосховище, ставок, канал (крім каналу на зрошувальних і осушувальних системах), а також водоносний горизонт). Ставок - це штучно створена водойма місткістю не більше 1 млн. кубічних метрів. З цього випливає, що території водного фонду наділені надважливими функціями і завданнями, мають особливий статус та перебувають під особливою державною охороною, а тому відповідно до ст. 178 ЦК України належать до обмежено оборотоздатних об`єктів. Відповідно до інформації Центральної геофізичної обсерваторії імені Бориса Срезневського Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 24.02.2023 року №991-001-327-1991-083 спірна земельна ділянка знаходиться в межах прибережної захисної смуги та належить до земель водного фонду, знаходиться поряд із штучно створеною водоймою (ставком) між [ADDRESS] . За інформацією Управління екології та природних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), на території кадастрового кварталу 90:051, навпроти [ADDRESS] , знаходиться водний об`єкт орієнтовною площею 0,69 га (лист №077-559 від 14.02.2023). Відповідно до розпорядження виконавчого органу КМР (КМДА) від 04.02.2009 року №111 КП «Плесо» є балансоутримувачем внутрішніх водних об`єктів та гідротехнічних споруд, у тому числі вищезазначеного ставка (п. 86 додатку). Вказана інформації також підтверджується листом Державного агентства водних ресурсів України від 11.04.2023 року №1864/5/4/11-23. За результатами інженерно-геодезичних робіт ТОВ «Геометричні рішення» у рамках кримінального провадження №42022102040000121 встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:90:051:0022 частково накладається на прибережну захисну смугу водного об`єкту - ставка, встановлено площу займаної території - 0,1000 га, та площу накладення на прибережну захисну смугу ставка - 0,036 га (36%). У рамках кримінального провадження також було проведено огляд місця події - спірної земельної ділянки, за результатами якого встановлено, що остання повністю примикає до водойми, площею 0,1000 га, не огороджена, без фундаменту, вільна від будь-яких будівель, споруд, житлових та нежитлових приміщень, на ній розташовані дерева, кущі, наявні насипи глини. Будь-яких речей чи матеріалів, які б свідчили про те, що на ній були розміщені житлові будинки, не виявлено, про що складено протокол огляду від 26.12.2022 року. Наведена інформація підтверджується також з Google maps,згідно з якою на території, на якій запроектована земельна ділянка, будь-які будівлі відсутні, ділянка знаходиться впритул до ставка. Таким чином, розташування спірної земельної ділянки у межах прибережної смуги ставка свідчить про її належність до земель водного фонду, що унеможливлює передання цієї ділянки у приватну власність з цільовим призначенням - для ведення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Це ж підтверджується чисельною судовою практикою Верховного Суду. Зазначає також, що цільове призначення спірної земельної ділянки фактично було змінено при її державній реєстрації державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області 14.02.2022 року, а саме - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вважає, що таке рішення не має правового значення, оскільки статус ділянки першочергово визначається тим, що вона розташована в межах прибережної захисної смуги, є земельною ділянкою водного фонду, із спеціальним режимом такої території. За змістом ст. 21 ЗК України порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною, а зміна в Державному земельному кадастрі цільового призначення земельної ділянки водного фонду на землі житлової і громадської забудови без урахування визначених законом обмежень, суперечить вимогам закону. Відповідно до листа Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА) № 0570202/1-479 від 16.01.2023 Київською міською радою рішення про надання в користування та зміну цільового призначення спірної ділянки, не приймались. Неправомірність реєстрації права власності на майно на спірній земельній ділянці підтверджується наступним. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованості активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Статтею 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ст. 334 ЦК України право на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає із дня такої реєстрації. Порядок та підстави державної реєстраціх речових прав, а також дії державних реєстраторів при цьому врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, пункт 1 якого визначає умови, підстави та процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав. Відповідно до п. 40 Порядку №1127 державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених ст. 27 Закону та цим Порядком. Таким чином, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. У пункті 77 Порядку 1127 зазначено, що державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться за наявності відомостей про його технічну інвентаризацію, про прийняття його в експлуатацію та про присвоєння такому об`єкту адреси (крім випадку проведення реконструкції об`єкта, що не має наслідком його поділ, виділ частки або об`єднання), отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Згідно з абзацом третім пункту 78 Порядку 1127 документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року. Документ, що підтверджує присвоєння закінченому будівництвом об`єкту адреси, не вимагається у разі державної реєстрації права власності на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстроване в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник у поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки, за яким державним реєстратором отримуються відомості Державного земельного кадастру з метою встановлення місця розташування земельної ділянки, на якій споруджено відповідний об`єкт, для подальшого відображення його адреси (абз. 3 п.79 Порядку № 1127). З матеріалів реєстраційної справи об`єкта нерухомого майна №2566375280000 вбачається, що приватним нотаріусом КМНО Меженською К.С. до справи додано: довідку про технічні показники об`єкта та підтвердження поштової адреси від 20.05.2021 року №04-10, виданої ФОП [PERSON] , інформаційну довідку КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 24.01.2022 №ПБ-2022 №104 та отримано відомості з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (ЄДЕССБ) щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Водночас інших документів, які вимагається Порядком №1127, у реєстраційній справі немає. Згідно з листом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київради (КМДА) від 23.03.2023 року №073-709, Департамент не видавав, не реєстрував документів, що дають право на виконання підготовчих/будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації №100-3098 від 23.03.2023 року, розпорядження про присвоєння райдержадміністрацією поштових адрес житловому будинку [ADDRESS] не приймались. Крім того, Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київради (КМДА) листом №055-928 від 15.02.2023 року повідомлено, що в Реєстрі адрес, який розроблений відповідно до Положення про реєстр адрес у місті Києві, затвердженого рішенням КМР №337/9394 від 22.05.2013 року, відсутні відомості про документи щодо присвоєння поштової адреси по [ADDRESS] , а також відсутні відомості щодо реєстрації в містобудівному кадастрі схем генерального плану на об`єкти будівництва за цією адресою та містобудівні умови та обмеження для проектування об`єктів будівництва не надавались. Згідно із інформацією КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації», за даними реєстрових книг підприємства житловий будинок [ADDRESS] на праві власності не реєструвався (лист від 29.03.2023 №062/14-3998 (И-2023)). Відповідно до інформації Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 16.01.2023 року документація із землеустрою щодо спірної земельної ділянки до Департаменту не надходила. За поданням Департаменту Київська міська рада рішень про передачу земельних ділянок з указаним кадастровим номером юридичним або фізичним особам у власність чи користування (оренду), зміну цільового призначення, а також про затвердження технічних документів із землеустрою не приймала. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно речові права на спірну земельну ділянку за будь-якими фізичними чи юридичними особами не реєструвались. Таким чином, в реєстраційній справі щодо спірного об`єкта нерухомого майна відсутні документи, які дають змогу встановити, що житловий будинок було побудовано до 05.08.1992 року; відсутні відомості з ЄДССБ про присвоєння поштової адреси та відомості про земельну ділянку, що належить відповідачу на праві власності. Відповідно до Довідки № 04-10, поданої для проведення державної реєстрації прав, житловий будинок по [ADDRESS] було побудовано у 1991 році. Водночас, згідно з Інформацією з ЄДЕССБ відсутні відомості про рік побудови цього будинку. Разом з тим, довідка, що складена на підставі проведеної технічної інвентаризації, не є правовстановлюючим документом чи будь-яким іншим документом, який надає підстави для проведення реєстраційних дій щодо об`єкта нерухомості. Таким чином, подані документи не дають змоги однозначно встановити, що житловий будинок по [ADDRESS] було побудовано до 05.08.1992 року. Приватним нотаріусом Меженською К.С. перед проведенням реєстраційних дій про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за [PERSON] не було отримано відомості з ЄДЕССБ про присвоєння адреси житловому будинку по [ADDRESS] . Крім того, в Державному реєстрі прав відсутня інформація про зареєстроване право власності на земельну ділянку, на якій нібито збудовано житловий будинок по [ADDRESS] . Враховуючи викладене, вважає, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Крім того, відповідно до протоколу допиту ФОП [PERSON] від 21 березня 2023 року останній виготовив довідку та технічний папсорт за результатами інвентаризації, яка фактично не проводилася, на фактично неіснуючий об`єкт нерухомості - житлового будинку по [ADDRESS] з внесенням до документів відомостей, що не відповідають дійсності. Таким чином, державну реєстрацію права власності на житловий будинок літ. «А» по [ADDRESS] за відповідачем проведено в порушення вимог закону. Крім того, за результатами проведеної перевіркиМіністерством юстиції України видано наказ від 14.04.2023 року № 1349/5, яким у зв`язку з допущеними порушеннями при проведенні вказаних реєстраційних дій анулювано державному реєстратору - приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Меженській К.С. доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Щодо незаконності державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі зазначає насупне. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Статтею 9 Закону передбачено, що при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру державними кадастровими реєстраторами перевіряється відповідність поданих документів вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою та містобудівної документації. За змістом ст. 22 Закону документи, які є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, мають відповідати законодавству. Перелік документів. які подаються для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, приведено в ст.24 Закону. Відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є подання заявником документів, передбачених ч. 4 цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Інформацію до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:051:0022 за адресою: [ADDRESS] площею 0,1000 внесено державним кадастровим реєстратором Відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Ільченко Н.В. 14.02.2022 року на підставі розробленої документації інженером-землевпорядником ПП «Фірма «Інженер» [PERSON] В той же час, під час розроблення документації із землеустрою відносно спірної земельної ділянки порушено вимоги ст. ст. 20, 198 ЗК України, ст.ст. 29, 55 Закону України «Про землеустрій», а також ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та не перевірено факт наявності чи відсутності в натурі (на місцевості) будівель та споруд на проектованій земельній ділянці, як і наявності водних об`єктів, в результаті чого до Державного земельного кадастру були внесені недостовірні відомості про земельну ділянку водного фонду, що призвело до порушення прав та/або законних інтересів територіальної громади м. Києва. Враховуючи, що реєстрація земельної ділянки водного фонду відбулася з порушенням вимог земельного та водного законодавства, на підставі технічної документації, яка розроблена під експлуатацію неіснуючого житлового будинку, право власності на який набуто з порушенням законодавства України про державну реєстрацію, а також з урахуванням того, що Київська міська рада рішення про передачу зазначеної земельної ділянки у власність або у користування (оренду) будь-яким фізичним або юридичним особам не приймала, вважає, що державна реєстрація земельної ділянки має бути скасована. За змістом ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Вважає, що власник і законний володілець об`єкта екомережі - спірної ділянки, яка входить у межі об`єкта водного фонду, яким у цій справі є територіальна громада в особі Київської міської ради, може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини. З урахуванням цього, для забезпечення територіальній громаді міста Києва реальної та безперешкодної можливості реалізувати усі правомочності власника щодо майна - комунальної земельної ділянки водного фонду по [ADDRESS] належним способом захисту порушених прав вважає скасування державної реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомого майна. Згідно із ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, зокрема, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу. Щодо підстав звернення прокурора до суду зазначив наступне. Відповідно до статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Водночас, Київська міська рада неналежним чином здійснює повноваження, покладені на неї чинним законодавством. Зазначає, що на Київську міську раду, як власника, покладено обов`язок самостійно та через свій виконавчий орган контролювати збереження земельних ділянок територіальної громади міста Києва, відстежувати стан їх використання та перевіряти чи не має місце порушення прав та інтересів територіальної громади на це майно, а у випадку порушення іншими особами права власності територіальної громади - невідкладно реагувати. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, кваліфікується як бездіяльність відповідного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. При цьому, Київська міська рада, знаючи про порушення інтересів держави, та маючи відповідні повноваження для їх захисту, не вчинила належних дій щодо захисту інтересів держави, а тому у прокурора наявні підстави для здійснення представництва інтересів держави в суді. Про обізнаність Київської міської ради про порушення, які виникли у даних спірних правовідносинах, свідчить те, що Дніпровською окружною прокуратурою міста Києва ще 09.01.2023 року повідомлено Київську міську раду та Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) листиами від 09.01.2023 року №№ 50-181вих.-23, 50-196вих.-23). Листом від 09.01.2023 року №50-177вих-23 повідомлено Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про здійснення державної реєстрації спірної земельної ділянки на підставі недостовірних документів. Станом на 13.06.2023 року Київською міською радою або її структурними підрозділами позов про скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:051:0030 не пред`явлено. 3 наданої на вказаний лист відповіді Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 26.04.2023 року №0570202/1-5311 вбачається, що Київською міською радою заходи цивільно-правового характеру не вживались, та водночас просять звернутися до суду в інтересах Київської міської ради. З урахуванням цього, просить задовольнити позов. Позов був зареєстрований судом 15 червня 2023 року і відповідно до с.33 ЦПК України був визначений склад суду. Ухвалою від 21 червня 2023 року в справі було відкрито провадження за парвилами загального позовного провадження. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження в справі, відповідачці додатково копію позову з додатками. Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. Відповідно до зворотнього поштового повідомлення направлені судом документи на адресу відповідача та судові повстки повернулися в зв`язку з відсутністю адресата за зазначеною в позові адресою. Відповідно до п. 3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Виходячи з цього, відсутності адресата за місцем знаходження, суд вважає обізнаною про наявність спору в провадженні суду та його предмет. Крім того, відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постанові в справі № 918/539/16 від 07 липня 2022 року, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Виходячи з цього, на підставі викладеного та ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в відсутності сторін. Заслухавши пояснення прокурора, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Питання набуття права власності регулюється Главою 24 ЦК України. Підстави набуття права власності мають бути не забороненими законом, тобто правомірними. Статтею 328 ЦК України встановлюються принципові засади набуття права власності:відкритість, а також законність набуття права власності. Тобто, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або якщо незаконність набуття права власності встановлена рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрацій. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Судом встановлено, що що на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меженської К.С. від 26.01.2022 року №63069428 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за відповідачем зареєстровано право власності на житловий будинок по [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,1000 га з кадастровим номером 000000000:90:051:0022 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2566375280000, номер відомостей про речове право: 46359277). Вказана земельна ділянка на праві власності належить Територіальній громаді м.Києва. Земельна ділянка належить до земель водного фонду та до об`єктів екологічної мережі. Підставою для проведення державної реєстрації стала довідка про технічні показники об`єкта та підтвердження поштової адреси ФОП [PERSON] , серія та номер: 04-10 від 20.05.2021року. Після проведеної державної реєстрації права власності на будинок інженером - землевпорядником ПП «Фірма «Інженер» [PERSON] 09.02.2022 року розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). На підставі вказаної технічної документації 14.02.2022 року державним кадастровим реєстратором Відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Ільченко Н.В. внесено відомості (здійснено реєстрацію) до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:051:0022 та відкрито на неї поземельну книгу. Відповідно до сформованого державним кадастровим реєстратором витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.02.2022 року № НВ-0500455582022 зареєстровано земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 8000000000:90:051:0022 по [ADDRESS] з категорією земель: землі житлової та громадської забудови, цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); видом використання - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). ( т.1, а.с. 32 - 33; 37 - 105 ) Відповідно до ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно зі ст.9 ЗК України до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин на їх території належить: 1) розпорядження землями територіальної громади міста; 2) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; 3) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 317 та 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Згідно з ч.1 ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. Таким чином, право розпорядження землями територіальної громади належить Київській міській раді. Відповідно до ст.19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються, зокрема, на землі рекреаційного призначення, землі водного фонду. Згіждно зі ст. 58 ЗК України та ст.4 ВК України до земель водного фонду належать, зокрема, землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок і навколо водойм. Пунктом «г» ч.3 ст.83 ЗК України визначено, що до земель комунальної власності, які не можна передавати у приватну власність, належать землі водного фонду, крім випадків, визначених ЗК України. Частина 2 ст. 59 ЗК України обмежує можливість передання земель водного фонду у приватну власність випадком безоплатного передання громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування замкнених природних водойм (загальною площею до 3 гектарів). Відповідно до ч.1 ст.177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, гроші, цінні папери, цифрові речі, майнові права, роботи та послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага. Згідно з ч.ч.1,2 ст.178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту) або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), а також види об`єктів цивільних прав, що можуть належати лише певним учасникам обороту, встановлюються законом. Відповідно до ст.58 ЗК України та ст. 4 ВК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами; землі зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів. Стаття 59 ЗК України передбачає обмеження щодо набуття таких земель у приватну власність, а відповідно ж до ч.4 ст. 84 ЗК України землі водного фонду не можуть передаватись у приватну власність, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про екологічну мережу України» передбачено, що землі водного фонду є складовою екомережі. Статтею 4 Закону України «Про екологічну мережу України» визначено, що збереження цілісності екомережі здійснюється відповідно до принципів забезпечення цілісності екосистемних функцій складових елементів екомережі, збереження та екологічно збалансоване використання природних ресурсів на території екомережі. Відповідно до ст.60 ЗК України та ст. 88 ВК України уздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Згідно зі ст. 61 ЗК України та ст. 89 ВК України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. За змістом ст. 1 ВК України водний об`єкт - природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, лиман, річка, струмок, озеро, водосховище, ставок, канал (крім каналу на зрошувальних і осушувальних системах), а також водоносний горизонт). Ставок - це штучно створена водойма місткістю не більше 1 млн. кубічних метрів. Відповідно до інформації Центральної геофізичної обсерваторії імені Бориса Срезневського Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 24.02.2023 року №991-001-327-1991-083 спірна земельна ділянка знаходиться в межах прибережної захисної смуги та належить до земель водного фонду, знаходиться поряд із штучно створеною водоймою (ставком) між вул. Академіка Заболотного та Лазурна у Голосіївському районі м. Києва. В листі Управління екології та природних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) №077-559 від 14.02.2023року зазначено, що на території кадастрового кварталу 90:051, навпроти [ADDRESS] , знаходиться водний об`єкт орієнтовною площею 0,69 га. Балансоутримувачем внутрішніх водних об`єктів та гідротехнічних споруд, у тому числі вказаного ставка, відповідно до розпорядження виконавчого органу КМР (КМДА) від 04.02.2009 року №111, є КП «Плесо». Це ж підтверджується листом Державного агентства водних ресурсів України від 11.04.2023 року №1864/5/4/11-23. Крім того, листом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київради (КМДА) від 23.03.2023 року №073-709 підтверджено, що Департамент не видавав, не реєстрував документів, що дають право на виконання підготовчих/будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до листа Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації №100-3098 від 23.03.2023 року, розпорядження про присвоєння райдержадміністрацією поштових адрес житловому будинку [ADDRESS] не приймались. Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київради (КМДА) листом №055-928 від 15.02.2023 року повідомлено, що в Реєстрі адрес, який розроблений відповідно до Положення про реєстр адрес у місті Києві, затвердженого рішенням КМР №337/9394 від 22.05.2013 року, відсутні відомості про документи щодо присвоєння поштової адреси по [ADDRESS] , а також відсутні відомості щодо реєстрації в містобудівному кадастрі схем генерального плану на об`єкти будівництва за цією адресою та містобудівні умови та обмеження для проектування об`єктів будівництва не надавались. Згідно із інформацією КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації», за даними реєстрових книг підприємства житловий будинок [ADDRESS] на праві власності не реєструвався (лист від 29.03.2023 №062/14-3998 (И-2023)). Відповідно до інформації Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 16.01.2023 року документація із землеустрою щодо спірної земельної ділянки до Департаменту не надходила. ( т.1. а.с.119 - 125; 128 - 129; 132- 133; 135; 137 - 138; 141 -144; 151 - 168) З інформації ТОВ «Геометричні рішення» від 09 березня 2023 року вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:90:051:0022 частково накладається на прибережну захисну смугу водного об`єкту - ставка, та встановлено площу займаної території - 0,1000 га, та площу накладення на прибережну захисну смугу ставка - 0,036 га (36%). Крім того, з протоколу огляду місця подї від 26 грудня 2022 року в межах кримінального провадження вбачається, що спірна земельна ділянка повністю примикає до водойми, площею 0,1000 га, не огороджена, без фундаменту, вільна від будь-яких будівель, споруд, житлових та нежитлових приміщень, на ній розташовані дерева, кущі, наявні насипи глини. Будь-яких речей чи матеріалів, які б свідчили про те, що на ній були розміщені житлові будинки, не виявлено. З протоколу допиту [PERSON] як підозрюваного від 21 березня 2023 року вбачається, що він підтвердив складання технічної документації на будинок по [ADDRESS] без виїзду на адресою. ( т.1, а.с. 13 - 144; 157 - 168 ) Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до позиції Верховного Суду, яка неодноразово висловлювалася в рішеннях Верховного Суду, в тому числі постановах Великої Палати в справі № 487/10128/14 від 12 червня 2019 року та № 4691203/15 від 22 травня 2018 року, заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам ЗК України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у статті 59 цього кодексу. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. За змістом ст. 9 Закону при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру державними кадастровими реєстраторами перевіряється відповідність поданих документів вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою та містобудівної документації. Перелік документів, які подаються для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору, приведено в ст.24 Закону. Відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є подання заявником документів, передбачених ч. 4 цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Приведене вище свідчить про те, що реєстрація земельної ділянки відбулася з порушенням вимог закону, на підставі технічної документації на неіснуючий будинок на ній, реєстрація про право власносі якого також була проведена з порушенням вимог закону. З урахуванням приведеного вище суд вважає, що реєстраційні дії з переходу права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:051:0022 по [ADDRESS] до відповідача були проведені з порушенням вимог закону та прав власника - Териоріальної громади м.Києва. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, захисту у судовому порядку підлягає порушене, невизнане або оспорюване право. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.11 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено вичерпний перелік рішень суду, на підставі яких здійснюється державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме набуття, зміна або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора. Запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру речових прав саме на підставі рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене вище, права Київської міської ради на розпорядження землями територіальної громади міста, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими. При вирішенні спору суд також враховує наступне. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог. Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. За змістом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тобто позивач, з урахуванням визначених нормами процесуального законодавства принципів змагальності та диспозитивності, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. Позивачем при зверненні до суду надано належні та допустимі докази в обґрунтування пред`явленого позову. В свою чергу, відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав і приведені в позові обставини не спростував. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням цього з відповідача на користь Київської міськї прокуратури підлягає стягненню сплачений ним судовий збір при зверненні до суду.

Outcome: approved