Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

25.06.2024\~року позивачка\~звернулась до\~Ленінського районного\~суду м.\~Запоріжжя з\~позовом до\~відповідача та\~просить розірвати\~шлюб,\~який був\~зареєстрований 02.12.2000\~року відділом\~реєстрації актів\~громадянського стану\~міської ради\~м.\~Запоріжжя,\~актовий запис\~№ 1150.Від шлюбу спільних дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися більше ніж пів року тому, спільне господарство не ведеться. Подальші шлюбні відносини та збереження родини вважає неможливим. Позивачка в судове засідання не з`явилась,надала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі. Позовні вимоги позивач підтримує повністю, шлюб просить розірвати. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не надав. Відповідно до\~Постанови від\~10\~травня 2023\~року справа\~№ 755/17944/18\~провадження №\~61-185св23\~Верховний Суд\~у складі\~колегії суддів\~Першої судової\~палати Касаційного\~цивільного суду:\~зазначив,\~що « довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відповідно до пункту 3 частини сьомої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя, 02.12.2000 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис №1150. Від шлюбу спільних дітей не мають. Відповідно до ч.3 ст. 105\~Сімейного Кодексу України\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу України. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 \~ст. 115 СК України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад, позивач не бажає продовжувати спільне життя подружжя, шлюбні відносини фактично припинилися, розірвати шлюб у досудовому порядку позивач не має можливості, тому суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved