Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

До суду звернувся представник ПАТ «МТБ БАНК» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17.12.2021 між ПАТ «МТБ БАНК» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 527 (КешВаш), згідно якого банк надає позичальнику споживчий кредит на суму 55614,60 ( п`ятдесят п`ять тисяч шістсот чотирнадцять) грн 60 коп., фіксована відсоткова ставка за користування кредитними коштами - 49,99 % річних на строк з 17.12.2021 по 17.12.2024. Банк повністю виконав взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, перерахувавши позичальнику кошти в розмірі 55614,60 грн, на рахунок відповідача IBAN [NUMBER] , що підтверджується випискою по даному рахунку за 17.12.2021. Зі свого боку відповідач порушив строк повернення кредиту, сплату відсотків та комісій за договором, у зв`язку з чим банком на адресу [PERSON] було направлено лист-вимога № 01/169-01/ЮВ6 від 28.02.2023 про дострокове погашення заборгованості. Станом на 12.02.2024 заборгованість [PERSON] становить 94507,17 грн, з яких: - заборгованість за основним боргом - 53272,29 грн, яка складається з строкового боргу в сумі 42143,80 грн та простроченого боргу в сумі 11128,49 грн; - заборгованість за відсотками - 41234,88 грн, яка складається із строкових відсотків у сумі 1921,84 та прострочених відсотків у сумі 39313,04 грн. 26.04.2024 до суду надійшов відзив, згідно якого відповідач вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на те, шо він втратив роботу та не мав можливості сплачувати щомісячні платежі, на своєму утриманні він має малолітню дитину, вони разом з сім`єю проживають на орендованій квартирі, дружна не працює. [PERSON] звертався до ПАТ «МТБ БАНК» для отримання можливості погасити тіло кредиту, на що банком було відмовлено, а тому він просить стягнути з нього тільки заборгованість за основною сумою боргу. Представник позивача у судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про відкладення розгляду справи через погане самопочуття. Відповідно до статей 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки. Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18. Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного. 16.12.2021 [PERSON] підписав Заяву-анкету позичальника (фізичної особи) (а.с.10). 17.12.2021 між ПАТ «МТБ БАНК» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит, відповідно до якого: сума кредиту становить 55614,60 грн, строк з 17.12.2021 по 17.012.2024, відсоткова ставка 49,99 % (а.с.31). Банк повністю виконав взяті на себе зобов`язання, однак, зі свого боку відповідач порушує умови кредитного договору, у зв`язку з чим на адресу відповідача було направлено лист-вимога № 01/169-01/ЮВ6 від 28.02.2023 про дострокове погашення заборгованості. Станом на 12.02.2024 заборгованість [PERSON] становить 94507,17 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 53272,29 грн, яка складається з строкового боргу в сумі 42143,80 грн. та простроченого боргу в сумі 11128,49 грн; - заборгованість за відсотками - 41234,88 грн, яка складається із строкових відсотків у сумі 1921,84 та прострочених відсотків у сумі 39313,04 грн. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Також ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо за договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Верховний Суд у своїй постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 569/15311/21 (провадження № 61-11750св22) наголосив на тому, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню. Відповідач [PERSON] належним чином не виконав умови кредитного договору, заборгованість у повному обсязі не погасив, її розмір не спростований. Відтак, матеріалами справи підтверджується, що відповідач допустив неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором у зв`язку з чим виникла заборгованість в загальному розмірі 94507,17 грн. Крім того, сам відповідач визнає позов в частині стягнення за тілом кредиту. Що стосується посилань відповідача [PERSON] на існування форс-мажорних обставин, то у пункті 1 частини 1 статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, зменшення доходів, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан, як обставини непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання. [PERSON] не надав належних та допустимих доказів неможливості своєчасного виконання зобов`язання внаслідок обставин непереборної сили, зокрема даних про дохід до та після початку війни, інших доказів того, що відповідач перебував у скрутному матеріальному становищі, що унеможливлювало сплату щомісячних платежів, а сам по собі факт збройної агресії РФ проти України не є підставою для звільнення від обов`язків зі сплати кредитних коштів. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). При цьому, у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 лютого 2023 року у справі № 910/23042/16 зазначено, що проценти за користування кредитом є зобов`язанням за кредитним договором та є складовим елементом плати за наданий кредит, що разом із тілом кредиту становлять загальну суму боргу і охоплюються поняттям «основна сума заборгованості із зобов`язань за кредитом». Як вбачається з матеріалів справи заборгованість за споживчим кредитом № 527 від 17.12.2022 складається із заборгованості по тілу кредиту та заборгованості по відсотках. Одночасно суд звертає увагу на те, що за положеннями ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними процесуальних дій. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «МТБ БАНК». За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №5729123 від 16.02.2024 позивачем було сплачено 3028 грн судового збору, який підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved