Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з даним позовом, в якому просить визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] ; стягувати щомісячно з [PERSON] на його користь, на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) до досягнення сином [PERSON] повноліття. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з батьком та бабусею та перебувають на повному утриманні батька. Позивач належним чином ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, виявляє особисту прихильність до дітей, а діти до нього, стан їх здоров`я є задовільним, оскільки він забезпечую їх всім необхідним та створив дітям умови для їх виховання і розвитку. Позивач не перешкоджає побаченням відповідачки з дітьми, можливості їй відвідувати дітей та виховувати їх, хоча відповідачка ухиляється від покладеного на неї у відповідності до ст. 180 Сімейного кодекс України обов`язку утримувати дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідачки дозволяє утримувати дітей. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник позивача, адвокат Дудін Л.В., в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що діти проживають з батьком та перебувають на повному його утриманні, відповідачка участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. На даний час місце проживання дітей не зареєстроване, відповідачка не надає згоди на реєстрацію місця проживання дітей з батьком. З метою захисту прав дітей просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила , відзиву на позовну заяву не надала. Представник служби у справах дітей, Смакоус Ж.Л. , в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову [PERSON] , вважає, що визначення місця проживання дітей з батьком відповідатиме їх інтересам. Відповідачка участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, не має власного житла та постійного місця проживання. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] є батьками двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] ) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження Серія [NUMBER] ). Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст.150 СК України батьки мають обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з нормами ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. З акту обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] та малолітнього [PERSON] , [INFO] , вбачається, що малолітні діти проживають з батьком, бабусею та прабабусею за адресою: [ADDRESS] . У квартирі для дітей створені необхідні умови для комфортного проживання. [PERSON] та [PERSON] забезпечені необхідним одягом, взуттям, яке відповідає віку, статті та сезону. У дітей є розвиваючі іграшки, книжки. Квартира обладнана необхідними меблями, побутовою технікою. Діти забезпечені продуктами харчування. З витягу № 2371 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб Відділу "Центр надання адміністративних послуг" Бершадської міської ради №2371 від 04.07.2023 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Таким чином встановлено, що малолітні [PERSON] та [PERSON] за вище вказаною адресою не зареєстровані, будь -які відомості про місце реєстрації дітей відсутні. Згідно характеристик на [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] наданих Бершадським ЗДО (ясла-садок) "Сонечко" діти доглянуті, охайні, товариські. Дітей приводить та забирає з садочка батько [PERSON] , який зарекомендував себе як люблячий і відповідальний батько. Батько бере участь у різних виховних заходах, що проводяться в дитсадку, виховних ранках, розвагах, постійно відвідує батьківські збори, реагує на рекомендації педагогів . Активну допомогу у вихованні надає бабуся. Мама у вихованні дітей не приймає участі. За час перебування [PERSON] та [PERSON] в садку мама дітей не приводила та не забирала, успіхами дітей не цікавилася. Згідно ч.4. 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Бершадської міської ради про визначення місця проживання малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , що затверджений рішенням виконавчого комітету Бершадської міської ради 14.06.2024 № 154, враховуючи інтереси дітей, орган опіки та піклування рекомендує визначити місце проживання малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Встановивши дані обставини, приймаючи до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, враховуючи, що відповідачка, згідно висновку опіки та піклування Бершадської міської ради, участі у вихованні дітей не приймає, не цікавиться їх життям, від неї не надходила до служби у справах дітей інформація щодо проживання з дітьми, жінка не відповідає на телефонні дзвінки, на контакт не йде, суд з урахуванням інтересів малолітніх дітей, приходить до висновку про доцільність визначення місця проживання малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , а тому позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дітей є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 1, 2 ст. 182 цього ж кодексу говорить про те, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Ч.3 ст. 180 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення аліментів також є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», зважаючи на те, що позивач при поданні даного позову був звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів та з урахуванням того, що питання про стягнення аліментів судом вирішено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved