Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

позивач через представника - адвоката Марущака О.Є. звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з неї на свою користь завдану матеріальну шкоду сумі 8018,40 гривень, а також судові витрати по справі. Стислий виклад позиції сторін Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач покликається на те, що 07.09.2022, боронячи українську землю від російського окупанта, внаслідок вибухової травми загинув [PERSON] , [INFO] . Позивач - [PERSON] , є батьком загиблого [PERSON] . Він був похований в 16.09.2022 на території кладовища в м.Буча Київської області.На території села Могильне, в східній його частині розташоване «нове кладовище». Всіх жителів села, в тому числі загиблих воїнів-захисників України, ховають там. Позивач, 01.09.2023 звернувся до старости Могильненського старостинського округу №2 для надання дозволу встановлення пам`ятника сину - [PERSON] на території «нового кладовища» в с.Могильне Голованівського району Кіровоградської області. Староста с.Могильне дозволив встановити пам`ятник воїну - [PERSON] в першому ряду поряд з могилою [PERSON] . Робітник, [PERSON] , 02.03.2024 на вказаному позивачем місці на кладовищі приступив до виготовлення бетонного фундаменту, який необхідний для подальшого встановлення пам`ятника. 03.03.2024 на «новому кладовищі» в с. Могильне Голованівського району Кіровоградської області відбувалась поховальна церемонія у зв`язку зі смертю жителя села. На вказаній церемонії, був присутній староста с. Могильне - [PERSON] , який виявив зруйнований бетонний фундамент на місці відведеному для пам`ятника [PERSON] , який по телефону і повідомив про це позивача. Цього ж дня, прибувши на територію «нового кладовища», позивач разом зі своєю співмешканкою - [PERSON] , виявив зруйнований бетонний фундамент зроблений для подальшого встановлення на нього пам`ятника його загиблому синові та зателефонували до поліції. 03.03.2024 до Голованівського районного відділу поліції, відділення поліції №1 направлено звернення факту пошкодження [PERSON] бетонного фундаменту на кладовищі в с. Могильне Голованівського району Кіровоградської області, яке зареєстроване за №635 у інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України». Відповідно до відповіді №2170/121-1-2024 від 14.03.2024, за викладеними фактами було проведено перевірку, під час якої встановлено, що громадянка [PERSON] пошкодила бетонний фундамент на кладовищі в с.Могильне Голованівського району Кіровоградської області. Оскільки сума завданого матеріального збитку на перевищує меж для притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 194 КК України, «Умисне знищення або пошкодження майна», рекомендовано звернутись для вирішення цього питання в судовому порядку. Для визначення вартості відновлювальних робіт пошкодженого бетонного фундаменту позивач звернувся до судового експерта [PERSON] та 26.03.2024 отримав висновок експерта №5-03/2024, відповідно до якого вартість ремонтно-відновлювальних робіт по ремонту фундаменту для пам`ятника [PERSON] , що знаходиться в першому ряду поряд з могилою [PERSON] на новому кладовищі в с.Могильне Голованівського району Кіровоградської області, становить 8 018 грн. 40 копійок. Просить суд стягнути з [PERSON] на його користь 8018 грн. 40 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок пошкодження бетонного фундаменту для пам`ятника сину. Також просив стягнути судові витрати по справі в сумі 13211,40 грн. - за проведення будівельно-технічної експертизи (4000 грн); витрати на правничу допомогу (8000,00 грн) та сплату судового збору (1211,20 грн). Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що в соціальній мережі при обговоренні даної події справді вона написала, що розбила плиту, але насправді вона цього не робила. Просила пробачення в присутності старости в [PERSON] за те, що не знала що староста дозволив поставити пам`ятник. Вказала, що письмове пояснення, що відбирав поліцейський вона підписала не читаючи, та воно не зовсім відповідає тому, що вона йому говорила. Представник відповідача адвокат Савченко К.С. в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити. заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 21.05.2024 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім того, витребувано у відділення поліції №1 (м. Гайворон) матеріали звернення № 635 щодо факту розбиття бетонної плити. 24.05.2024 з відділення поліції №1 (м. Гайворон) до суду надійшли матеріали № 302 (ЄО № 635) за пошкодження бетонного фундаменту пам`ятника. 14.06.2024 представник позивача - адвокат Марущак О.Є. надіслав до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. 18.06.2024 представник відповідача адвокат Савченко К.С. надіслав до суду клопотання про відкладення судового засідання в зв`язку з сімейними обставинами. Клопотання задоволено, розгляд справи відкладено на 10.07.2024. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно з ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [INFO] загинув [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 8).Він був похований в 16.09.2022 на території кладовища в м.Буча Київської області. Позивач - [PERSON] , є батьком загиблого [PERSON] , підтвердженням чого є копія свідоцтва про народження від 05.05.1986 (а.с. 7). Відповідно даних довідки № 97 від 19.04.2024, виданої старостою Могильненського старостинського округу Заваллівської селищної ради, позивач, 01.09.2023 звернувся до старости Могильненського старостинського округу №2 для надання дозволу встановлення пам`ятника сину - [PERSON] на території «нового кладовища» в с.Могильне Голованівського району Кіровоградської області. Староста с.Могильне дозволив встановити пам`ятник воїну - [PERSON] в першому ряду поряд з могилою [PERSON] (а.с. 12). Робітник, [PERSON] , 02.03.2024 на вказаному позивачем місці на кладовищі приступив до виготовлення бетонного фундаменту, який необхідний для подальшого встановлення пам`ятника. 03.03.2024 на «новому кладовищі» в с. Могильне Голованівського району Кіровоградської області староста с. Могильне - [PERSON] , виявив зруйнований бетонний фундамент на місці відведеному для пам`ятника [PERSON] та по телефону повідомив про це позивача, а той в свою чергу звернувся до Відділення поліції №1 (м. Гайворон). Відповідно до відповіді №2170/121-1-2024 від 14.03.2024, за викладеними фактами було проведено перевірку, під час якої встановлено, що громадянка [PERSON] пошкодила бетонний фундамент на кладовищі в с. Могильне Голованівського району Кіровоградської області. Оскільки сума завданого матеріального збитку на перевищує меж для притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 194 КК України, «Умисне знищення або пошкодження майна», рекомендовано звернутись для вирішення цього питання в судовому порядку (а.с. 10). Згідно висновку експерта № 5-03/2024 від 26.03.2024, за результатами проведення будівельно-технічної експертизи, вартість відновлювальних робіт по ремонту фундаменту пам`ятника на могилі [PERSON] становить 8018 грн. 40 коп. (а.с. 20-30). З досліджених в судовому засіданні матеріалів № 302 про результати розгляду повідомлення гр. [PERSON] вбачається, що в матеріалах є пояснення гр. [PERSON] , (а.8 матеріалів), яка пояснює, що їй стало відомо, що [PERSON] хоче спорудити на сільському кладовищі пам`ятник своєму сину, який загинув та похований в м. Буча. 01.03.2024 вона дізналася, що на кладовищі встановлено бетонний фундамент для пам`ятника, і поїхала до старости села, щоб разом з ним поїхати подивитися, але він відмовився. Вона поїхала на кладовище сама, і залізним ломом нанесла декілька ударів по фундаменту внаслідок чого від нього відкололося кілька уламків і вона поїхала додому. Після чого вона зустрічалася з [PERSON] та [PERSON] і в присутності старости села та представників громади попросила вибачення в них за скоєне. [PERSON] сказав, що не має до неї ніяких претензій. Допитаний в якості свідка [PERSON] надав суду показання, що 01.09.2023 на святі першого дзвоника до нього, як до старости села звернувся [PERSON] з проханням надати йому дозвіл для встановлення пам`ятника на сільському кладовищі сину, який загиб і похоронений в м. Буча. В присутності голови Заваллівської селищної ради [PERSON] він надав йому усний дозвіл. На кладовищі був встановлений бетонний фундамент під пам`ятник. Перебуваючи на кладовищі він виявив, що фундамент пошкоджений. Він викликав у старостинський округ [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , так, як люди в селі говорили, що то вона зробила і навіть писала про це в соціальній мережі. В його присутності [PERSON] підтвердила, що це зробила вона, попросила у [PERSON] вибачення за скоєне. Допитана в якості свідка [PERSON] надала суду показання, що вона є співмешканкою [PERSON] . У нього загинув на війні син, там його і поховали. А вони отримавши у сільського старости дозвіл, залили бетонний фундамент для встановлення йому пам`ятника на сільському кладовищі. Якось їй зателефонував [PERSON] і повідомив, що фундамент пошкоджено. Вона викликала поліцію. [PERSON] в соціальній мережі писала, що то вона розбила фундамент. Староста викликав їх та [PERSON] у старостинський округ, де [PERSON] просила вибачення у [PERSON] за те, що розбила плиту. Особисто вона не бачила, що це [PERSON] пошкодила бетонний фундамент. Згідно із ч.3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до загальних положень про відшкодування шкоди, передбачених ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Загальними підставам, наявність яких є необхідною для всіх випадків відшкодування шкоди, є: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина заподіювача шкоди. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Згідно ст. ст. 22, 23 ЦК України, особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Проаналізувавши досліджені докази в їх сукупності суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд виходить з того, що відповідачка [PERSON] тривалий час послідовно пояснювала, що саме вона пошкодила пам`ятник, а отже завдала шкоди позивачу. Зокрема, як вбачається з викладених в позовній заяві обставинах, що визнані відповідачкою в судовому засіданні про обговоренні в соціальній мережі вона вказала, що нею було вчинено пошкодження. Надалі, нею було визнано цей факт перед сільським старостою та в наданих письмових поясненнях працівнику поліції. Суд звертає увагу на те, що навіть за відсутності прямих доказів, сукупність зазначених вище доказів, які логічні, не суперечливі, деталізовані, свідчить про вчинення даного пошкодження саме відповідачкою. Такі пояснення відповідачки були надані офіційним представникам державної влади. Суд критично оцінює пояснення відповідачки про те, що вона підписала пояснення надані поліцейському не читаючи, оскільки такі відповідають її попередній поведінці по визнанню заподіяння нею пошкоджень. У зв`язку з наведеним суд приходить висновку, що [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 8018,40 грн. Щодо судових витрат Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з залученням експертів. Відповідно до частин першої, другої статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з положеннями частин першої-п`ятоїстатті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивач просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. \~ \~ \~ \~В підтвердження надання та розміру правничої допомоги позивачем наступні докази:договір про захист (представництво) надання правової допомоги від 02.04.2024 між адвокатом Марущаком О.Є. та [PERSON] (а.с. 15);додаткову угоду до договору про надання правової допомоги від 02.04.2024 з якої вбачається, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором про надання правової допомоги по підготовці (складання) позовної заяви про відшкодування шкоди, становить 1000 грн за год. витраченого часу. Представництво інтересів в суді першої інстанції 3000 грн. незалежно від кількості судових засідань (а.с.16); ордер на надання правничої допомоги ВА № 1065655 (а.с. 13); квитанцію № 5 від 02.04.2024 (а.с. 17); розрахунок суми гонорару в якому зазначено, що на складання позовної заяви витрачено 3 год., а отже 3*1000 =3000 грн, складання адвокатського запиту 1000 грн, складання клопотання про витребування доказів 1000 грн та представництво в суді 3000 грн, а всього 8000 грн. (а.с. 18). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Також суд звертає увагу, що відповідачкою заяв про зменшення розміру судових витрат не подано. Разом з тим суд враховує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат. Така позиція викладена в додатковій ухвалі ВС від 03.12.2021 у справі № 927/237/20, додатковій постанові ВС від 19.01.2023 в справі № 345/136/18. Статтею 30 ч. 3 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Враховуючи зазначене суд вказує, що розмір витрат на правничу допомогу майже рівний з ціною позову, що суперечить принципу розумності адвокатських витрат виходячи з конкретних обставин справи, зокрема ціни позову, а отже такий підлягає зменшенню. Також суд враховує, що правовідносини з яких виник спір не є складними, на надання правничої допомоги адвокатом не було затрачено багато часу. Принцип пропорційності - загальноправовий принцип, спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення. Принцип пропорційності являє собою загальний, універсальний принцип права, який вимагає співрозмірного обмеження прав та свобод людини для досягнення публічних цілей. Таке відповідає висновкам ВС в додатковій постанові в справі № 345/136/18 від 19.01.2023. З урахуванням викладеного та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи суд вважає за необхідне обмежити розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на правничу допомогу до 4000,00 грн. Крім того, позивач поніс витрати пов`язані із проведенням будівельно-технічного експертного дослідження, що підтверджується квитанцією від 21.03.2024 (а.с. 19) та судовий збір, що підтверджується квитанцією від 26.04.2024 (а.с. 3), які слід стягнути з відповідачки на його користь.

Outcome: approved