Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

23.04.2024 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача суму завданої майнової шкоди у розмірі 14670, 77 грн. На обґрунтування позовної заяви зазначає, що 15.03.2021 о 19.40 год. [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Volkswagen Bora», д.н.з. [NUMBER] , в м. Харкові, вул. Жилярді, 82, допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , якийй рухався попереду, після чого автомобіль «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , здійснив наїзд на автомобіль «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду. В результаті ДТП автомобіль «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] , отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до постанови Київського районного суду м. Харкова від 26.04.2021 [PERSON] було визнано особою винним у настанні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Відповідно до інформації МТСБУ на момент настання ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності, у зв`язку з чим МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 13037,82 грн. Виплата страхового відшкодування була здійснена МТСБУ на підставі заяви про виплату страхового відшкодування. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним наказом, та платіжним дорученням. З метою встановлення розміру заподіяння шкоди, МТСБУ залучило Аварійного комісара вартість послуг якого складають 1632,95 грн. Виплата МТСБУ була здійснена на підставі рахунку-фактури. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням. Таким чином, загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 26886,06 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.04.2024, розгляд вказаної справи\~ визначено судді Київського районного суду м. Харкова Муратовій С.О. (а.с. 24). Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02.05.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи ухвалено проводити в спрощеного позовного провадження із призначенням в судове засідання по суті. (а.с. 26). В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, на електрону адресу суду 06.05.2024 надійшло клопотання представника МТСБУ адвоката Циби Д.М., в якому просив розгляд справи розглянути у відсутність позивача та ого представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення на заперечує (а.с. 28). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи судовими повістками (а.с. 34-35, 36-37), причини неявки суду не повідомив, ніяких заяв на адресу суду не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував позивач, та що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18.) У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, тому вирішив спір по суті за відсутності відповідача. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.\~12\~\~ЦПК\~України\~\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. \~Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно постанови\~Київського районного суду м. Харкова від 26.04.2021 по справі №953/5314/21, 15.03.2021 о 19.40 год. [PERSON] керуючи транспортним засобом «Volkswagen Bora», д.н.з. [NUMBER] , в м. Харкові вул. Жилярді, 82, не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду, після чого автомобіль «Toyota Camry», д.н.з. [NUMBER] , здійснив наїзд на автомобіль «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Постановою\~Київського районного суду м. Харкова від 26.04.2021, [PERSON] , [INFO] , визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340,00 грн. (а.с. 4). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 3. ст. 102 ЦПК України, висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Згідно ст. 7-1 Закону України «Про судову експертизу», підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб. Відповідно до Звіту № 795 з визначення вартості відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, складеного 29.07.2021 ФОП [PERSON] (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 777/19 від 11.10.2019) вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників автомобіля «Toyota Corolla» д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого у наслідок ДТП 15.03.2021 складає 13405,15 грн. (а.с. 10-14). Згідно заяви до МТСБУ [PERSON] від 14.06.2021, останній звернувся на підставі ст.ст. 35, та п. 41.1 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» про здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, що сталася 15.03.2021 в м. Харкові, вул. Жилярді, 82 за участю транспортного засобу «Toyota Corolla» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Volkswagen Bora» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] (а.с. 7). Пунктом 8 частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до роз`яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати па увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. З постанови Київського районного суду м. Харкова від 26.04.2021 вбачається, що винними у вчиненні ДТП, що сталася 15.03.2021 за адресою: [ADDRESS] , визнано [PERSON] . Вимогами ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Автомобіль [PERSON] не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 8). Згідно ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 36.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved