Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

Позивач КП «Харківські теплові мережі» звернувся до Московського районного суду м. Харкова із вищевказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість в розмірі 626грн. 54 коп. за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2009 по 31.12.2009; стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на свою користь заборгованість в розмірі 17192грн. 19 коп. за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.01.2010 по 30.04.2016; стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на свою користь заборгованість в розмірі 83664грн. 80 коп., з яких 82035 грн 50 коп. за послуги\~з постачання\~теплової енергії\~за період\~з 01.05.2016\~ по\~31.03.2024,\~6320\~грн.88\~коп.\~за абонентську\~плату за\~Індивідуальним договором\~з постачання\~теплової енергії\~за період\~з 01.06.2022\~по 31.03.2024;\~1008\~грн 42\~коп за\~послуги з\~технічного обслуговування\~внутрішньобудинкових систем\~теплопостачання за\~період з\~01.07.2022\~по 31.03.2024;\~2790\~грн 57\~коп \~інфляційні втрати;\~1047\~грн 43\~коп \~3%\~річних,\~та \~ судовий збір. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з постачання теплової енергії. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг, станом на 01.04.2024 у відповідачів утворилась заборгованість в розмірі 101 483грн. 53 коп., з яких: 99\~854\~грн 23\~коп за\~послуги з\~постачання теплової\~енергії за\~період з\~01.11.2009\~по 31.03.2024;\~620\~грн 88\~коп за\~абонентську плату\~за Індивідуальним\~договором з\~постачання теплової\~енергії за\~період з\~01.06.2022\~по 31.03.2024;\~1008\~грн 42\~коп за\~послуги з\~технічного обслуговування\~внутрішньобудинкових систем\~теплопостачання за\~період з\~01.07.2022\~по 31.03.2024. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь вищевказану заборгованість за \~послуги з\~постачання теплової\~енергії з\~урахуванням індексу\~інфляції в\~сумі 2790грн\~57\~коп. та трьох процентів річних в сумі 1047 грн 43 коп, а також судові витрати. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 09.05.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату,\~час і\~місце судового\~засідання повідомлявся належним чином. В позовній заяві просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату,\~час і\~місце судового\~засідання повідомлялася у\~встановленому законом\~порядку.\~Від відповідачів\~ [PERSON] \~та \~ [PERSON] \~до суду\~надійшли заяви,\~в яких\~останні просять\~справу розглянути\~у їх\~відсутність,\~позовні вимоги\~визнають частково\~та просять застосувати строки позовної давності до вимог КП «Харківські теплові мережі». Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та є споживачами послуг з постачання теплової енергії, які надає позивач. Заборгованість відповідачів за вказані вище послуги станом на 01.04.2024 складає 101 483грн. 53 коп., з яких: 99 854 грн 23 коп за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2009 по 31.03.2024; 620 грн 88 коп за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.03.2024; 1008 грн 42 коп за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.03.2024, що підтверджується відомістю про нарахування і оплату за послуги з теплопостачання, відомістю про нарахування та оплату за обслуговування ВБС теплопостачання та обслуговування ВБС постачання гарячої води, відомістю про нарахування та оплату за абонентське обслуговування по послузі з постачання теплової енергії, по послузі з постачання гарячої води (а.с.4-7). Відповідно до частини 1\~статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,\~надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Пунктом першим частини 1\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання»\~встановлено обов`язок споживача щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. У відповідності до\~ст. 67 ЖК УРСР\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію й ін. послуги) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на вищевикладене можна зробити висновок, що вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими, разом з тим з їх розміром суд не може погодитись через наступне: вимоги про стягнення заборгованості з оплати наданих послуг, що знаходяться поза межами позовної давності, не можуть бути задоволені в зв`язку з відповідною заявою відповідача та відсутності підстав для застосування положень ст. 264 ЦК України. Відповідно до положень ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони в спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частинами першою, п`ятою\~статті 261 ЦК України\~встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За частинами першою, другою\~статті 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Так, Законом України від 15.03.2022 року № 2120-\~розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України\~було доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями\~257-259,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк його дії". Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого\~Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»\~(зі змінами), введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалася та триває на час розгляду справи. Отже, строк позовної давності за вимогою про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду у період з березня 2019 року в силу приписів пункту 19\~Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України\~продовжено на строк дії воєнного стану. Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.11.2009 по 28.02.2019 не підлягають задоволенню, так як пред`явлені поза межами позовної давності. В межах розгляду даної справи позивач не довів, а суд не встановив обставин, що вказували б на поважність причин пропуску позовної давності, що дає суду підстави для відмови у задоволені позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.11.2009 по 28.02.2019включно, що є підставою для відмови у задоволені позову в цій частині. Натомість позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.03.2019 по 31.03.2024 , заявлені в межах строку позовної давності. Шляхом математичних розрахунків, зроблених на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідачів перед позивачем за надані послуги з постачання теплової енергії з 01.03.2019 по 31.03.2024 становить - 56 758 грн. 90 коп. Таким чином, враховуючи викладене вище, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії повинні бути задоволені частково, в межах строків позовної давності з 01.03.2019 по 31.03.2024 в розмірі - 56 758 грн. 90 коп. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості у розмірі: 56 758 грн. 90 коп. - за послуги з постачання теплової енергії з 01.03.2019 по 31.03.2024, 620 грн 88 коп - за абонентську плату за Індивідуальним договором з постачання теплової енергії за період з 01.06.2022 по 31.03.2024; 1008 грн 42 коп - за послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за період з 01.07.2022 по 31.03.2024, 2790 грн 57 коп інфляційних втрат, 1047 грн 43 коп 3% річних Крім того, відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України, суд стягує на користь позивача з відповідача\~витрати, пов`язані зі сплатою ним при пред`явленні позову судового збору пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial