Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] (далі - позивач), адреса: [ADDRESS] до [PERSON] (далі - відповідач), адреса: [ADDRESS] , в якій позивач просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27 травня 2022 року у Київському відділі державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 336. В обгрунтування позову позивач послався на те, що [INFO] у сторін народився син - [PERSON] . 27 травня 2022 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб. Сторони у справі, як вказано у позовній заяві тривалий час перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, а згодом зареєстрували шлюб, проте, не змогли створити міцної родини, внаслідок чого на сьогоднішній день шлюб існує формально. Позивач зазначає, що з грудня 2022 року сторони у справі проживають окремо, спільного бюджету не мають. Спору щодо поділу майна та визначення місця проживання дитини не має, син залишиться проживати разом з матір`ю. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з цією заявою. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 15 травня 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення копії ухвали суду подати відзив на позовну заяву у відповідності до статті 274 ЦПК України. Копія ухвали суду від 15 травня 2024 року була направлена на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача: [ADDRESS] , рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням, який повернувся на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Так, відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Згідно частини восьмої статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням пункту 3, пункту 4 частини першої статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 травня 2022 року [PERSON] зареєстрував шлюб зі [PERSON] , після реєстрації шлюбу остання залишилась на прізвищі « [PERSON] », про що Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 27 травня 2022 року складено відповідний актовий запис № 336. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] : (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , видане 07 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1086. Позивач у своєму позові зазначає, що фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені у грудні 2022 , з того часу спільно не проживають, спільного бюджету не мають. Вважаючи, що оскільки шлюбні відносини фактично були припинені, а подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, позивач звернувся до суду з цим позовом. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого. Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно частини третьої статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд має виходити з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Під шлюбом слід розуміти сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Оскільки шлюбні відносини між подружжям припинені, наміру їх відновлювати у сторін не має, останні проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, суд вважає, що збереження сім`ї є неможливим, відповідно, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між подружжям. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved