Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 11.07.2018 року. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. На підставі укладеного Договору відповідачка отримала кредит у розмірі 80000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . AT «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі). Станом на 25.04.2023 року у [PERSON] прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за Договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим, відбулось істотне порушення Клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 28.12.2022 року направив повідомлення про істотне порушення умов Договору та про необхідність погасити суму заборгованості. Проте відповідачка на контакт не виходила, та не вчиняла жодної дії, направленої на погашення заборгованості. Загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» за Договором, станом на 25.04.2023 року становить 94402,99 грн., в тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 94402,99 грн. Просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank», та судові витрати. 07.07.2023 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 11.10.2023 Заводським районним судом м. Запоріжжя було ухвалено заочне рішення. Ухвалою суду від 17.11.2023 заочне рішення було скасовано, справу призначено до слухання. 24.11.2023 до суду від представника відповідачки адвоката Штабовенка Д.В. надійшов відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Так, представник відповідачки вважає, що розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним, позивач не надав доказів на підтвердження видачі відповідачці кредитної карти, розмір встановленого кредитного ліміту та розміру наданого кредиту, що унеможливлює перевірку обґрунтованості нарахованої позивачем суми заборгованості, а також свідчить про недоведеність позивачем позовних вимог в частині їх розміру. Крім того, зауважив, що в розмір заборгованості позивачем було включено суму судового збору, який був ним сплачений при поданні позовної заяви. 07.03.2024 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, де зазначено, що виконаний банком розрахунок заборгованості є належним доказом, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів, кількість днів за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом, дати нарахування складових заборгованості за кредитом. Процентна ставка базова процентна ставка: 3,2% в місяць (38,4% річних) з 01.09.2020 року 3,1% в місяць (37,2%). Процентна ставка (прострочена)збільшена процентна ставка на місяць(37,2%). У випадку, коли боржник не сплачує щомісячні платежі, тобто має вже прострочену заборгованість, тоді нараховується процентна (прострочена) збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості 6,4% у місяць (76,8% річних) з 01.09.2020 року 6,2 % у місяць (74,4 %). Крім того, представником позивача зазначено, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку, тому виникла заборгованість. Поповнення, які проводив Відповідач свідчать про те, що Відповідач усвідомлював, що винен Банку кошти, які використовував з кредитного ліміту, а отже повною мірою розумів наслідки та був обізнаний з умовами використання наданих йому коштів. У запереченнях (на відповідь на відзив) від 11.03.2024 представник відповідачки зауважив, що пред`являючи вимоги про погашення кредиту, позивач просить у тому числі, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованості за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Однак, Анкета-заява не містить процентної ставки, крім того у заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Також Анкета-заява не містить умов щодо розміру кредитного ліміту. Представник відповідача зауважив, що у справі відсутні належні та допустимі докази, що Умови і Правила, Паспорт споживчого кредиту і Таблиця обчислення загальної вартості кредиту були підписані відповідачкою, у зв`язку із чим просить у задоволенні позову відмовити. 22.04.2024 до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача, з якого вбачається, що представником відповідача не було надано доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості з кредитним договором, тому просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з`явився. У матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Штабовенко Д.В. у судове засідання не з`явилися. На адресу суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Наполягають на відмові в позовних вимогах. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до наданих суду документів, 11.07.2018 року відповідачка звернулася до АТ «Універсал Банк» із анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг, в якій просила відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору. Відповідно до п.2 анкети-заяви відповідачка, підписавши заяву погодилася, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого вона підтверджує і зобов`язується виконувати. Відповідачка підтвердила отримання у мобільному додатку примірники договору. Відповідно до п. 3 анкети-заяви, відповідачка погодилася з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Підписанням анкети-заяви відповідачка засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним його відкритим ключем, який буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням електронного цифрового підпису (п.6 анкети-заяви). Ідентифікацію та верифікацію клієнта виконав представник банку. Банк відкрив на ім`я [PERSON] поточний рахунок у гривні, видав картку [NUMBER] , встановив кредитний ліміт, який в подальшому склав 80000 грн. Наведені обставини підтверджуються наданими позивачем письмовими доказами: анкетою-заявою, розрахунком заборгованості, які суд вважає належними та допустимими, підстав сумніватись в їх достовірності у суду не виникло. Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання з приводу надання кредиту, які регулюються главою 71\~ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та договір. За частиною першою ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Комерційні електронні повідомлення поширюються лише на підставі згоди на отримання таких повідомлень, наданої особою, якій такі повідомлення адресовані. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною 2 статті 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, якими, зокрема є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Положеннями статті 627\~ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини 1 статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частиною першою статті 633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 1049 ЦПК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Відповідно до вимог статті 526, 610 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідачка користувалася коштами, частково погашала кредитні кошти, однак повністю свого зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідач має заборгованість за Договором, яка станом на 25.04.2023 року становить 94402,99 грн., і складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с. 7-9). Із дослідженого розрахунку заборгованості вбачається вирахування усієї суми заборгованості з урахуванням також нарахованих відсотків, а саме 38,4%, 76,8%, при чому з розрахунку не можливо встановити, яка саме процентна ставка застосовувалася при нарахування відсотків, адже окремі графи у розрахунку відсутні. Крім того, при ухваленні рішення судом враховується позиція Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03.07.2019 у цивільній справі №342/180/17, пр. 14-131цс19. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р. у справі № 342/180/17 відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24.09.2014р. (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом та договірні. Але у заяві позичальника, підписаній сторонами, ці складові не узгоджені». Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор мав можливість додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів, надані банком інші документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. В обґрунтування позовних вимог, Банк додав до позовної заяви Умови і правила обслуговування при наданні банківських послуг щодо продуктів «Monobank», паспорт споживчого кредиту «Чорної картки» «Monobank». Вказаними документами визначені права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, порядок нарахування відсотків, порядок повернення кредиту та сплати відсотків, відповідальність сторін за порушення зобов`язань. Проте, надані суду документи не містять підпису відповідача і матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви Умови з додатками є складовою частиною укладеного між сторонами договору і що саме їх розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили відповідні умови щодо порядку та строків повернення кредиту, щодо розміру, порядку та строків сплати процентів за користування кредитними коштами, щодо відповідальності за порушення зобов`язання з відповідним порядком нарахування. Крім того, Умови і правила обслуговування при наданні банківських послуг щодо продуктів «Monobank» містять посилання на набуття їх чинності з 27.11.2021 року, натомість, анкета заява оформлена 11.07.2018 року. Паспорт споживчого кредиту не є частиною кредитного договору, а виступає способом підтвердження виконання преддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/123/20. Підписана сторонами анкета заява не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З розрахунку заборгованості вбачається, що банком нараховувались та автоматично списувались з рахунку відповідачаки відсотки за користування кредитом. Отже, заборгованість за тілом кредиту утворювалась, у тому числі, у зв`язку із списанням банком з рахунку відсотків, постійно збільшуючи його. У зв`язку з цим суд прийшов до висновку, що сума, яка була стягнута з відповідачки в позасудовому порядку, шляхом автоматичного списання з її карткового рахунку відсотків, підлягає врахуванню при визначенні загального розміру заборгованості, оскільки стягненню з відповідачки підлягає сума саме неповернутих коштів. Крім того, суд вважає, що порядок та сума нарахованих відсотків належними та допустимим доказами не підтверджені, виходячи з наступного. Так, розрахунок заборгованості за договором від 11.07.2018, укладеного між Універсал Банк та клієнтом, станом на 25.04.2023 (а.с. 7-9) не містить повної інформації по рахунку. Періодом, за який наданий розрахунок, є: 19.02.2020-25.04.2023, з графи «нараховано відсотків на залишок поточної заборгованості за кредитом» вбачається, що загальна сума процентів становить 6412,54 грн, натомість, з руху коштів за період з 31.07.2018 по 09.06.2023 вбачається, що сума списаних відсотків становить 48337,74 грн. При цьому, суду не відомо на яку суму заборгованості були нараховані зазначені відсотки та їх процентна складова. Таким чином позовні вимоги АТ «Універсал Банк» підлягають частковому задоволенню в сумі 46065,25 грн. (94402,99 грн. 48337,74 грн), яка становить неповернуті кредитні кошти. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідачки щодо невірного розрахунку заборгованості, зважаючи на те, що банком неодноразово підвищувався кредитний ліміт, станом на час розгляду справи кредитний ліміт становив 78771,00 грн. З руху коштів вбачається, що ці кошти в рахунок кредиту були отримані відповідачкою. Крім того, відповідачкою було отримано в кредит ще 15631,99 (залишок після операції станом на 01.11.2022). Тому, загальна заборгованість становить 94402,99 грн., яку просить стягнути позивач. Відповідачкою у справі не спростовано доводів позивача щодо отримання, використання та не погашення кредитних коштів. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050\~ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно до наданих суду і досліджених доказів, суд вважає, що відповідачка отримала та використовувала кошти надані банком, але не повернула їх, а тому наявні підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача фактично отриманої та не повернутої суми кредитних коштів. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 1309,52 грн.

Outcome: partial