Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

У квітні 2023 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Позивач посилається на те, що з вини відповідача 06.01.2023 о 13 год.30 хв., який керував автомобілем Volkswagen, державний номерний знак [NUMBER] в м. Олександрії на перехресті вулиць Червоноармійська та Шевченка, сталась ДТП, в наслідок якої пошкоджено автомобіль Chevrolet, державний номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] .\~ Цивільно-правова відповідальність автомобіля Volkswagen, державний номерний знак [NUMBER] , застрахована у ПАТ «НАСК «ОРАНТА». Позивач отримав страхову виплату в сумі 127 500 грн, поряд із цим згідно рахунку дослідження № [NUMBER] від 22.03.2023 виконаного спеціалістом ТОВ «Гарант АСІСТАНС» в межах страхової справи №86283 який діяв на підставі Агентської угоди №08-03-26/15-01-10 від 01.03.2010 р. вартість відновлюваних робіт автомобіля Chevrolet, державний номерний знак [NUMBER] становить 279 925,20 грн. Відтак позивач просить стягнути з відповідача різницю між вартістю відновлюваного ремонту та сумою виплаченого страхового відшкодування в розмірі 152 425,00 грн, франшизу у сумі 2 500,00 грн, моральну шкоду в розмірі 50 000 грн, витрати на правову допомогу 10 000,00 та судовий збір у розмірі 2 622,85 грн. Ухвалою суду від 02.06.2023 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням викликом сторін. 22.08.2023 представником відповідача надано відзив на позовну заяву у якому позовні вимоги не визнаються. Зазначає, що до рахунку безпідставно включено вартість робіт, зокрема, роботи по консервації внутрішніх порожнин транспортного засобу. У ремонтній калькуляції №86283/23 Н від 22.03.2023 дані роботи зазначено, як додаткові витрати вартістю 486 грн до вартості робіт у сумі 12 258 грн та вартості фарбування у розмірі 15 023,91 грн. Також, у ремонтній калькуляції №86283/23Н від 22.03.2023 року найменування запасних частин вказано іноземною мовою, що перешкоджає перевірці необхідності придбання та встановлення вказаних запасних частин на автомобілі позивача. В дослідженні відсутнє прізвище спеціаліста ТОВ «Гарант-АСІСТАНС» яким проведене дослідження. Окрім того ані дослідження від 22.03.2023 № [NUMBER] , ані ремонтна калькуляція №86283/23 Н від 22.03.2023, а також зведена таблиця даних попереднього розрахунку розміру матеріального збитку від 22.03.2023 не містять підпису та відбитків печатки ТОВ «Гарант-АСІСТАНТ». Тобто на підтвердження позовних вимог дані документи не є належними доказами у розумінні вимог ДСТУ 4163:2020, адже не містять складу реквізитів документу. Огляд автомобіля Chevrolet, державний номерний знак [NUMBER] , проведений представником ПрАТ «НАСК «Оранта» [PERSON] за участі власника транспортного засобу [PERSON] , однак без належного повідомлення про дату, місце та час проведення такого огляду відповідача [PERSON] . Крім того, відповідач вважає, що фактором, який також сприяв виникненню аварійної ситуації та дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 06.01.2023 року, внаслідок якої автомобілі позивача і відповідача отримали технічні пошкодження, є значне перевищення швидкості під час руху водієм [PERSON] , який керував автомобілем Chevrolet. Установлення швидкості руху даного автомобіля можливо шляхом проведення відповідної автотехнічної експертизи. Окрім того заперечують, щодо стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем не зазначено, у чому саме полягали її моральні страждання внаслідок позбавлення можливості користуватися автомобілем, як змінились ритм та спосіб її життя після пошкодження її автомобіля. Доказів того, що позивач [PERSON] користується автомобілем для власних потреб, чи взагалі має посвідчення водія, позовна заява не містить. Розмір відшкодування моральної шкоди є значно завищеним та необґрунтованим, не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода є недоведеною, відтак просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Стягнути з позивача на користь відповідача понесені по справі судові витрати за результатом її розгляду. Разом з відзивом від представника відповідача на адресу суду надійшли клопотання про залучення у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, другого учасника ДТП - водія автомобіля Chevrolet [PERSON] , та призначення розгляду справи у загальному прядку, а також про призначення судової автотехнічної експертизи. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.11.2023 року у задоволенні клопотань представника відповідача відмовлено. У судовому засіданні представник позивача адвокат Ковальов А.І. доводи позовної заяви підтримав, надав пояснення, аналогічні тим, що зазначені у позові. Представник відповідача адвокат Харута В.А. просила у задоволені позову відмовити з підстав зазначених у відзиві на позов. Додала, що позивач мав би передати відповідачу металобрухт, що залишився після ДТП, або повідомити утилізаційну вартість, в протилежному випадку це призведе до подвійного відшкодування матеріальної шкоди та необґрунтованого збагачення позивача. Відповідач пояснив, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди визнає частково, оскільки вважає, що дана ДТП сталася також з вини другого водія автомобіля Chevrolet [PERSON] , який значно перевищив швидкість руху. Зазначає, що немає коштів на сплату заявленої позивачем шкоди. Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ПАТ «НАСК «ОРАНТА» свого представника в судове засідання не направила, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи без участі представника ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (а.с.73,114, 152). Суд, заслухавши вказаних учасників, дослідивши матеріали справи, та оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.\~15\~ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частин 1 та 2 статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що відповідно до постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області № 398/79/23 від 20.03.2023 [PERSON] керуючи автомобілем Volkswagen, державний номерний знак [NUMBER] в м. Олександрія на перехресті вулиць Червоноармійська та Шевченка, рухаючись по другорядній дорозі, не надав дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення з автомобілем Chevrolet, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України. За викладених обставин зазначеною постановою суду визнано [PERSON] , [INFO] , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.\~124\~КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. Станом на день розгляду справи постанова Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області № 398/79/23 від 20.03.2023 є такою, що набрала законної сили і не оскаржувалась. За нормою частини шостою ст.\~82\~Цивільного процесуального\~кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Власником автомобіля марки Chevrolet, державний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 6) 31.05.2022 між ПАТ НАСК «ОРАНТА» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 209240663. Забезпеченим транспортним засобом згідно даного договору страхування виступає Volkswagen Touran, державний номерний знак [NUMBER] . 22.03.2023 ТОВ «Гарант-АСІСТАНС», який діяв на підставі Агентської угоди №08-03-26/15-01-10 від 01.03.2010 за заявою [PERSON] проведено автотоварознавче дослідження № [NUMBER] , за результатами якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Chevrolet, державний номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, становить 171 151,47 грн. Вартість матеріального збитку без урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, становить 279 925,20 грн ( а.с.15-25, 155-165). З відповідей консультанта з питань врегулювання збитків ПАТ НАЦК «ОРАНТА» від 11.04.2023 №09-02-17 (а.с.15) та заступника начальника управління по роботі з рекламаціями Департаменту врегулювання збитків та контролю аутсорсингу ПАТ НАЦК «ОРАНТА» від 23.04.2023 №09-02-17/4558 (а.с.154), вбачається, що згідно зі страховим актом №ОЦВ-23-23-86283/1 та відповідно до поданої заяви про страхове відшкодування, ПАТ НАСК «ОРАНТА» 05.04.2023 було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 127 500,00 грн (130 000,00 грн (ліміт відповідальності) 2500, 00 грн (франшиза)) на рахунок потерпілої особи. Виплата страховою компанією потерпілій особі страхового відшкодування, також підтверджується випискою по картці [PERSON] про зарахування 05.04.2023 вказаних коштів. Коментар до платежу: PAT NASK ORANTA Str.vidshk.Tsar`ova Oksana Volodymyrivna (2648805808) po Doh № 209240663 vid 31.05.2022 Bez PDV (а.с.136). Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до ст.\~980\~ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Відповідно до ст.3 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (частина перша статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ») Відповідно до статті 11\~Цивільного кодексу\~України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків може бути, серед іншого, завдання шкоди (збитків). Частиною 1 статті 1166\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1166\~Цивільного кодексу\~України встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Так, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Підставою для застосування такого виду майнової відповідальності, як відшкодування шкоди, є сукупність таких чотирьох елементів, які входять до складу правопорушення: протиправна поведінка особи; настання шкоди; причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і настанням шкоди; вина завдавача шкоди. Відповідно до частини 2 статті 1166\~ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, законом встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди. Відповідно до ч. 1, 2 ст.1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст.1188 ЦК України). Наявність вини в діях [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 06 січня 2023 року, встановлена, відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦК України, не підлягає доказуванню. Доводи представника відповідача адвоката Харути В.А., про солідарну відповідальність водіїв - учасників ДТП, оскільки дана ДТП сталася також з вини другого водія автомобіля Chevrolet [PERSON] , який значно перевищив швидкість руху, що вбачається з характеру та наслідків даної ДТП, суд не бере до уваги, оскільки в матеріалах справи мається постанова Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.03.2023 року (справа №398/79/23) щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ст.\~124\~КУпАП відносно [PERSON] , якою встановлено обставини скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди. Доказів того,\~що водій\~ [PERSON] \~є завдавачем\~шкоди або\~особою,\~яка відповідно\~до закону\~зобов`язана\~відшкодувати шкоду,\~суду не\~надано.\~Отже доводи\~представника відповідача\~про солідарну\~відповідальність учасників\~даної дорожньо-транспортної\~події є\~необґрунтованими та\~спричинять тягар\~відповідальності особи,\~чия вина\~у вчиненні\~ДТП встановлена\~не була. За змістом статті 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Позивач просить стягнути різницю між вартістю відновлюваного ремонту без урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, що підлягають заміні, та сумою виплаченого страхового відшкодування в розмірі 152 425,00 грн. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Згідно з п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не відшкодовує, зокрема, шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Так, судом встановлено, що вартість майнового збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує стягнутий на користь позивача розмір страхового відшкодування, отже з відповідача, як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю відновлювального ремонту та страховою виплатою у розмірі 152 425 грн. Згідно із п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Поряд із цим, п. 36.6 ст.\~36\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Як вбачається із змісту позовної заяви, третьою особою здійснено страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика, зменшивши її на 2 500 грн. (суму франшизи). Відтак, франшиза у сумі 2 500,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, яка вирахувана страхувальником за умовами договору страхування. Доводи представника відповідача про недопустимість у якості доказу дослідження №ВА 7771АС-2 від 22.03.2023, оскільки вказане дослідження, ремонтна калькуляція №86283/23 Н від 22.03.2023, а також зведена таблиця даних попереднього розрахунку розміру матеріального збитку від 22.03.2023 не містять підпису та відбитків печатки ТОВ «Гарант-АСІСТАНТ», суд також не бере до уваги, оскільки вказане дослідження виконаного спеціалістом ТОВ «Гарант АСІСТАНС» в межах страхової справи №8628, з подальшим відшкодуванням ПАТ НАЦК «ОРАНТА» страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика. Вказані документи надані позивачу ПАТ НАЦК «ОРАНТА» на запит адвоката, отже підстав для визнання вказаного доказу неналежним та/або недопустимим, суд не вбачає. Окрім того відповідачем не спростовано розмір завданої/визначеної шкоди будь-якими іншими належними доказами. Клопотань про призначення автотоварозначої експертизи ніхто зі сторін не заявляв. Щодо доводів представника відповідача про передачу відповідачу металобрухту, що залишився після ДТП, або повідомлення та відрахування від суми заявлених матеріальних збитків його утилізаційну вартість, слід зазначити. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, в п.14 Постанови №4 від 01.03.2013року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснив, що суди ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Відомостей щодо залишків пошкоджених запчастин та їх цінність сторони суду не надали. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що в цій частині позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Відповідно до вимог ч. 2 ст.\~1167\~ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - «...під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Судом встановлено, що винними діями відповідача позивачу завдано шкоди, оскільки останній керуючи транспортним засобом порушив ПДР України та здійснив зіткнення з її автомобілем. Ураховуючи наведене суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад розумності та справедливості, з урахуванням глибини фізичних та душевних страждань позивача, враховуючи, що внаслідок ДТП позивач був позбавлений можливості користуватись автомобілем, докладав зусиль для оформлення страхової виплати, а відповідач в свою чергу не відшкодував заподіяну шкоду в добровільному порядку, відтак суд вважає прийнятним визначити розмір моральної шкоди в сумі 5 000 грн, що буде відповідати принципу розумності та справедливості. Згідно вимог ст.141 ЦПК України суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2045,82 грн Що стосується вимоги представника позивача про стягнення з [PERSON] 10 000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, правову допомогу позивачу у зазначеній справі надавали адвокати Ковальова Т.Ю. та Ковальов А.І., на підставі договору надання юридичних послуг від 29.03.2023, ордерів про надання правничої (правової) допомоги. До позову долучено детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом за Договором про надання правничої допомоги від 29.03.2023, яка складається з підготовки та аналізу документів; складання позовної заяви в сумі 4 000,00 грн, та представництва інтересів [PERSON] в Олександрійському міськрайонному суді Кіровоградської області в сумі 6 000,00 грн. Оплата наданих послуг підтверджується квитанцією прибуткового касового ордеру №14-04 від 14.04.2023 року. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що розмір вказаних позивачем витрат на правничу допомогу, є співмірним обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, а тому вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню в повному обсязі в сумі 10 000,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial