Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Представник позивача, адвокат Слободян В.С., в інтересах [PERSON] подав через «Електронний суд» позов до Лопатинської селищної ради Львівської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування, у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить: встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №092272 виданого на ім`я [PERSON] та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 10 березня 2000 року за №5965, [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті його діда [PERSON] , який помер [INFO] , які належали йому на праві приватної власності згідно із Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №092272 виданим відповідно до Розпорядження Радехівської райдержадміністрації від 05.05.1999 року №225, та зареєстрованим 10 березня 2000 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №5965, а саме: - земельна ділянка загальною площею 0,4843 га; - земельна ділянка загальною площею 0,5263 га; судові витрати у вигляді судового збору покласти на позивача. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору представник позивача покликається на те, зокрема, що [INFO] в с.Кустин, Радехівського районну Львівської області, помер дідо позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,0106 га, що розташована на території Кустинської сільської ради Радехівського районну Львівської області та належить спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №092272 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 10 березня 2000 року за № 5965 та виданого на ім`я [PERSON] . Спадкоємцем за заповітом до майна померлого [PERSON] є його онук - [PERSON] , який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, та відкрив у Радехівській державній нотаріальні конторі спадкову справу №207 за 2008 рік. При зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки державний акт, виданий після смерті спадкодавця не може бути підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Заяви та клопотання учасників справи 22.04.2024 представником позивача [PERSON] - [PERSON] через «Електронний суд» подано заяву про усунення недоліків(а.с.29-41). 01.05.2024 від Радехівської державної нотаріальної контори Львівської області надійшла копія спадкової справи №207 за 2008 рік відкрита після смерті спадкодавця - [PERSON] (а.с.52-66). 20.05.2024 представником відповідача - [PERSON] подано до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, складу суду довіряє(а.с.67). 05.06.2024 представником позивача [PERSON] - [PERSON] подано заяву про розгляд справи без його участі(а.с.71). Процесуальні дії суду у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 16.04.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с.27). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 23.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження, витребувано у Радехівської державної нотаріальної контори Львівської області копії спадкової справи №207 за 2008 рік відкриту після смерті спадкодавця - [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.46-47). Судове засідання 21.05.2024 не відбулось у зв`язку з тим, що колегія суддів у складі головуючого судді Семенишин О.З., суддів Патинок О.П., Куцик-Трускавецької О.Б. перебувала в нарадчій кімнаті по розгляду колегіальної кримінальної справи №451/466/23(1-кп/451/69/23) про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.146, ч.4 ст.187 КК України та [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146,ч.4ст.187КК України в період з 13:40 год 20.05.2024 по 10:00 год 24.05.2024(а.с.68). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 24.05.2024 справу призначено до підготовчого засідання на 05.06.2025(а.с.69). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 05.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.07.2024(а.с.72). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Згідно Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 17 листопада 1973 року виданого Кустинською сільською радою Радехівського районну Львівської області вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 4 листопада 1973 року одружилися, про що складено відповідний актовий запис №6. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище - [PERSON] (а.с.25 зворот). Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 06 вересня 1974 року Кустинською сільською радою Радехівського районну Львівської області, [PERSON] народився [INFO] в с. Кустин, Радехівського району, Львівської області. Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.25). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим 23 жовтня 1997 року Кустинською сільською радою Радехівського районну Львівській області, встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис №12(а.с.14). Спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] є його онук [PERSON] , спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається із: 1/2 (однієї другої) частини жилого дерев`яного будинку з позначеного літерою А-1 за планом земельної ділянки з відповідною частиною господарських будівель, який знаходиться в [ADDRESS] , що встановлено з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.02.2008 (а.с.23-24). Згідно Розпорядження голови Радехівської районної державної адміністрації Львівської області №225 від 05 травня 1999 року «Про затвердження проєкту передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право приватної власності на землю громадянами [ADDRESS] » та списку громадян, що додається до даного Розпорядження вбачається, що [PERSON] виділено земельну частку розміром 1,0106 га(а.с.20,21). Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії IIІ-ЛВ №092272, виданого на підставі розпорядження голови Радехівської райдержадміністрації Ради народних депутатів від 05 травня 1999 року №225, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №5965, [PERSON] є власником земельної ділянки, загальною площею 1,0106 га, які розташовані на території Кустинської сільської ради та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(а.с.12). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №31/02-14 від 01.02.2024 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), що належить [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки державний акт, виданий після смерті спадкодавця не може бути підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину(а.с.24). Спадкоємцем майна померлого - [PERSON] є [PERSON] , що вбачається з копії спадкової справи №207/2008(а.с.52-66). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту. Водночас, нормою частини 2 цієї статті ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, судом застосовано норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, зокрема, встановлення факту родинних відносин та визначають обсяг суб`єктивних прав і юридичних обов`язків, якими наділені сторони у цих правовідносинах. Окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм процесуального закону, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі - Постанова Пленуму ВСУ). Так, у пункті 1 Постанови Пленуму ВСУ звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою статті 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Спадкоємцями за законом є особи, які входять у першу та другу черги спадкоємців за законом (статті 529, 530 ЦК УРСР), утриманці (стаття 531 ЦК УРСР), усиновлені та усиновителі (стаття 532 ЦК УРСР). Згідно з приписами частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом, на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 092272 від 10.03.2000, виданий на ім`я [PERSON] дійсно належить [PERSON] . Ці обставини повністю підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, які відповідають критеріям належності та допустимості, у своїй сукупності зібрані у справі докази є достатніми для прийняття рішення та сумнівів у своїй достовірності не викликають. Також, судом встановлено, що [PERSON] належало право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 1,0106 га, яка розташована на території Кустинської сільської ради що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 092272, і це право не припинилося внаслідок його смерті. За життя [PERSON] зробив особисте розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом матиме право заповів позивачу - [PERSON] . Однак, позивач позбавлений можливості юридично оформити право на спадкове майно у визначений законом спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що Державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ЛВ № 092272 від 10.03.2000 виданий після смерті спадкодавця - [PERSON] . Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право на земельну ділянку) не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. З огляду на обґрунтованість та підставність заявлених вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved