Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

25.01.2024 року КП «Теплокомуненерго» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг та за абонентське обслуговування з урахуванням індексу інфляції на трьох відсотків річних. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог КП «Теплокомуненерго» є підприємством Олександрійської міської ради, яке надає наймачам, власникам та членам їх сімей, що фактично проживають у квартирах або приватних будинках, послуги з теплопостачання за рахунок власних та залучених коштів. В обґрунтування своїх позовних вимог КП «Теплокомуненерго» посилається на норми Закону України «Про теплопостачання», Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» №830 від 21.08.2019 року, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанову Кабінету Міністрів України «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачами багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами» № 808 від 21.08.2019 року. КП «Теплокомуненерго» перебувало з боржником у фактичних договірних відносинах. Між позивачем та відповідачами виникли цивільні права та обов`язки, про що свідчить відкритий особовий рахунок на ім`я споживача № [NUMBER] , а відтак відповідач була споживачем теплової енергії, що надавалася до житлового приміщення надавачем послуг. КП «Теплокомуненерго» постачає теплову енергію, обов`язок проведення розрахунків за яку покладено на споживача. Індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії опубліковано на офіційному веб-сайті КП «Теплокомуненерго» https://kpteplo.wixsite.com/olexandriyateplo, та діє з 01.03.2022. Боржник не виконувала належним чином покладені на неї обов`язки по сплаті комунальних послуг, у зв`язку з чим станом на 01.01.2024 року за нею рахується заборгованість за послуги з опалення в розмірі 16 942,94 грн., а також за абонентське обслуговування у розмірі 240,44 грн. На підставі ст. 625 ЦК України КП «Теплокомуненерго» здійснило нарахування 3% річних в сумі 284,73 грн. та індекс інфляції в сумі 860,06 грн. На підставі вищевикладеного, у зв`язку з невиконанням споживачем свого обов`язку з оплати за спожиту послугу теплопостачання, виникла заборгованість за послуги з опалення в сумі 16 942,94 грн, за абонентське обслуговування у розмірі 240,44 грн, 3 % річних в сумі 284,73 грн, та індекс інфляції в сумі 860,06 грн, що стало підставою для звернення до суду з вищевказаною позовною заявою. Рух справи у суді Ухвалою суду від 19.03.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала. Позиція учасників справи Представник позивача в судове засідання не з`явилась, у позовній заяві просила про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. На адресу\~відповідача,\~яка згідно\~довідки,\~наданої Управлінням\~дозвільно-погоджувальних\~процедур та\~адміністративних послуг\~Олександрійської міської\~ради Кіровоградської\~області на\~запит суду,\~є її\~адресою реєстрації,\~направлялась ухвала\~про відкриття\~провадження та\~позовна заява\~з додатками\~та судовими\~повістками про\~виклик до\~суду 22.04.2024\~та 22.05.2024,\~які повернулися\~без отримання\~у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Крім того, судову повістку про виклик відповідача в судове засідання на 22.05.2024 року було надіслано на адресу місця знаходження нерухомого майна, власником якого є відповідач та за адресою якого здійснено нарахування заборгованості, яка була отримана відповідачем, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України. У відповідності з нормами ст.280 ЦПК України, справу розглянуто без участі відповідача при заочному розгляді справи. Відповідно до ст.\~247\~ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, суд приходить до наступних висновків. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини. Згідно копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, КП «Теплокомуненерго» є підприємством Олександрійської міської ради, вид діяльності якого постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря. Відповідно до архівної довідки №173 від 01.04.2024 року, право власності на квартиру по [ADDRESS] , за архівними даними КП «ОМБТІ» належало [PERSON] на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.02.2005 року, справа №2-1201/2005 рік, та зареєстроване в КП «ОМБТІ» 11.06.2007 року р№10090/90. Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (Інформаційна довідка № 372293647 від 01.04.2024 року) відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження, на квартиру [ADDRESS] , відсутні. Між позивачем та відповідачем виникли цивільні права та обов`язки з приводу постачання теплової енергії до житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить відкритий особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги з постачання теплової енергії (п. 2 ч. 1ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок, серед іншого, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч. 1 ст.\~9\~Закону України\~«Про\~житлово-комунальні\~послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Частиною 5\~статті 13\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» визначено,\~що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» № 830 від 21.08.2019 року надання послуги здійснюється виключно на договірних засадах. Послуга надається споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктами 35-37 цієї ж Постанови визначено, що розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. Споживач здійснює\~оплату спожитої\~послуги щомісяця\~в порядку\~та строки,\~визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (далі Договір) розміщено на офіційному веб сайті КП «Теплокомуненерго» за посиланням: https://kpteplo.wixsite.com/olexandriyateplo, відповідно до якого даний договір є публічним договором приєднання (п. 2 Договору). Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги (п.4 Договору). Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором (п. 5 Договору). Вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії (п.31 Договору). Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу (п.34 Договору). Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором (пп. 3 п. 41 Договору). Виконавець має право звертатися до суду в разі порушення споживачем умов цього договору (пп.5 п. 42 Договору). Згідно з довідкою від 19.01.2024 року по розрахункам за послуги теплопостачання, КП «Теплокомуненерго» на ім`я [PERSON] , яка користувалася послугами за адресою: [ADDRESS] , відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за яким станом на 01.01.2024 року рахується заборгованість: за послуги з опалення в сумі 16 942,94 грн. та за абонентське обслуговування в сумі 240,44 грн. За змістом ст.ст. 319, 322 ЦК України власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1статті 509 ЦК України, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1ст. 901 ЦК України). Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін (строк). За змістом ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його не виконанням або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України)вимагати сплату грошей за надані послуги. Тобто, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625\~ЦК\~України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання тобто боржник сплачує борг з урахуванням рівня інфляції та три відсотки річних за прострочення зобов`язання. Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 14 листопада 2011 року у справі № 6-40цс11, від 20 червня 2012 року у справі №6-68цс12 та від 30 жовтня 2013 року у справі №6-59цс13. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з урахуванням індексу інфляції в сумі 860,06 грн. та 3% річних в сумі 284,73 грн. Суд погоджується з обґрунтованим розрахунком суми основного боргу, розміру інфляційних нарахувань та 3 % річних, що доданий позивачем до позовної заяви. Відповідачем надані позивачем розрахунки не спростовано, контррозрахунку не надано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги, підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved