Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

Заявник звернулася до Сихівського районного суду м.Львова із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] була її матір`ю, покликаючись, що у її свідоцтві про народження по батькові матері записано « [PERSON] », проте у всіх інших документах по батькові матері записано « [PERSON] », а тому через наявну розбіжність заявник не може реалізувати своє право на прийняття спадщини. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 травня 2024 року таку передано на розгляд судді Шашуріній Г.О. Ухвалою судді від 27 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. У судове засідання призначене на 12:30 год 11 липня 2024 року учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце проведення такого. Заявник та представник заінтересованої особи\~Самбірської державної\~нотаріальної контори скористалися правом, наданим ч.3\~ст.211 ЦПК України, подали до суду заяву, в якій просять проводити розгляд справи у їх відсутності. Заявник заяву підтримує та просить задоволити. У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися нам припущеннях (ст.ст.12,81 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4\~ст.263 ЦПК України). У відповідності до ч.1\~ст.293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За приписами ч.3\~ст.294 ЦПК України\~справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. У постанові \~Верховного Суду від 22 лютого 2024 року у справі № 953/6430/22 зроблено правовий висновок, що зміст положень частини третьої\~статті 294 ЦПК України\~не свідчить, що суд в справах окремого провадження про встановлення факту має повністю замінювати заявника в доказовій діяльності та на власний розсуд визначати та збирати докази. Згідно з вимогами п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно\~із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Судом установлено, що заявник [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27 жовтня 1952 року. Як вбачається із заповіту, посвідченого секретарем виконкому Сусідовицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області Герберою І.Т. 19 березня 1990 року [PERSON] , що мешкає в селі Сусідовичі Старосамбірського району Львівської області на випадок своєї смерті заповідає усе своє майно своїй дочці [PERSON] . Відповідно до листа Самбірської державної нотаріальної контори Львівської області від 08 травня 2024 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як у повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00041533921 сформованого 22.09.2023, актовий запис № 30 складений 02.10.1952 Сусідовицькою сільською радою Старосамбірського району Львінської області мати заявника зазначена як [PERSON] , а померла [PERSON] . Дослідивши надані заявником докази у їх сукупності, суд вважає, що такі є недостатніми для підтвердження факту родинних відносин між заявником та померлою [PERSON] , у розумінні ст.ст.76-81 ЦПК України. Суд зазначає, що заявником не надано належних доказів, які підтверджують наявність юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); показання свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини родичів із заявником. Довідка, видана виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 28 березня 2024 року, про те, що гр. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] це одна і таж особа не може бути самостійним доказом для задоволення заяви, таке підлягає доказуванню на загальних підставах. Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин відсутні.

Outcome: dismissed