Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Явіц Віктор\~Йосифовичзвернувся в суд з позовом до ТОВ «КФ.ЮА», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Чернівецької області Кондрюк Костянтин Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.03.2024\~р., під час відвідування нотаріальної контори в м. Чернівці, позивач дізналась про те, що відносно неї відкрито виконавче провадження №АСВП\~68735772\~від 21.02.2022\~року. Нотаріусом їй було надано витяг за результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП. Дані результату пошуку виконавчих проваджень (дата пошуку 11.03.2024р.) додаються. Позивач зазначає, що до 11.03.2024\~р. їй не було відомо про відкрите щодо неї виконавче провадження, оскільки ані від відповідача, ані від третіх осіб за даним позовом, вона ніяких документів не отримувала. Звернувшись в м. Чернівці до установи надання послуг з безоплатної вторинної правової допомоги, та до приватного виконавця Кондрюка К.О., позивач дізналась, що Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. від 21.02.2022р. було відкрито виконавче провадження N?\~68735772\~з примусового виконання виконавчого напису N? 54374 виданого 24.05.2021р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. Відповідно до виконавчого напису, з позивача стягується на користь ТОВ «КФ.ЮА» заборгованість в сумі 10549,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О від 12.03.2024р. був накладений арешт на кошти позивача. З тексту виконавчого напису, наданого приватним виконавцем, та Постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження вбачається, що між позивачем та ТОВ «КФ.ЮА» було укладено Кредитний Договір N? 1-23_KFUA-466 від 03.07.2019р. 24.05.2021\~року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за N? 54374, про звернення стягнення з позивача на користь ТОВ «КФ.ЮА» заборгованості, що виникла по вказаному вище кредитному договору. Позивач вказує, що дійсно, нею з відповідачем був укладений вказаний вище кредитний договір в простій письмовій формі зі строком дії з 03.07.2019р. по 01.08.2019р. За умовами даного договору, вона отримала від відповідача\~2599,00 грн., які мала повернути разом з процентами одноразовим платежем в останній день дії договору (п. 5 та п. 4.3. договору). Процентна ставка в день складала 1,99%, процентна ставка в разі прострочення складала 2,50 %. При цьому суми штрафу за невиконання зобов?язань за договором передбачені не були (1.8 договору). Позивач вважає, що у відповідача не було законних підстав нараховувати проценти після закінчення терміну дії договору. Крім цього, зважаючи на відсутність в договорі домовленості про встановлення розміру штрафу, залишається незрозумілим вказування в спірному виконавчому написі про стягнення «заборгованості за штрафами і пенями», а тому суму боргу позивач не визнає та вважає її спірною. Таким чином, у відповідача відсутнє право на стягнення передбачених кредитним договором кредитних коштів. А тому просять суд Визнати виконавчий напис N? 54374 від 24.05.2021р., вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з гр. [PERSON] , на користь ТОВ «КФ .ЮА» заборгованості в розмірі 10549,00 грн., таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.06.2024 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду.\~\~ В судове засідання представник позивача не з`явився, просив справу розглядати у його відсутність, просив суд задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день час та місце слухання справи. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що\~11.03.2024\~р., під час відвідування нотаріальної контори в м. Чернівці, позивач дізналась про те, що відносно неї відкрито виконавче провадження №АСВП\~68735772\~від 21.02.2022\~року. Нотаріусом їй було надано витяг за результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП. Дані результату пошуку виконавчих проваджень (дата пошуку 11.03.2024р.) додаються. До 11.03.2024\~р. позивачу не було відомо про відкрите щодо неї виконавче провадження, оскільки ані від відповідача, ані від третіх осіб за даним позовом, вона ніяких документів не отримувала. Звернувшись в м. Чернівці до установи надання послуг з безоплатної вторинної правової допомоги, та до приватного виконавця Кондрюка К.О., позивач дізналась, що Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. від 21.02.2022р. було відкрито виконавче провадження N?\~68735772\~з примусового виконання виконавчого напису N? 54374 виданого 24.05.2021р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. Відповідно до виконавчого напису, з позивача стягується на користь ТОВ «КФ.ЮА» заборгованість в сумі 10549,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О від 12.03.2024р. був накладений арешт на кошти позивача. З тексту виконавчого напису, наданого приватним виконавцем, та Постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження вбачається, що між позивачем та ТОВ «КФ.ЮА» було укладено Кредитний Договір N? 1-23_KFUA-466 від 03.07.2019р. 24.05.2021\~року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за N? 54374, про звернення стягнення з позивача на користь ТОВ «КФ.ЮА» заборгованості, що виникла по вказаному вище кредитному договору. Позивач вказує, що дійсно, нею з відповідачем був укладений вказаний вище кредитний договір в простій письмовій формі зі строком дії з 03.07.2019р. по 01.08.2019р. За умовами даного договору, вона отримала від відповідача\~2599,00 грн., які мала повернути разом з процентами одноразовим платежем в останній день дії договору (п. 5 та п. 4.3. договору). Процентна ставка в день складала 1,99%, процентна ставка в разі прострочення складала 2,50 %. При цьому суми штрафу за невиконання зобов?язань за договором передбачені не були (1.8 договору). Згідно змісту оскаржуваного виконавчого напису від 18 травня 2021 року, вбачається, що він вчинений на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. \~ \~ \~ \~Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. \~ \~ \~ \~Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». \~ \~ \~ \~Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. \~ \~ \~ \~Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. \~ \~ \~ \~З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 18 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, в якій у п.1 Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому п.2 взагалі не передбачено в діючому Переліку. \~ \~ \~ \~Тобто під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.. керувався визнаним нечинним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв в порушення норм ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат». \~ \~ \~ \~Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). \~ \~ \~ \~Більше того, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (постанова ВП ВС від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17) \~ \~ \~ \~Аналогічна позиція закріплена в Постанові ВС від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене, вважаємо, що порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису є самостійною підставою для задоволення позовних вимог. Крім того, як вбачається з відзиву відповідач вказує, що позивачем пропущено строк позовної давності на оскарження виконавчого напису, що є припущенням останнього та спростовується матеріалами справи. \~ \~ \~ \~Так, відповідно до положень статті 91 Закону «Про нотаріат» виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом трьох років з моменту його вчинення, а відтак, і його оскарження, на нашу думку, повинно відбутися в зазначені строки. \~ \~ \~ \~Статтями 15, 16 ЦК України закріплено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису містить Порядок (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Верховний Суд України у правовому висновку, викладеному у постанові від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17 зазначив, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Крім того, стороною відповідача не надано суду доказів того, що стягувачем було направлено розрахунок заборгованості боржнику. Також судом встановлено наступне. З тексту оспорюваного виконавчого напису встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172. Відповідно п. 2 розділу ІІ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з розрахункових і кредитних відносин» Переліку (зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли кредиторам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі. Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною в частині з моменту її прийняття постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносилися до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29 листопада 2001 року, в якій у п.1 Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому пункту 2 не передбачено в діючому Переліку. У правовій позиції, яка наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року №910/10374/17 зроблено висновок, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. \~ \~ \~ \~З урахуванням викладеного слід визнати виконавчий напис N? 54374 від 24.05.2021р., вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з гр. [PERSON] , на користь ТОВ «КФ .ЮА» заборгованості в розмірі 10549,00 грн., таким, що не підлягає виконанню. На підставі наведеного, Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5,

Outcome: approved