Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 21.02.2024р. надійшла позовна заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Виктори Холл» до [PERSON] про стягнення заборгованості по внескам співвласників на утримання будинку та прибудинкової території та іншим витратам. 30.05.2024р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення про задоволення позовних вимог, стягнута заборгованість з оплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.07.2021р. по 01.01.2024р. у розмірі 13 808грн. 93коп. та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 3 028грн. (а.с.№70-71). 04.06.2024р. до суду надійшло клопотання представника позивача - адвоката Братцевої Н.С., яка діє на підставі ордеру від 20.02.2024р. (а.с.№54), про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000грн. Адвокат зазначила, що копію рішення отримала 30.05.2024р. в ЄСІТС та 03.06.2024р. сторонами було складено акт приймання-передачі наданої правничої допомоги. Розмір витрат вважала співмірним з часом витраченим на виконання відповідних робіт та складністю справи. Просила стягнути з [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000грн. Відповідачка про надходження заяви про ухвалення додаткового рішення повідомлялася, про що в матеріалах справи є відповідні докази. До суду повернувся конверт за однією з адрес проживання відповідачки з позначкою «за закінченням терміну зберігання», а за іншою адресою проживання судова повістка-повідомлення знаходиться з 10.06.2024р. у точці видачі. Рішення суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30.05.2024р. станом на 05.07.2024р. в апеляційному порядку не оскаржувалося. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, отже в нашому випадку - за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Суд, ознайомившись із заявою про ухвалення додаткового рішення, вважає необхідним його задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020р. (справа № 755/9215/15-ц) зазначила, що вимоги частини 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються у спрощеному провадженні, де судових дебатів немає. Відповідно до положень ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Зі змісту позовної заяви вбачається, що представник позивача заявив про стягнення витрат на правничу допомогу (а.с.№4 зворотна сторона). Рішення у справі було ухвалене 30.05.2024р. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та цього ж дня доставлено до електронного кабінету представника позивача - адвоката Братцевої Н.С. 04.06.2024р. в межах п`ятиденного строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України представником позивача подана заява про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначає Верховний Суд у постанові від 17.10.2018р. по справі № 01/1894/17, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорар та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У постанові Верховного Суду від 11.11.2020р. у справі № 673/1123/15-ц (посилання на постанову Верховного Суду від 02.09.2020р. у справі № 329/766/18), а також у постанові Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19 зроблені висновки, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу незалежно від того чи їх сплачено, чи тільки має бути сплачено. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їхньої реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі 904/4507/18. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача до позовної заяви була долучена копія договору про надання професійної правової допомоги від 12.01.2024р., відповідно до п. 3.2 якого, розмір, порядок обчислення та порядок сплати гонорару адвоката за виконання доручення клієнта узгоджується сторонами та визначається у Додатку до цього договору, який є його невід`ємною частиною. Згідно акту приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги від 03.06.2024р., адвокатом були проведені наступні дії: усна консультація та затвердження правової позиції, вартістю 1 000грн., підготовка та подання до суду позовної заяви вартістю 4 000грн. Ознайомившись із наданими представником позивача доказами, суд зазначає, що заявлені до стягнення судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. є неспівмірними зі складністю цивільної справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, з урахуванням часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), тих обставин, що справа визнана судом малозначною, розглядалася судом в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, а тому розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача, у співмірності до наданих послуг, суд зменшує до 2 500 грн. В іншій частині вимог про стягненні витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити. Таким чином, суд вважає необхідним заяву про ухвалення додаткового рішення суду задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Виктори Холл» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial