Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

Рух справи 05.12.2023 до Дарницького районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, за підписом позивача, в якій він просить суд: - Визнати його, [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Зміїв Харківської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою [ADDRESS] та проживає за адресою: [ADDRESS] - батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] ; - Зобов`язати Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] за № 1269 від 11.08.2023 відповідно до рішення суду, де у відомості про батьківство вказати батьком дитини [PERSON] , виключивши відомості про [PERSON] та замінити у доньки «по-батькові» з [PERSON] на [INFO] . Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 12.01.2024дану праву передано за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва. В обґрунтування такої ухвали вказано, що за результатами отриманої інформації адресного бюро судом встановлено, що відповідач не є зареєстрованим мешканцем Дарницького району м. Києва, остання відома адреса місця реєстрації з 29.08.2016по 23.02.2022: [ADDRESS] , гуртожиток (вибув, документ про припинення права на проживання). 11.03.2024 відповідна справа надійшла до Солом`янського районного суду міста Києва з супровідним листом Дарницького районного суду міста Києва від 06.03.2024. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2024 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Фактично справу передано судді по реєстру 14.03.2024. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20.03.2024 вказаний позов прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі було призначено на 23.05.2024. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23.05.2024 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті на 18.07.2024. Учасники провадження у судове засідання, призначене на 18.07.2024, не з`явились. Разом з тим, суд врахував, що 18.07.2024 до суду від позивача та третьої особи у справі ( [PERSON] ) надійшла заява в якій ставиться питання про розгляд справи у їх відсутності. Враховуючи наведені обставини та належне повідомлення всіх учасників судового процесу про дату судового засідання, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі учасників судового процесу. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювався (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Доводи позову В обґрунтування позовних вимог в позові вказується, що з 08.04.2022 [PERSON] , та [PERSON] знаходяться у фактичних шлюбних відносинах. Зазначається, що [INFO] у них народилася дитина - донька [PERSON] , народження якої зареєстровано Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ). Як стверджується у позові, Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) складено актовий запис про народження № 1269 від 11.08.2023, про що 11.08.2023 видано свідоцтво про народження (серії [NUMBER] ). У позові зауважується, що відомості про батька дитини внесені Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) на підставі актового запису про укладення шлюбу № 64 від 26.07.2023. Позивач наголошує, що фактично шлюб між [PERSON] та [PERSON] на сьогодні не розірваний, тому у відомостях про батька вказаний [PERSON] батьком цієї дитини, хоча в дійсності її батьком не є. У позові акцентується, що в дійсності батьком дитини є позивач - [PERSON] . Також вказується, що [PERSON] - мати [PERSON] , [INFO] , визнає факт того, що [PERSON] не є батьком її доньки, хоча і записаний ним в свідоцтві про народження, а також визнає, що [PERSON] , є справжнім батьком. Крім того, позові стверджується, що в телефонній розмові [PERSON] підтверджує, що він не є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , оскільки після вторгнення росії в Україну, [INFO] [PERSON] не бачився та не мав відносин з [PERSON] . Позивач звертає увагу на те, що з 24.02.2022 до 18.05.2023 минуло 448 днів, а тому, в силу обставин [PERSON] не може бути батьком [PERSON] . Позивач визнає своє батьківство щодо цієї дитини, вважає, що актовий запис про народження дитини, в якому [PERSON] записаний батьком [PERSON] , не відповідає дійсності, а тому просить визнати його батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Щодо правової позиції відповідача На момент винесення рішення у справі відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідно до інформації Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської РДА від 10.01.2024, відповідач - [PERSON] , [INFO] , з 29.08.2016 по 23.02.2022 був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , гуртожиток (зворотній бік а.с. 20). Суд направляв на останню відому адресу реєстрації відповідача копії ухвал у справі та позовної заяви та доданих до неї документів. Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд. Відповідач кореспонденцію суду не отримав, а судова кореспонденція повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 51). Вживаючи всіх залежних від суду заходів задля повідомлення відповідача про розгляд справи, суд 05.04.2024 та 03.06.2024 робив оголошення для відповідача на офіційному сайті судової влади (а.с. 44; 83). Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Щодо правової позиції Відділу реєстрації актів цивільного стану 15.04.2024 до суду надійшли письмові пояснення Відділу реєстрації актів цивільного стану (а.с. 48-49), в яких, зокрема, зазначається, що згідно актового запису про народження № 1269 від 1 1.08.2023, складеного Відділом, державна реєстрація народження дитини [PERSON] , [INFO] була проведена згідно ст. 133 Сімейного кодексу України. Відділ просить слухати справу без присутності представника Відділу та на підставі ч. 5 ст. 272 ЦПК України направити копію ухваленого рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 1269 від 11.08.2023 (а.с. 7). Відповідно до вказаного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , матір`ю [PERSON] є [PERSON] , батьком зазначений [PERSON] (а.с. 7). З матеріалів справи вбачається, що 18.01.2022 між [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) було укладено шлюб, зареєстрований Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління, що підтверджується повторно виданим Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) свідоцтвом про шлюб від 26.07.2023 (серія [NUMBER] ; а.с. 5). Позивач стверджує, що є батьком [PERSON] , [INFO] . На підтвердження заявлених вимог позивачем надано до суду висновок молекулярно-генетичного експертного дослідження Медико-генетичного центру «Мама Папа» від 15.07.2024 за висновками якого ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , складає 99,999999% (а.с. 97-112). Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Частиною 1 ст. 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з пунктом 1 частини 2 ст. 18 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: встановлення правовідношення. За змістом ч.ч. 1, 2, 3 ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини 6 ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 50 СК України, чоловік має право на батьківство. Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитини, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Судом встановлено, що батьком [PERSON] , [INFO] у відповідності до ч. 2 ст. 122 СК України записано чоловіка [PERSON] - [PERSON] . Частинами 1, 2 статті 128 СК України встановлено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Відповідно до п. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Визнання батьківства за рішенням суду розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Отже, належним відповідачем у даній справі є саме [PERSON] . Тлумачення ст. 130 СК України свідчить, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (див., зокрема, постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 643/9245/18, провадження № 61-16732св19). У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 30.05.2023 у справі № 592/4443/17 (провадження № 61-9923св22) зазначено, що: «відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі вище перераховані докази в сукупності. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як докази для встановлення батьківства в суді можуть бути досліджені зокрема: листи, телеграми відповідача, в яких він повідомляє про можливість народження чи народження його дитини певною жінкою; заява відповідача за місцем роботи про надання йому відпустки у зв`язку з народженням дитини; показання свідків про виявлення відповідачем турботи про дитину та її матір, обрання імені дитини тощо. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це». Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України). Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07.05.2009). Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження Медико-генетичного центру «Мама Папа» від 15.07.2024, ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] становить 99,999999%. Вказаний висновок в сукупності з фактичними обставинами справи та процесуальною поведінкою її учасників дає підстави дійти висновку, що позивач дійсно є рідним (біологічним) батьком малолітньої дитини. Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктами 2.13, 2.13.1 наказу Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За змістом ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Враховуючи наведене, суд приходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: approved