Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

Виклад позиції позивачів. Адвокат Примакова В.В., що діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] звернулася до Немирівського районного суду Вінницької області із позовною заявою до Немирівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи її тим, що [INFO] помер [PERSON] , який був зареєстрована на день смерті в с. Потоки, Вінницького району, Вінницької області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої зокрема входить: земельна ділянка площею 2,36 га., за номером 155, кадастровий номер якої 0523084000:05:001:0230, що розташована на території Ковалівської сільської ради Вінницького (Немирівського) району, Вінницької області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] залишив заповіт складений 08 листопада 2021 року, відповідно до якого вище зазначену земельну ділянку заповів позивачам, в рівних частках кожній. Заповіт, у зв`язку з хворобою заповідача посвідчено за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрована та проживає [PERSON] і на час смерті проживав заповідач, Вінницького району, Вінницької області Соколовим В.А. , старостою Ковалівського старостинського округу Немирівської міської ради. В тексті заповіту допущено описку а саме: дату народження спадкоємиці, [PERSON] вказано 17.12.1967 року, тоді як відповідно до паспорта громадянина України серія [NUMBER] який виданий Немирівським РВ УМВС України 11 лютого 2009 року, дата народження [PERSON] [INFO] . Про існування заповіту [PERSON] та [PERSON] стало відомо в лютому 2024 року після того, як вони звернулися до Немирівської міської ради для отримання довідки про місце проживання [PERSON] померлого, [INFO] . 29 квітня 2024 року, спадкоємиці [PERSON] було видано дублікат вище зазначеного заповіту. У зв`язку з викладеним, позивачі змушені звернутись до суду з позовною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, щоб в послідуючому мати можливість одержати свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Виклад позиції відповідача. Представник відповідача Немирівської міської ради відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 20.05.2024 року. Заяви, клопотання позивачів, відповідача Від представника відповідача Немирівської міської ради, 27.05.2024 року надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує щодо задоволення позовної заяви. Інших заяв і клопотань від позивача та відповідача по справі не надходило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 20.05.2024 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання по справі. В підготовче судове засідання сторони по справі не з`явилися, від представника позивачів 15.07.2024 року надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В підготовчому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, суд вирішив здійснювати підготовче засідання у відсутність сторін. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 05 травня 1992 року. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові: « [PERSON] », дружині: « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.12). [PERSON] народилася [INFO] в с. Потоки, Немирівського району Вінницької області. ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.13). [PERSON] народилася [INFO] в с. Потоки, Немирівського району Вінницької області. ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.22) [PERSON] та [PERSON] одружилися 04 жовтня 1970 року . Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові: « [PERSON] », дружині: « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.14). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Немирівської міської ради від 29 лютого 2024 року, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На момент відкриття спадщини за даною адресою відсутні будь-які зареєстровані особи (а.с.15-16). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 210155, [PERSON] передається у приватну власність земельна ділянка площею 2.36 гектарів у межах згідно з планом, яка розташована на території Ковалівської сільської ради (а.с.17). [PERSON] народилася [INFO] в с. Потоки, Немирівського району Вінницької області. ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.19) [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09.11.2008 року. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка: « [PERSON] », дружини: « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.20). [PERSON] помер [INFO] в с. Потоки, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.21) [PERSON] померла [INFO] в с. Ковалівка, Немирівського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.23). Як вбачається із дублікату заповіту від 08.11.2021 року, посвідченого Соколовим В.А. , старостою Ковалівського старостинського округу Немирівської міської ради, Вінницького району, Вінницької області та зареєстрованого в реєстрі за № 7-40, [PERSON] заповів земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 2,3651 га, з кадастровим номером 0523084000:05:001:0230, племінниці [PERSON] , [INFO] та сестрі [PERSON] , [INFO] , в рівних частках кожній (а.с.25). Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Згідно із ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як роз`яснено у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 35 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Правовстановлюючий документ - це документ, який підтверджує права певного суб`єкта та складений у порядку, передбаченому законодавством. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту належності вказаного документу дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо володіння та розпорядження належною їй часткою квартири з дотриманням вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини . Частиною першою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша, друга статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Отже, прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Висновки суду З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту, що заповіт від імені [PERSON] , посвідчений старостою Ковалівського старостинського округу Немирівської міської ради, посвідчено на користь племінниці [PERSON] , [INFO] та сестри [PERSON] , [INFO] . Оскільки позивачі пропустили строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними і визначити їм додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини терміном в два місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved