Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

У травні 2024 з позовом звернулось АТ «Універсал Банк, яке просило стягнути на свою користь з [PERSON] заборгованість за договором про надання банківських послуг «monobank» від 10.06.2020 у розмірі 14118,20 грн, станом на 26.03.2024, в тому числі загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) 14118,20 грн. Позовні вимоги АТ «Універсал банк» мотивувало тим, банк запустив проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms. 10.06.2020 [PERSON] встановив мобільний додаток monobank. Після проходження реєстрації та надавши пакет документів відповідач підписав анкету заяву клієнта до договору про надання банківських послуг, шляхом застосування цифрового власноручного підпису. В результаті вказаних дій відповідач отримав кошти у розмірі 10000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом є платіжна картка. Позивач зазначає, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, утворилася заборгованість, що становить 14118,20 грн. Ухвалою суду від 22.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив суд розгляд справи здійснити у його відсутність заявлені вимоги підтримав. Відповідач у встановлений судом строк відзив не подав, у судове засідання не з`явився хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомив. Судом встановлено, що 10.06.2020 відповідач [PERSON] звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг шляхом застосування цифрового власноручного підпису. У заяві просив відкрити йому поточний рахунок № [NUMBER] , на який встановити кредитний ліміт на суму вказану у додатку, відповідно до умов договору. Встановлено пільговий період за користування кредитним лімітом в термін 62 дні. У разі виходу з пільгового періоду на кредит нараховується відсоткова ставка 3,2 % на місяць. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Згідно умов та правил обслуговування п.2.1. банк відкриває клієнту поточний рахунок , операції за яким здійснюється з використанням Платіжної картки та/ або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування Платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням Платіжної картка та/або мобільного додатка, згідно умов договору в тому числі, платіжної системи MasterCаrd/Visa, та відповідно до чинного законодавства України, в тому числі нормативно-правових актів Національного банку України. Номер поточного рахунку операції за яким здійснюються з використанням електронного платіжного засобу - платіжної картки, зазначається в Анкеті-заяві. Обслуговування поточного рахунку , операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки, що відкривається згідно умов договору, встановлюються за дебетово-кредитною схемою. Розрахунково - касове обслуговування клієнта за договором здійснюється з використанням розрахункових документів, а саме платіжного доручення та меморіального ордера, що передбачені ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та нормативно-правовими актами Національного банку України. Згідно з п 4.1.3 Умов та правил, для здійснення операцій за платіжною карткою або рахунком ФОП банк резервує поточний рахунок, номер якого розміщено в анкеті-заяві. Відкриття рахунку (переведення з стану «зарезервований» у стан «Відкритий», який розміщено в анкеті-заяві здійснюється після виконання обох умов: для фізичних осіб - підписання клієнтом анкети-заяви; активації Платіжної картки в мобільному додатку. Згідно п.2.1. розділу 2 Умов та правил для надання послуг Банк видає клієнту Картку(далі Картка або Платіжна картка). Підписанням Анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. п.2.2. Процедура випуску картки визначається банком самостійно. При прийнятті рішення про випуск картки банк видає Платіжну картку і забезпечує розрахунки з використанням даної платіжної картки. Пункт 2.3. картка передається клієнту у віртуальному у мобільному додатку або особисто уповноваженим співробітником або доставляється рекомендованою поштою п. 2.4 Платіжна карта передається клієнту не активованою. Платіжна картка активується банком. Суд критично відноситься до розрахунку заборгованості за договором б/н від 10.06.2020 року укладеного між АТ «Універсал банк» та [PERSON] та не приймає вказаний розрахунок як достовірний доказ, оскільки він не відповідає визначеним розрахунково-касового обслуговування, передбаченого п.п. 2.1 розділу 2 Умов та правил обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank/Universal Bank, не відтворює рух коштів по розрахунковому рахунку № [NUMBER] . Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. Відповідно до ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідно до положень частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом вказаних норм, позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредитодавцю ту суму кредиту, яка була ним отримана на підставі такого договору. Розмір зобов`язання щодо повернення суми кредиту визначається не встановленим кредитним лімітом, а сумою фактично отриманого кредиту в рамках договору. При цьому, абзацом другим частини другої статті 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд дослідивши надані докази суд встановив факт укладення договору кредиту, обов`язок банку відкрити [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] та надати кредитні кошти, видати Платіжну картку, активувати її на вимогу клієнта; розрахунково- касове обслуговування клієнта за договором здійснювати з використанням розрахункових документів, а саме платіжного доручення та меморіального ордера, що передбачені ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та нормативно-правовими актами Національного банку України. Разом з тим, вказані документи у їх сукупності не підтверджують факт отримання відповідачем коштів на підставі анкети-заяви та наявність у нього заборгованості перед АТ «Універсал Банк». Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (у редакції, чинній на час вирішення справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій). Отже, виписка за картковим рахунком може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі №200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі №554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі №204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі №209/3046/20, від 26 жовтня 2022 року у справі №333/5483/20 та інших. Відтак, розрахунок заборгованості, на який посилався АТ «Універсал Банк» у своїй позовній заяві, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві, а отже не є належним доказом існування боргу. Інших доказів на підтвердження існування заборгованості, зокрема, виписки за картковим рахунком відповідача, відкритих в АТ «Універсал банк», банком суду надано не було. Тому в задоволенні позову належить відмовити. В силу ст. 141 ЦПК України, судові витрати належить залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed