Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулось із позовом Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за опалення та гаряче водопостачання за адресою: [ADDRESS] , в сумі 28786,36 гривень, та судові витрати у розмірі 3028,0 гривень, посилаючись на таке. Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій мешкає боржник [PERSON] за особовим рахунком (№ [NUMBER] ) якого на 01 липня 2023 року існує заборгованість в сумі 28786,36 грн, що свідчить про невиконання споживачем комунальної послуги свого зобов`язання по сплаті наданих послуг та порушенні прав комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси». З цих підстав захисту порушеного права позивач звернувся до суду. 09 липня 2024 року відповідач [PERSON] надав до суду документи у зв`язку із тим, що відповідач володів квартирою за адресою: [ADDRESS] до 17 жовтня 2018 року Позивач Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ч. 2ст.\~5\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» до житлово-комунальних послуг належать: послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 частини першої статті 7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово- комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово- комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений статтею 7\~цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст.\~9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, крім того, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до статті 19\~Закону України\~«Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Споживачем житлово-комунальних послуг визнається фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Позивач стверджує, що забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: [ADDRESS] , в якій мешкає боржник [PERSON] за особовим рахунком (№ [NUMBER] ) якого на 01 липня 2023 року існує заборгованість в сумі 28786,36 грн, що свідчить про невиконання споживачем комунальної послуги свого зобов`язання по сплаті наданих послуг та порушенні прав комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси», на підтвердження вказаних обставин надає реєстр нарахувань і оплат по абоненту в якому розрахована заборгованість з листопада 2019 року по червень 2023 року в розмірі 28786,36 гривень, будь-яких інших належних та допустимих доказів (витягу з реєстру прав власності, доказів проживання відповідача за спірною адресою, доказів надання послуг, договору щодо надання послуг та ін.) матеріали справи не містять. У документах, поданих відповідачем, вказано, що відповідно до договору дарування від 17 жовтня 2018 року, [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . Отже, реєстр нарахувань і оплат по абоненту в якому розрахована заборгованість з листопада 2019 року по червень 2023 року ніяк не відноситься до заявленого відповідача [PERSON] , так як з 2018 року він не є власником вказаної квартири. Відповідно до ст.\~12\~ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст.\~77\~ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно приписів ст. 80 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормою ст.\~81\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За викладених обставин, враховуючи не доведеність заявлених позовних вимог саме до [PERSON] , суд вважає вимоги КП «Теплопостачання міста Одеси» такими, що не підлягають задоволенню, як такі, що пред`явлені до неналежного відповідача. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України вимоги щодо стягнення судового збору також задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: dismissed