Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив, що 06.06.2018 року [PERSON] подав до ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» заяву про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та Заяву №9902707193 від 06.06.2018 року на отримання кредиту від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», підписанням якої підтвердив згоду, що ця заява разом з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» становлять кредитним договір між ним та ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень». Відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 27048,33 грн., зі строком 36 місяців, з річними процентами 0,01%, щомісячні проценти 2,80%. 30.07.2020 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №20200730, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» зобов`язується передати (відступити) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «ФК Центр фінансових рішень» і боржниками. Відповідно до Реєстру боржників за кредитними договорами позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 40310,90 грн., з яких: 20943,99 грн.- заборгованість за основною сумою боргу; 2,01 грн. заборгованість за відсотками; 10692,44 грн заборгованість за щомісячними процентами (платою за управління кредитом); 8672,46 грн сума заборгованості за пенею. На день подачі позову до суду заборгованість відповідачем не погашена, тому представник позивача просить стягнути з відповідача вище вказану заборгованість, а також понесені судові витрати. Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 17.06.2024 року відповідачем [PERSON] надано відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки вимога про стягнення щомісячної комісійної винагороди за послуги, що супроводжують кредит суперечить положенню ч.3 ст. 55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», ч. 4 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», окрім того спливли строки як загальної давності щодо вимог про стягнення тіла кредиту, заборгованості за процентами та комісійної винагороди, так і строки спеціальної позовної давності щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу). 17.06.2024 року відповідачем [PERSON] також надано заяву про застосування строків позовної давності, в обґрунтування якої вказав, що оскільки умовами договору передбачена ануїтет на форма повернення кредиту, яка передбачає проведення позичальником щомісячних платежів рівними частинами основної суми кредиту, процентів за користування кредитом та щомісячної комісійної винагороди протягом всього строку дії кредитного договору, які за своєю правовою природою не є відсотками, а відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Враховуючи, що позов подано до суду після 15.04.2024 року, тому за заявою відповідача має бути застосоване положення про сплив після 15.04.2021 року строків позовної давності до вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №9902707193 від 06.06.2018, котра утворилася до 15.04.2021 та складається з щомісячних платежів рівними частинами основної суми кредиту, процентів за користування кредитом та щомісячних процентів за управлінням кредитом. Окрім того, спливли строки звернення до суду з вимогою про стягнення неустойки (штрафу), до яких застосовується спеціальна позовна давність. Уразі задоволення позовних вимог по суті вважає, що суд має відмовити у їх задоволенні з підстав спливу строків позовної давності щодо вимог, які стосуються заборгованості, яка виникла до 15.04.2021 року, тобто підлягає задоволенню вимога про повернення боргу, що виникла після 15.04.2021 року, у тому числі за основною сумою кредиту у розмірі 2254,15 грн, за щомісячними відсотками (плата за управління кредитом) у розмірі 2603,43 грн та проценти за користування кредитом у розмірі 7,26 грн, а всього на суму 4864,84 грн. До вимоги про стягнення неустойки (пені, штрафу) за прострочку платежів застосовується позовна давність строком у один рік, та оскільки останнім днем нарахування пені є 30.07.2020 року, сплили строки вимоги про стягнення пені (неустойки) за повне або часткове прострочення кредиту, у розмірі 8,672,46 грн. 04.07.2024 року представником позивача надано відповідь на відзив, в якому остання просить позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування якого зазначила, що відповідно до Паспорту споживчого кредиту, що є невід`ємною частиною договору визначено суму кредиту - 27048,33 грн, строк кредитування 36 місяців, орієнтована реальна процентна ставка, річних 65,31%, щомісячні проценти 2,80%. Таким чином, сторонами були визначені та погоджені між собою усі істотні умови надання кредиту, відповідно до яких була розрахована відповідна заборгованість, а також порядок отримання коштів згідно кредитного договору №9902707193. Крім того вказала, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до відповідача. Всі нараховані відсотки нараховувались виключно первісними кредиторами. Щодо спливу строків позовної давності то вказала, що відповідно до положень кредитно договору строк кредитування становить 36 місяців, тобто до 06.06.2021. Відтак строк позовної давності необхідно відраховувати з 06.06.2021. Отже, загальний строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитним договором має часові рамки, а саме він розпочинається 06.06.2021 та закінчується 06.06.2024. Позивач звернувся до суду у травні 2024 року, застосував заходи щодо захисту своїх прав в межах строку позовної давності. Тобто підстави вважати, що строк пред`явлення позовних вимог був пропущений відсутні. Крім того, посилалася на постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2(№211) щодо запровадження на всій території України карантину, який неодноразово було продовжено, останній раз до 30.06.2023. Пункт 12 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, відповідно до якого, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Пункт19 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, яким визначено що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Тому підстав для застосування норм статей пропуску строку позовної давності відсутні. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у відповіді на відзив, просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, доводи сторін, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 06.06.2018 [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» уклали кредитний договір, шляхом підписання заяви №9902707193 на отримання кредиту від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень». Відповідно до умов заяви, ця заява разом з паспортом кредиту№2707193, складають кредитний договір. Підписавши вказану заяву, відповідач підтвердив, що згодний з тим, що ця заява разом з паспортом кредиту та з умовами отримання кредитів та інших послуг, складають кредитний договір, а також, що він ознайомився з кредитним договором та усіма його умовами та отримав їх, та зобов`язується виконувати його умови. Відповідно до умов договору, відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 27048,33 грн., строком на 36 місяців, зі сплатою річних процентів у розмірі 0,01%, щомісячних процентів у розмірі 2,80%. В разі прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за кредитним договором застосовується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше 15 % від суми прострочення, - за прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів. Факт отримання відповідачем кредитних коштів та погашення простроченої заборгованості підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» про рух коштів по кредиту. Відповідно до вище вказаної довідки станом на 30.07.2020 року сума несплаченого боргу за кредитним договором №9902707193 від 06.06.2018 становить 23049,68 грн; 8672,46 грн пеня та неустойка; 31722,14 грн загальна сума до сплати; 40310,90 грн сума для дострокового погашення. Згідно висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.01.2023 у справі №209/3103/21, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. 30.07.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №20200730, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» і боржниками. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №20200730 від 30.07.2020 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набув право грошової вимоги до відповідача в розмірі заборгованості 40310,90 грн., з яких: 20943,99 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2,01 грн. сума заборгованості за річними відсотками; 10692,44 грн. сума заборгованості за щомісячними відсотками; 8672,46 грн сума заборгованості за пенею. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №9902707193 від 06.06.2018 року, заборгованість відповідача становить 40310,90 грн., з яких: 20943,99 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 2,01 грн. прострочена заборгованість за відсотками; 10692,44 грн. прострочена плата за щомісячними відсотками; 8672,46 грн. заборгованість за штрафом/пенею. Як зазначено у позові, з моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові. Згідно з ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним. За таких обставин, суд приходить до висновку, що до позивача, як нового кредитора, перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №9902707193 від 06.06.2018 року. Відповідно до ч. 1, 2, ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч.3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, пеня позивачем нарахована з 19.02.2019 по 30.07.2020, проте не враховано, що з 01.03.2020 кредитодавець був позбавлений права нараховувати пеню відповідно до п. 6 розділу IV Закону України «Про споживче кредитування» внаслідок дії на території України карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби. У зв`язку з вищевикладеним, суд не стягує з відповідача пеню за період з 01.03.2020 року по 30.07.2020. Виходячи із наданого позивачем розрахунку заборгованості, заборгованість за пенею за період з 19.02.2019 до 17.02.2020 включно складає 5269,94 грн. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість: за основною сумою боргу 20943,99 грн, за річними відсотками 2,01 грн, за щомісячними відсотками 10692,44 грн. та пеня в розмірі 5269,94 грн. Що стосується, заяви відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне. Згідно зі статтями 256, 257ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. У відповіді на відзив представник позивача посилався на те, що відповідно до положень Кредитного договору строк кредитування становить 36 місяців, тобто до 06.06.2021, відтак строк позовної давності розпочинається 06.06.2021 закінчується 06.06.2024. Однак вказані твердження представника позивача є хибними. Так Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 28 березня 2018 року, по справі № 444/9519/12, вказала, що : «60. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої\~статті 1050 ЦК України\~кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі\~статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. 61. Такий підхід відповідає правовій позиції, сформульованій Верховним Судом України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13. Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14, від 3 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі\~№ 6-2462цс16. 62. Отже, оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів до 27 числа кожного місяця впродовж строку кредитування (24 місяці), перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.\~А тому встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. 63. Відтак, за наведених умов початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних\~платежів за договором\~визначається за кожним таким черговим платежем з моменту його прострочення. Вказане унеможливлює визначення початку перебігу позовної давності для\~погашення всієї заборгованості за договором\~з моменту спливу\~строку кредитування, як це встановив суд апеляційної інстанції.» Таким чином, початок перебігу позовної давності для погашення щомісячних платежів за кредитним договором\~визначається за кожним черговим платежем з моменту його прострочення, а не з моменту спливу строку кредитного договору. Разом з тим, частинами 1, 3 ст.264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. З Довідки № 5428903-SG від 01.08.2020, вбачається, що [PERSON] здійснював погашення кредиту за кредитним договором № 9902707193, останнє погашення кредиту, станом на 30.07.2020, було 19.08.2019 в сумі 1000 грн. Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, який набрав чинності 02.04.2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки позовної давності, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Частиною 1 ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Дію карантину, встановленого зазначеною Постановою, було неодноразово продовжено на всій території України згідно з Постановами КМУ по 30.06.2023 року. Постановою КМУ від 27.06.2023 року №651 з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 р. на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Таким чином, карантин на території України було встановлено безперервно з 12.03.2020 по 30.06.2023 року. Відповідно Закону України №2120-IX від 15.03.2022 року розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено розділом 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, якій неодноразово було продовжено та який діє до тепер. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259,362,559,681,728,786,1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Отже, починаючи з березня 2020 року строк позовної давності продовжився на строк дії карантину, який тривав до 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року, а починаючи з 24 лютого 2022 року строк позовної давності продовжився на строк дії в Україні воєнного стану, який діє на даний час. Таким чином, з урахуванням наведених вище правових норм, строк позовної давності позивачем не було пропущено. Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов обґрунтованого висновку, що факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи, а тому позовні вимоги є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволених позовних вимогах в розмірі 2772,41 грн.

Outcome: partial