Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~27\~жовтня 2023\~року позивач\~звернулась до\~суду із\~позовом\~в якому\~просила\~суд:\~визнати виконавчий\~напис №\~262\~виданий 26\~лютого 2019\~року приватним\~нотаріусом Ірпінського\~МНО Кондратюком\~Віктором Станіславовичем\~про стягнення\~з боржника,\~яким є\~ [PERSON] на\~користь Акціонерного\~товариства ?Банк\~Форвард? заборгованості\~в сумі\~47\~494,23\~грн., таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~стягнути з\~Акціонерного товариства\~?Банк Форвард?\~28\~817,53\~грн. як суму\~безпідставно стягнутих\~коштів за\~даним виконавчим\~написом,\~судовий збір\~за подання\~позову у\~розмірі 1073,60\~грн.,\~судовий збір\~за подання\~заяви про\~забезпечення позову\~у розмірі\~536,80\~грн.,\~витрати на\~правову допомогу\~у розмірі\~6978,00\~грн. Свій позов\~обґрунтовувала\~тим,\~що\~26\~травня 2023\~року,\~піся блокування\~її рахунків\~і картки,\~вона довідалась,\~що у\~приватного виконавця\~виконавчого округу\~міста Києва\~ [PERSON] 22 березня 2019 року відкрито виконавче провадження ВП № 58698876 на підставі виконавчого напису № 262 виданий 26 лютого 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського МНО Кондратюком Віктором Станіславовичем про стягнення з боржника, яким є [PERSON] на користь Акціонерного товариства ?Банк Форвард? заборгованість в сумі 47494, 23 грн. Оспорюваний виконавчий напис було вчинено двадцять шостого лютого дві тисячі дев`ятнадцятого року Кондратюком Віктором Станіславовичем, приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області, на підставі статей 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пункту 2. Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, за яким було звернуто стягнення з громадянки України [PERSON] , яка народилася [INFO] , місце народження: м. Бровари Київської обл., місце роботи: ПП "Лісіченко", реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] виданий 22.05.2001 року Броварським МВГУ МВС України в Київській області, яка є боржником за кредитним договором №88638470 від 15.04.2011 року, укладеним нею між ПАТ ?Банк Руский Стандарт?, правонаступником якого АТ ?Банк Форвард?, ідентифікаційний код юридичної особи 34186061, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського 105. У виконавчому написі зазначено, що строк платежу по кредитному договору настав, а боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15.04.2011 року по 18.02.2018 року. Сума повної заборгованості складає 46644,23 гривні в тому числі: заборгованість за сумою кредиту становить 45141,57 гривня; заборгованість за процентами та комісіями становить 1502,66 гривні. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України ?Про нотаріат? було отримано плати із стягувача АТ ?Банк Форвард? в розмірі 850,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є [PERSON] , на користь АТ ?Банк Форвард? складає 47494,23 гривні. Таким чином, вбачається, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчі написи з порушення вимог чинного законодавства. Як було вказано вище жодних повідомлень чи вимог офіційно позивачу не надходило. 22.03.2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяною Леонідівною відкрито виконавче провадження ВП №58698876 та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження; постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 04.05.2019; постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 04.05.2019 року; постанову про арешт майна боржника від 04.05.2019. Також згідно Наказу Міністерства юстиції України від 07.08.2020 № 2693/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату № 11 від 23.07.2020 року та на підставі пункту 2 частини першої статті 12 Закону, а саме, у зв`язку з набранням законної сили рішень суду про порушення нотаріусом вимог законодавства при вчиненні нотаріальних дій, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 27.05.1997 за № 2657 на ім`я [PERSON] , анульоване. На виконання вимог пункту 2 частини першої статті 30, статті 301 Закону та відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18.08.2020 Nо 984/6 нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. припинена з 18.08.2020 року. Зазначеним наказом приватного нотаріуса зобов`язано протягом місяця передати документи нотаріального діловодства та архіву на зберігання до Київського обласного державного нотаріального архіву. На момент звернення до суду приватний нотаріус документи до нотаріального архіва не передав. На сьогодні\~приватним виконавцем\~виконавчого округу\~міста Києва\~Павелків (Фольф)\~Тетяною Леонідівною безпідставно стягнуто з позивача 28817,53 грн. З огляду на вищевикладене позивач змушена звертатися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 30 жовтня 2023 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 25 січня 2024 року. В судове засідання позивач та представник позивача, будучи належним чином повідомленими, не з`явились, представник позивача подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у їх відсутність, позов підтримав та просив задовольнити. Інші сторони в судове засідання, будучи належним чином повідомленими, не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено,\~що 26 лютого 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем вчинено виконавчий напис 262, яким запропоновано звернення стягнення з громадянки України [PERSON] , яка народилася [INFO] , місце народження: м. Бровари Київської обл., місце роботи: ПП "Лісіченко", реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] виданий 22.05.2001 року Броварським МВГУ МВС України в Київській області, яка є боржником за кредитним договором № 88638470 від 15.04.2011 року, укладеним нею між ПАТ ?Банк Руский Стандарт?, правонаступником якого є АТ ?Банк Форвард?, ідентифікаційний код юридичної особи 34186061, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського 105. У виконавчому написі зазначено, що строк платежу по кредитному договору настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 15.04.2011 року по 18.02.2018 року, сума повної заборгованості складає 46644,23 гривні в тому числі: заборгованість за сумою кредиту становить 45141,57 гривня; заборгованість за процентами та комісіями становить 1502,66 гривні. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України ?Про нотаріат? було отримано плати із стягувача АТ ?Банк Форвард? в розмірі 850,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є [PERSON] , на користь АТ ?Банк Форвард? складає 47494,23 гривні. 22 березня 2019 року, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною, було відкрито виконавче провадження № 58698876 на підставі виконавчого напису № 262 від 26.02.2019 року. 04 травня 2019\~року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною,\~було винесено\~постанову про\~звернення стягнення\~на заробітну\~плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, постанову про стягнення з боржника основної винагороди, постанову про арешт майна боржника, постанову про арешт коштів боржника. Відповідно ч.1,\~2\~ст.\~76\~ЦПК\~України доказами\~є\~будь-які\~дані,\~на\~підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що\~обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення \~учасників справи,\~та інших\~обставин,\~які\~мають\~значення\~для\~вирішення\~спра. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими\~і\~електронними\~доказам; \~2)\~висновками експертів; 3)\~показаннями\~свідків. Відповідно ч.1,\~2\~ст.\~77\~ЦПК\~України належними\~є\~докази,\~які\~містять\~інформацію\~щодо предмета\~доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що\~підтверджують\~заявені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи\~і\~підлягають\~ встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ч.1,\~2\~ст.\~80\~\~ЦПК\~України достатніми\~є\~докази,\~які\~у\~своїй\~сукупності дають\~змогу дійти\~висновку\~про\~наявність\~або\~відсутність\~обставин\~справи,\~які\~входять\~до\~\~предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1,\~5,\~6,\~7\~ст.\~81\~ЦПК\~України кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона\~посилається\~як\~на\~підставу\~своїх\~вимог\~або\~заперечень,\~крім\~випадків\~випадків,\~встановлених\~цим\~Кодексом. Докази\~подаються\~сторонами\~та\~іншими\~учасниками\~\~справи. Доказування\~не\~може\~ґрунтуватися\~на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно ч.1,\~2,\~3\~ст.\~83\~ЦПК\~України сторонни\~та інші\~учасники справи\~подаються докази\~у справі\~безпосередньо до\~суду. Позивач,\~особи,\~яким\~законом\~надано\~право\~звертатися до\~суду в\~інтересах\~інших\~осіб,\~повинні\~подати\~докази\~разом\~з\~поданням\~позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Відповідно до статей 15, 16\~ЦК\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 18\~ЦК\~України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування визначено Законом (тут і далі\~Закон в редакції на час вчинення нотаріальної дії) та іншими актами законодавства України Таким актом\~ є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~від\~22\~лютого\~2012\~року\~№\~296/5 (далі - Порядок). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14\~Закону\~України\~"Про\~нотаріат" та\~Глава 16\~розділу ІІ\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами\~України,\~затвердженого\~наказом\~Міністерства\~юстиції\~України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~частини першої статті 34 Закону України Про нотаріат). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, провадження № 14-84цс19.\~\~ Згідно із частиною першою статті 39 Закону України ?Про нотаріат? порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 ?Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів? в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині ?а після слів ?заставлене майно? доповнити словами ?(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)?; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: ?1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу?, п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: ?Доповнити перелік після розділу ?Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами? новим розділом такого змісту: ?Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Судом установлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) ?Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно?, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання?. Як встановлено судом, укладений між сторонами кредитний договір, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, при цьому суд враховує, що належним чином повідомлений відповідач зворотного суду не довів, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). За таких обставин, приватним нотаріусом не було дотримано умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Главою 83 ЦК України визначаються загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Предметом регулювання цього інституту є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна, і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Отже, кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 02.03.2016 року у справі №6-2491цс15, положення статті 1212 ЦК України, відповідно до якого особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала, застосовується також і до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 року у справі №910/9072/17 висловила позицію, що, згідно з п.3 ч.3 ст.1212 ЦК України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Однак, необхідною умовою для цього є відсутність або відпадіння достатньої правової підстави. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом (Касаційним господарським судом) в постановах від 02.08.2018 року у справі №910/15363/17 року, від 10.08.2018 року у справі №910/22442/16. Таким чином суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість вимог позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Із матеріалів справи також вбачається, що між [PERSON] та адвокатом Лущк О.В. укладений ордер про надання правничої (правової) допомоги № 1472165 від 04.10.2023 року. Згідно акту-розрахунку позивачем сплачено 6978,00 грн. витрат на правову допомогу, що підтверджується квитанцією від 04.10.2023 року. \~Відповідно ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами\~розгляду\~справи\~витрати\~на правничу\~допомогу\~адвоката\~підлягають\~розподілу між\~сторонами\~разом\~із\~іншими\~судовими витратами.\~Для цілей\~розподілу\~судових\~витрат: 1)\~розмір\~витрат\~на\~правничу\~допомогу адвоката,\~в тому\~числі\~гонорару\~адвоката\~за\~представництво\~в\~суді\~та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану зі\~справою,\~включаючи\~підготовку\~до\~її\~розгляду,\~збір\~доказів тощо,\~\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються\~згідно\~з\~умовами\~договору\~про надання\~правничої допомоги\~та\~на\~підставі\~відповідних доказів\~щодо\~обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що\~сплачена\~або\~підлягає\~сплаті\~відповідною стороною\~або третьою\~особою; 2)\~розмір суми,\~що\~підлягає\~сплаті\~впорядку\~компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється\~згідно\~з\~умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі\~відповідних\~доказів,\~які\~підтверджують\~здійснення\~відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, враховуючи надані докази та вищезазначені вимоги, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 6978,00 грн. Відповідно ст. 141 ЦПК України враховуючи, що позов задоволений, слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, які підтверджуються квитанцією № 1217827509 від 04.10.2023 року на суму 1073 грн. 60 коп. та квитанцією № 1217827341 від 0410.2023 року на суму 536 грн. 80 коп.

Outcome: approved