Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

Представник позивача адвокат Давигора С.А. звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить скасувати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування від 22.10.2021 року, визнати за [PERSON] право власності на вказаний житловий будинок та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 22.10.2021 року [PERSON] уклала договір дарування на користь [PERSON] , за яким передала в безоплатну власність житловий будинок по [ADDRESS] , що належав їй на праві приватної власності. На дату укладення договору дарування [PERSON] виповнилося 67 років, однак укладаючи вказаний договір на користь онуки (рідної доньки сина) вона вважала, що [PERSON] буде надавати допомогу по дому, піклуватися, надавати поміч у разі хвороби, а натомість отримає майно після її смерті. Незадовго до укладення договору дарування позивач перенесла інсульт, і в повному обсязі розуміти суть договору не могла, адже приймала медикаменти, ліки для відновлення стану здоров`я. Натомість, саме за завіряннями онуки вона погодилася на її пропозицію щодо укладення договору, який вважала, що буде договором її утримання, а після смерті вона набуде майно в спадок. Після перенесеного інсульту позивач потребувала допомоги від рідних, і гадала, що онука таку поміч надасть. Відповідач самостійно приготувала документи до нотаріуса, позивача лише привезла до нотаріуса, де підписала документ, а після того [PERSON] залишилася сама в будинку, хоча вважала, що онука буде про неї піклуватися. Відповідач маючи місце реєстрації в будинку, що належав позивачу, фактично не брала участі в допомозі, не піклувалася і не проживала. У січні 2022 року [PERSON] виїхала за кордон, де перебуває тривалий час, на зв`язок не виходить, життям та здоров`ям позивача за більш як рік жодного разу не поцікавилася. Як вбачається із змісту договору дарування житлового будинку позивач передала майно відповідачу на безоплатній основі, хоча вказаний договір не мав на меті дарувальника передавати майно на безоплатній основі, а лише на певних умовах. У вересні 2022 року внаслідок погіршення стану здоров`я [PERSON] попросила доньку забрати її до міста Черкаси, адже тривалі погіршення стану здоров`я призвели до порушення злагодженості серцево-судинної системи, і як наслідок вона не змогла самостійно себе опікувати. 10.10.2022 року позивач була госпіталізована до КНП «Черкаська обласна лікарня» і з цього часу вона на постійній основі проживає в доньки в місті Черкаси. Представник позивача вважає, що вказаний договір дарування жилого будинку при посвідчені не відповідав вимогам закону, а тому є неукладеним в силу вимог закону. Так на думку представника позивача при укладенні договору дарування сторонами в правочині не визначені всі істотні умови, зокрема в договорі відсутня така істотна умова як кадастровий номер земельної ділянки, який у відповідності до вимог ст.377 ЦК України являвся істотної умовою передання нерухомого майна в порядку дарування. Позивач за умовами договору передав житловий будинок з господарськими спорудами, які розташовані на земельній ділянці, а не в просторі. Посилання в договорі на розмір земельної ділянки свідчить, що вона існує та розташована під домоволодінням (хоч і не приватизована). Нотаріус при укладенні та посвідченні договору не перевірив відомості з ДЗК про приналежність земельної ділянки до будинку, а це в свою чергу є порушенням форми та змісту договору. Окрім того питанням укладення договору дарування займалася відповідач, вона ж готувала і подавала документи нотаріусу, і той поспіх пов`язаний із потребою у укладенні даного договору та відсутності виготовлення кадастрового номеру свідчить, на думку представника позивача, про намір на отримання майна, без виконання домовленостей, на які такий договір мав би бути укладеним. Представник позивача переконана, що недотримання істотних умов договору є підставою вважати договір дарування неукладеним, а проведена державна реєстрація права власності на нерухоме майно підлягатиме скасуванню. В судовому засіданні представник позивача адвокат Давигора С.А. позов підтримала, просила його задовольнити, зіславшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Третя особа, яка не заявляє вимоги на предмет спору: приватний нотаріус Коростенського районного нотаріального округу Романчук А.М. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. Вислухавши пояснення\~представника позивача,\~дослідивши матеріали\~справи,\~оцінивши належність,\~допустимість,\~достовірність доказів\~кожного окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності,\~дослідивши та\~перевіривши усі\~обставини справи,\~на які\~сторони посилаються\~як на\~підставу своїх\~вимог та\~заперечень,\~суд дійшов\~такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 22.10.2021 року уклали договір дарування житлового будинку, який посвідчений приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу, відповідно до якого дарувальник дарує, передає безоплатно у власність обдаровуваної, а обдаровувана приймає безоплатно у власність житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У договорі відсутні відомості про кадастровий номер земельної ділянки (а.с. 11). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.01.2023 року за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору дарування №2382, який виданий 22.10.2021 року приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Романчуком А.М. (а.с. 12). Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 03.02.2023 року за адресою: [ADDRESS] розташована земельна ділянка з кадастровим номером 1824455100:02:012:0016, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). (а.с. 13). Як вбачається з довідки головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби №19-234/18/24-Вих від 03.01.2024 року [PERSON] 03.02.2022 року виїхала за межі України і станом на 03.01.2024 року відсутня інформація про в`їзд її на територію України. (а.с. 146). Згідно статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. За змістом статей 203,717 ЦК України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повне уявлення не лише про предмет договору, а й досягли згоди щодо всіх його істотних умов. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не вважається договором дарування, правовою метою якого є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди. Згідно ст.377 ЦК України (в редакції 06.10.2021 року, яка діяла на дату укладення договору дарування) до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації). Відповідно до частини першої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання у момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною третьою цієї статті передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених коном, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частина п`ята статті 203 ЦК України). Згідно статті 18 Закону визначено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Статтею 22 Закону У країни «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( в редакції змін станом на 06.10.2021, що діяла на дату укладення договору дарування) документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Відповідно до п.9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших прав на нерухоме майно. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки при укладенні договору дарування сторонами в правочині не визначені всі істотні умови, зокрема в договорі відсутня така істотна умова як кадастровий номер земельної ділянки, який у відповідності до вимог ст.377 ЦК України являвся істотної умовою передання нерухомого майна в порядку дарування. Позивач за умовами договору передала житловий будинок з господарськими спорудами, які розташовані на земельній ділянці. Нотаріус при укладенні та посвідченні договору не перевірив відомості з ДЗК про приналежність земельної ділянки до будинку, а це в свою чергу є порушенням форми та змісту договору. Згідно ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви та за подачу заяви про забезпечення позову в розмірі 4536,00 грн. На підставі ст.ст.11, 212, 509, 525, 526, 530, 610, 1054 ЦК України та

Outcome: approved