Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

23 листопада 2018 року представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, відповідно до вимог ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України просить суд: стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 22825,75 грн, яка складається з наступного: 8524,60 грн заборгованість за кредитом; 2549, 02 грн заборгованість за відсотками за користування кредитом; 10229, 40 грн заборгованість за пенею та комісією; - 1522, 73 грн штраф, відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, судові витрати у розмірі 1762, 00 грн. 25\~лютого 2019\~року від\~ [PERSON] надійшов\~зустрічний позов\~до Акціонерного\~товариства Комерційний\~банк «Приватбанк»\~про визнання\~правочинів недійсними,\~відповідно до\~якого просить\~суд поновити\~процесуальний строк\~для пред`явлення\~зустрічного позову;\~визнатинедійсними укладені між АТ КБ «Приватбанк та [PERSON] : кредитний договір б/н від 03 червня 2013 року; кредитний договір б/н від 01 червня 2013 року; Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 20 січня 2015 року; заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, яка не містить дати складання; заяву на відкриття рахунку від 01 червня 2013 року, стягнути на його користь судові витрати. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Свої вимоги\~позивач обґрунтовує\~тим,\~що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 30.01.2015 року, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 11752, 52 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10, 00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач, у свою чергу, прийняв на себе зобов`язання по поверненню наданого кредиту і виплаті нарахованих відсотків у порядку, розмірі і терміни передбачені договором. В зв`язку\~з порушенням\~виконання позичальником\~зобов`язань за\~кредитним договором\~б/н\~від 30.01.2015\~року,\~позивач і\~вимушений звернутися\~з позовом\~до суду. Свої зустрічні позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що не підписував жодних договорів та інших правочинів, на підставі яких позивачем заявлені до нього вимоги. Він не отримував коштів в борг у позивача, а долучені копії документів підписані не ним. Вважає, що службові особи позивача, скориставшись його персональними даними, які були в їх розпорядженні та підробивши його підпис, привласнили грошові кошти банку. З 2008 року по 2011 рік він користувався кредитною карткою ПАТ КБ «Приватбанк», яку після закінчення терміну її дії та повного погашення знищили у його присутності працівники банку у відділені м. Білгород Дністровського. Він не звертався до відповідача ані в 2013 році, ані в 2015 році з питань укладання спірних договорів і правочинів та не укладав останні. Йому не належать підписи, які містяться на долучених до матеріалів справи копіях. 27 травня 2019 року від представника позивача надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволені зустрічного позову позивачу у повному обсязі, вказуючи, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 30 січня 2015 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 11752, 52 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10, 00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця, відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Тобто, 30 січня 2015 року відповідач, маючи два не виконаних кредитних зобов`язання, за якими ним неодноразово порушені строки та порядок погашення заборгованості, за власним бажанням звернувся до Банку з метою створення сприятливих умов для виконання зобов`язань по вищевказаним кредитним договором. Банк пішовши на зустріч відповідачу, погоджено підписання Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та списання частини заборгованості за вказаними договорами. На момент підписання Генеральної угоди заборгованість за кредитними договорами складала: за Договором 1 13102, 52 грн; за Договором 2 50, 0 грн, з яких банком при підписанні договору реструктуризації було списано: за Договором 1 проценти у розмірі 0,00 грн; комісії 0,00 грн; пені 1041, 86 грн; штраф 480, 87 грн; за Договором 2 проценти у розмірі 0,00 грн; комісії 0, 00 грн; пені 1041, 86 грн; штраф 0,00 грн. Загальна сума заборгованості після підписання договору реструктуризації склала 11752, 52 гн, з урахуванням суми першого внеску у розмірі 1400, 00 грн. Генеральною угодою сторони погодили новий строк погашення заборгованості, а саме: з 30 січня 2015 року по 31 січня 2016 року, розмір заборгованості, розмір відсоткової ставки, порядок і спосіб внесення платежів на погашення заборгованості, а саме: шляхом відкриття картрахунку та встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі загальної суми заборгованості. З моменту підписання генеральної угоди пройшло більше 4 років та відповідач до Банку не звертався з запитами/претензіями щодо відсутності одного з кредитних договорів, невідповідності суми боргу, щодо списання коштів з його рахунку та решти заперечень. Більш того, відповідачем до суду не надано жодного належного доказу на підтвердження своїх заперечень. Звертає увагу суду на те, що відповідач здійснював погашення заборгованості за даним договором згідно тарифів, а тому підстав для визнання його неукладеним не має. У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань за вищевказаними договорами 30 січня 2015 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості. При укладанні Генеральної угоди були дотримані всі умови встановлені ст. 203 ЦК України, а тому підстав визнавати його недійсним не має. Крім того, генеральна угода між Банком та відповідачем укладена 30 січня 2015 року, тому саме з цієї дати позичальнику було відомо про порушення його прав та з цього часу розпочався перебіг строку позовної давності, який сплив 30 січня 2018 року. Відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом в 2019 році, тобто із пропуском строку давності. Заяви, клопотання учасників процесу та наслідки їх вирішення; порядок судового розгляду. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 листопада 2018 року, суддя Заверюха В.О., відкрито спрощене позовне провадження по справі. (т.1 а.с. 35-36) 25 лютого 2019 року Ухвалою суду, суддя Заверюха В.О., зустрічна позовна заява залишена без руху. (т.1 а.с. 52-53) 27 лютого 2019 року Ухвалою суду, суддя Заверюха В.О. клопотання відповідача про прийняття зустрічного позову було задоволено та суд перейшов до розгляду справи в порядку загального позовного провадження з призначенням справи до її підготовчого розгляду. (т.1 а.с. 60-61) 27 лютого 2019 року Ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів. (т.1 а. с. 62-63) 13 вересня 2019 року Ухвалою суду, суддя Заверюха В.О., витребувані докази по справі. (т.1 а.с. 116-117) 28 листопада 2019 року ухвалою суду, витребувані докази по справі. (т.1 а.с. 133-134) 17 лютого 2020 року Ухвалою суду, суддя Заверюха В.О., клопотання представника позивача по зустрічному позову про призначення комплексної судової експертизи було задоволено, провадження на час проведення експертизи було зупинено. (т.1 а.с. 149-151) 24 липня 2020 року Ухвалою суду, провадження у справі було поновлено. (т.1 а.с. 170) 16 грудня 2020 року Ухвалою суду, суддя Заверюха В.О., заява адвоката про відвід судді було задоволена. (т.1 а.с. 212-214) 21 грудня 2020 року, відповідно до розпорядження № 328, здійснений повторний автоматизований розподіл судової справи. (т.1 а.с. 216) Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначена суддя Волкова Ю.Ф. (т.1 а.с. 217) 24 грудня 2020 року Ухвалою суду, суддя Волкова Ю.Ф. справа прийнята до провадження судді. (т.1 а.с. 218-219) 12 травня 2021 року Ухвалою суду, суддя Волкова Ю.В., по вказаній справі була призначена комплексна судова почеркознавча експертиза, на час проведення експертизи провадження у справі було зупинено. (т.2 а.с. 44-45) 13 липня 2021 року Ухвалою суду, суддя Волкова Ю.Ф., поновлено провадження у справі. (т.2 а.с. 56) 29 липня 2021 року Ухвалою суду, суддя Волкова Ю.Ф., було задоволено клопотання експерта про надання матеріалів необхідних для проведення судово почеркознавчої експертизи, провадження у справі було зупинено до отримання результатів комплексної судової експертизи (почеркознавчої та технічної) (т.2 а.с. 58-59) Відповідно до розпорядження № 261 від 04 серпня 2021 року призначений повторний автоматизований розподіл судової справи. (т.2 а.с. 61) Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи, головуючим суддею визначена суддя Прийомова О.Ю. (т.2 а.с. 62) 01 серпня 2023 року від представника позивача надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, оскільки експертиза не проводиться.(т.2 а.с. 74-76) 04 серпня 2023 року Ухвалою судді, справа прийнята до провадження судді Прийомової О.Ю., клопотання представника позивача про поновлення провадження по справі було задоволено. Поновлено провадження у справі та призначене підготовче судове засідання. 13 листопада 2023 року Ухвалою суду, підготовче провадження по справі було закрито з призначенням справи до її судового розгляду по сутті. (т.2 а.с. 96-97) Представник позивача, у судове засідання не з`явився, надавши клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу у його відсутність, зустрічні позовні вимоги просить залишити без розгляду. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Матеріали справи містять заяву представника відповідача від 28 січня 2021 року, відповідно до якої представник відповідача просив суд розглянути клопотання про призначення експертизи та провести засідання без його участі. Враховуючи викладені обставини, того що відповідач був повідомлений про існування вказаної справи відносно нього, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи, підстав для залишення без розгляду зустрічних позовних вимог не має.\~\~ Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Матеріалами справи встановлено, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 30 січня 2015 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 11752, 52 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10, 00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця, відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Тобто, 30 січня 2015 року відповідач, маючи два не виконаних кредитних зобов`язання, за якими ним неодноразово порушені строки та порядок погашення заборгованості, за власним бажанням звернувся до Банку з метою створення сприятливих умов для виконання зобов`язань по вищевказаним кредитним договором. Банком було погоджено підписання Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та списання частини заборгованості за вказаними договорами. На момент підписання Генеральної угоди заборгованість за кредитними договорами складала: за Договором 1 13102, 52 грн; за Договором 2 50, 0 грн, з яких банком при підписанні договору реструктуризації було списано: за Договором 1 проценти у розмірі 0,00 грн; комісії 0,00 грн; пені 1041, 86 грн; штраф 480, 87 грн; за Договором 2 проценти у розмірі 0,00 грн; комісії 0, 00 грн; пені 1041, 86 грн; штраф 0,00 грн. Загальна сума заборгованості після підписання договору реструктуризації склала 11752, 52 гн, з урахуванням суми першого внеску у розмірі 1400, 00 грн. Генеральною угодою сторони погодили новий строк погашення заборгованості, а саме: з 30 січня 2015 року по 31 січня 2016 року, розмір заборгованості, розмір відсоткової ставки, порядок і спосіб внесення платежів на погашення заборгованості, а саме: шляхом відкриття картрахунку та встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі загальної суми заборгованості. Нормативне обґрунтування,\~Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Як вказував у своєму позові позивач, договір про надання банківських послуг, що підписаний між Банком та [PERSON] складається з анкети-заяви позичальника разом з пам`яткою клієнта, Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів Банку. Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, та інші умови. При цьому, матеріали справи містять Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання кредитних карт від 30 січня 2015 року, відповідно п. 2 приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт зазначено: банк надає строчний кредит в розмірі 11\~752, 52 грн на строк 12 місяців, з 30 січня 2015 року по 31 січня 2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі у розмірі 11752, 52 грн, в обмін на зобов`язання Заемника по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 0,833% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зазначеному в заяві. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Тобто Генеральною угодою сторони погодили новий строк погашення заборгованості, а саме: з 30 січня 2015 року по 31 січня 2016 року, розмір заборгованості, розмір відсоткової ставки, порядок і спосіб внесення платежів на погашення заборгованості, а саме: шляхом відкриття картрахунку та встановлення кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі загальної суми заборгованості. Зазначена Генеральна угода була підписана відповідачем 30 січня 2015 року, що підтверджується його підписом (а.с. 6 т.1) Одними із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76,77 ЦПК України). Згідно вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо\~ предмета\~доказування. Предметом\~доказування\~є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина перша, друга статті 77 ЦПК України). Частиною першою статті 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Передбачене статтями 12, 13, 49 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондується з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. 17 лютого 2020 року Ухвалою суду, суддя Заверюха В.О., було задоволено клопотання представника позивача за зустрічним позовом про призначення комплексної судової експертизи (почеркознавчої та технічної), відповідно до якої було призначено по справі №495/10666/18 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом [PERSON] до АТ КБ «Приватбанк» про визнання правочинів недійсними, комплексну судову експертизу\~(почеркознавчу та технічну), на вирішення якої поставлені наступні питання: - Чи виконано підпис від імені [PERSON] у Заяві на відкриття рахунку\~від 01.06.2013 року в графі «Перший підпис» безпосередньо [PERSON] чи іншою особою ? - Чи виконано підпис від імені [PERSON] у Заяві про приєднання к умовам і правилам надання банківських послуг в графі «Клієнт» безпосередньо [PERSON] чи іншою особою? - Чи виконано підпис від імені [PERSON] в Генеральній угоді про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правилам надання продукту кредитних карт від 30.01.2015 року в графі «підпис» позичальника безпосередньо [PERSON] \~ \~ \~ \~чи \~ \~ \~ \~іншою \~ \~ \~ \~особою? \~- Яким способом нанесений відтиск круглої печатки фізичної особи підприємця [PERSON] на Заяві про приєднання к умовам і правилам надання банківських послуг та Заяві на відкриття рахунку від 01.06.2013 року? - Чи не нанесено відтиск круглої печатки фізичної особи підприємця [PERSON] на Заяві про приєднання к умовам і правилам надання банківських послуг та Заяві на відкриття рахунку від 01.06.2013 року за допомогою кольорового принтера чи шляхом формування відтиску за допомогою комп`ютерної графіки?\~ Проведення експертизи доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (65026, м.Одеса, вул.Ланжеронівська 21, тел. (048)722-44-66), попереджено експертів про кримінальну відповідальність по ст.ст.384, 385 КК України. Відповідно до листа від 23 липня 2020 року в.о директора Науково дослідного інституту судових експертиз, зазначено, що станом на 16 липня 2020 року клопотання експерта не було виконано та рахунок вартості проведення експертизи не сплачений, ухвала суду від 17 лютого 2020 року залишена без виконання. 12 травня 2021 року Ухвалою суду, суддя Волкова Ю.В. було задоволено клопотання представника відповідача адвоката Олійника Романа Володимировича про призначення комплексної судової експертизи (почеркознавчої та технічної); призначено у справі № 495/10666/18 комплексну судову експертизу (почеркознавчу та технічну), на вирішення якої поставлені наступні питання: 1.Чи виконано підпис від імені [PERSON] у заяві на відкриття рахунку від 01 червня 2013 року, в графі «Перший підпис» безпосередньо (власноручно) [PERSON] чи іншою особою ? 2.Чи виконано підпис від імені [PERSON] у заяві про приєднання к умовам і правилам надання банківських послуг в графі «Клієнт» безпосередньо (власноручно) [PERSON] чи іншою особою ? 3.Чи виконано підпис від імені [PERSON] в Генеральній угоді про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правилам надання продукту кредитних карт від 30 січня 2015 року, в графі «підпис» позичальника безпосередньо (власноручно) [PERSON] чи іншою особою ? 4. Яким способом нанесений відтиск круглої печатки фізичної особи підприємця [PERSON] на заяві про приєднання к умовам і правилам надання банківських послуг та заяві про відкриття рахунку від 01 червня 2013 року ? 5.Чи не нанесено відтиск круглої печатки фізичної особи підприємця [PERSON] на заяві про приєднання к умовам і правилам надання банківських послуг та заяві про відкриття рахунку від 01 червня 2013 року за допомогою кольорового принтера чи шляхом формування відтиску за допомогою комп`ютерної графіки ? Проведення експертиз доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (65026, вулиця Ланжеронівська, 21, місто Одеса). Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України. Витрати на проведення експертизи покладені на позивача [PERSON] . Зазначена ухвала суду також залишена без виконання, оскільки клопотання експерта не виконано, рахунок вартості проведення експертизи [PERSON] не сплачений. З наявних у справі доказів неможливо встановити те, чи дійсно підпис на заяві про приєднання до умов та правил виконано не [PERSON] . Суд не погоджується з ствердженнями представника відповідача, викладеними у зустрічній позовній заяві, що відповідач не укладав, не підписував жодних договорів та інших правочинів, на підставі яких позивачем заявлені до нього вимоги, він не отримував кошти у борг, а долучені до позову копії документів підписані не ним, оскільки належних та допустимих доказів зазначеного до матеріалів справи не надано та спростовується наданими до матеріалів справи позивачем доказами. В постанові Верховного Суду від\~23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 вказано, що\~принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. На підставі вищевикладеного, з урахуванням відсутності доказів на підтвердження вимог зустрічного позову, суд приходить до висновку про відмову у задоволені зустрічного позову [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання правочинів недійсними у повному обсязі. Щодо вимог представника позивача про застосування до зустрічного позову строку позовної давності, суд виходить з наступного: Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду, з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 904/3405/19 (провадження № 12-50гс20) вказано, що «суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Пунктом 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. \~ \~ \~ \~ Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в\~статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого\~статтею 81 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. Як вбачається з матеріалів справи, Генеральна угода між Банком та відповідачем укладена 30 січня 2015 року, а тому саме з цієї дати позичальнику стало відомо про порушення його прав, позивач звернувся з зустрічним позовом за захистом свого порушеного права лише 25 лютого 2019 року, з пропущеним строком позовної давності. В зв`язку з тим, що зустрічні позовні вимоги позивачем не доведені, тому суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову виключно, у зв`язку з їх необґрунтованістю. Із наданих позивачем доказів: заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг; Анкети-заяви встановлено, що вони містить підпис відповідача, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді. Матеріали справи містять докази оформлення картки та встановлення кредитного ліміту. Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості та рух коштів від 30 січня 2015 року відображає поповнення та зняття коштів. Доказів погашення суми отриманого кредиту відповідачем не надано. Як вказує позивач в своїх позовних вимогах, в зв`язку з тим, що відповідач, у встановлений кредитним договором строк заборгованість не повернув, у зв`язку з чим виникла кредитна заборгованість станом на 03.07.2018 рік на загальну суму у розмірі 22\~825, 75 грн, що складається з: 8524, 60 заборгованість за кредитом; 2549, 02 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 10229, 40 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штраф, відповідно до п. 2.2Генеральної угоди у розмірі 1522,73 грн. Згідно п. 2.1.1.12.6.4 Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобов`язань клієнт сплачує банку пеню. Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Цивільно-правова відповідальність\~це покладення на правопорушника на основі закону невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). За положеннями\~ст. 61 Конституції України,\~ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Саме така правова позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15, відповідно до якої, не підлягає задоволенню вимоги про стягнення штрафу /фіксована частина/ - 500 грн та штрафу /процентна складова/ у розмірі 2984, 42 грн, у зв`язку з подвійною цивільно - правовою відповідальністю, пов`язаною з нарахуванням штрафу на прострочену заборгованість, до якої була включена заборгованість за пенею в сумі, яка разом зі штрафом є різновидом неустойки /тобто неустойка з неустойки/ та одночасного застосування штрафу до прострочення зобов`язань, які охоплюються пенею, нарахованою банком та яка має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. При таких обставинах, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість на загальну суму 21303, 02 грн, що складається з: 8524, 60 заборгованість за кредитом; 2549, 02 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 10229, 40 грн. - заборгованість за пенею та комісією. В частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 1522, 73 грн. необхідно відмовити. Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд приходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, оскільки відповідач не в повному обсязі виконує прийняті на себе відповідно до договору, доказів протилежного відповідачем до суду не надано, у зв`язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з частковою обґрунтованістю позовних вимог позивача підлягають стягненню з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762, 00 грн.

Outcome: partial