Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

Позивач звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з вказаним позовом, в якому просить стягнути у солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , заборгованість у розмірі 30913,51 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в якій проживають відповідачі, забезпечується послугами централізованого опалення та постачання теплової енергії, які надає позивач. З 01 жовтня 2020 року по 01 лютого 2024 року відповідачі в повному обсязі не сплачували кошти за надані послуги позивачем, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 30913,51 грн. Позивач вказав, що підприємство неодноразово нагадувало відповідачам про необхідність оплати заборгованості за надані послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії, проте, відповідачі борг не сплатили. Тому просить стягнути з відповідачів на свою користь 30913,51 грн. боргу за спожиті послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії, а також витрати з оплати судового збору. Представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує (а.с.56). Від відповідачів відзив на позов до суду не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідачів. Крім того, відповідачів повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У призначені судові засідання відповідачі не з`явилися, причини неявки суду не відомі. Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідачі належним чином повідомлені про порядок розгляду справи. Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Згідно зі статтею 162 Житлового кодексу України плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послу. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189-VIII (далі - Закон №2189-VIII). Згідно статті 5 Закону №2189-VIII, до житлово - комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до положення пункту 5 частини 2 статті 7 Закону №2189-VIII, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно пункту 6 частини 1 статті 8 Закону №2189-VIII виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору. За змістом частини першої статті 9 Закону №2189-VIII, споживач здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово -комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ч.3 ст. 9 Закону №2189-VIII, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. За змістом частини першої статті 10 Закону №2189-VIII, ціни (тарифи) на житлово -комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. Частинами другою, третьою та п`ятою статті 21 Закону №2189-VIII передбачено, що виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , що надаються Комунальним підприємством "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради. 26.05.2010 року між Комунальним підприємством "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради та [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] ) укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води (а.с.9-10). 04 жовтня 2023 року відповідач [PERSON] звернувся до Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради з заявою в якій просив реструктуризувати заборгованість за послугу з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). 12.10.2023 року між Комунальним підприємством "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради та [PERSON] укладено договір №226 про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з централізованого опалення (а.с.13). Відповідно до п.1.1. вказаного договору, підприємство не заперечує щодо погашення боргу, зазначеного у пункті 1.2 даного Договору рівними частинами, по 1201 грн. 17 коп. протягом 60 місяців. Згідно п. 1.2 вказаного договору, боржник визнає та зобов`язується сплатити 72070,30 грн., яка утворилася станом на 01 жовтня 2023 року, а підприємство прийняти та зарахувати дану оплату в погашення заборгованості за надані послуги з теплопостачання. Відповідно до п. 4.1 договору, у випадку невиконання зобов`язань по договору, прострочення платежу понад 2 місяці, підприємство залишає за собою право на дострокове розірвання договору в односторонньому порядку, та стягнення заборгованості в судовому порядку. Листом від 24.01.2024 року Комунальне підприємство "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради повідомило [PERSON] про розірвання договору про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з централізованого опалення №226 від 12.10.2023 року в односторонньому порядку (а.с.14). Відповідно до наданої позивачем довідки про склад сім`ї вбачається, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно отриманих на запит суду відомостей про реєстрацію місця проживання з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області вбачається, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS] (а.с. 25,26,27,28). Відповідно до розрахунку нарахувань по особовому рахунку № [NUMBER] за період з 01 жовтня 2020 року по 01 лютого 2024 року за вказаною адресою заборгованість за надані послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії становить 30913,51 грн. (а.с.5-6). Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання теплової енергії, які надає позивач до квартири [ADDRESS] , від отримання послуг не відмовлялися. Однак своєчасно та в повному обсязі не проводили оплату за ці послуги за період з 01 жовтня 2020 року по 01 лютого 2024 року, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 30913,51 грн., що підтверджується розрахунком нарахувань по особовому рахунку. Оскільки відповідачі, які несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг в добровільному порядку заборгованість не сплатили, вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути судові витрати на користь позивача.

Outcome: approved