Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив звільнити [PERSON] від обовязків опікуна недієздатної [PERSON] , [INFO] , та призначити його опікуном недієздатної. В обґрунтування заявник вказав, що має рідну сестру по лінії матері - [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Зазначив, що [PERSON] , [INFO] , має тяжке психічне захворювання, та є інвалідом ІІ групи з дитинства, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 10AAA №271557 від 30.04.2010 року. Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.04.2006 року \~ \~ \~ \~його сестра [PERSON] була визнана недієздатною та його матір [PERSON] було визнано її опікуном. На час ухвалення цього рішення суду [PERSON] була ще неповнолітньою особою. Заявник вказав, що стан здоров?я його сестри, [PERSON] , погіршився. Висновком лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу за №382 від 08.02.2023 року встановлено, що [PERSON] є обмеженою до самообслуговування, обмеженою у здатності до самостійного пересування, обмежена у здатності контролювати свою поведінку та потребує постійного стороннього догляду. В той же час, [PERSON] , яка була визнана її опікуном, не має можливості виконувати свої обов?язки опікуна, оскільки за станом свого здоровя також потребує стороннього догляду. [PERSON] зазначив, що на даний час фактично догляд за сестрою та матірю здійснює він, оскільки він є найближчим та єдиним родичем, крім матері. [PERSON] вказав є працевлаштованим, має постійний дохід, за станом здоров`я може бути опікуном, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. Зважаючи на вище вказане, заявник був змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду було відкрито провадження у справі в порядку окремого позовного провадження. Заявник та його представник у судове засідання з`явилися, наполягали на задоволенні заяви. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення заяви. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано 04.08.1978 року, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.11). У [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . який є заявником по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до повторно виданої копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.12), [PERSON] та [PERSON] 05.10.1978 року зареєстрували шлюб, дружина взяла прізвище чоловіка. [PERSON] народилася [INFO] , та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , вказана квартира придбана її опікуном від її імені(а.с.7-8, 22-23). Відповідно до викладеного в копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9), матірю [PERSON] є [PERSON] , батьком [PERSON] . Як вбачається з копії довідки до акта огляду МСЕК серії 10ААА №271557(а.с.13), [PERSON] має ІІ групу інвалідності з 01.05.2010 року безстроково, інвалід з дитинства, непрацездатна. Відповідно до частини першої статті 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними (частина перша статті 58 ЦК України). Опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування (частина перша статті 64 ЦК України). Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов`язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного (частина четверта статті 67 ЦК України). Згідно з копією рішення від 20.04.2006 року(а.с.16), [PERSON] визнано недієздатною, опікуном призначено її матір [PERSON] . Відповідно до копії висновку лікарсько-консультативної комісії №313 від 05.04.2023 року(а.с.21), [PERSON] , 1950 року народження, є пенсіонером, за станом здоров`я потребує стороннього догляду, як невиліковно-хвора особа, яка через порушення функцій організму не може самостійно самообслуговуватись та пересуватись. Так, згідно медичної документації, наданої заявником, [PERSON] за станом здоровя не може виконувати обовязки опікуна недієздатної [PERSON] . У частині першій статті 75 ЦК України вказано, що суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Ця заява розглядається судом або органом опіки та піклування протягом одного місяця. Особа виконує повноваження опікуна або піклувальника до винесення рішення про звільнення її від повноважень опікуна або піклувальника чи до закінчення місячного строку від дня подання заяви, якщо вона не була розглянута протягом цього строку. За заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов`язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров`я або закладу соціального захисту (частина третя статті 75 ЦК України). Відповідно до пункту 5.1. Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року, № 34/166/131/88 (далі «Правила опіки та піклування»), опікуни та піклувальники на їх прохання можуть бути звільнені від виконання своїх обов`язків, якщо орган опіки та піклування за місцем проживання підопічного визнає, що дане прохання викликане поважною причиною. Згідно із пунктом 5.2. Правил опіки та піклування, органи опіки та піклування за своєю ініціативою, за клопотанням підопічних, державних або громадських організацій, а також згідно з обґрунтованими заявами будь-яких осіб можуть звільнити опікуна або піклувальника від виконання покладених на нього обов`язків, якщо встановлять, що опікун чи піклувальник не відповідає своєму призначенню або належним чином не виконує своїх обов`язків. Беручи до уваги вище вказане, суд вважає за необхідне припинити опіку [PERSON] , 1950 року народження, над недієздатною [PERSON] , [INFO] . Щодо вимоги про призначення опікуном недієздатної [PERSON] - [PERSON] , суд виходить з наступного. Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Заявник працює в КУ Панютинський психоневрологічний інтернат на посаді сторожа з 01.03.2019 року по теперішній час та має стабільний дохід, що підтверджується довідками з місця роботи(а.с.18-19). [PERSON] має задовільний стан здоров`я, про що свідчить копія виписки із медичної карти та результати огляду та копія висновку №461(а.с.14-15, 33). До кримінальної відповідальності [PERSON] не притягується, незнятої та непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, про що свідчить копія витягу(а.с.20). Як вбачається з подання опікунської ради при виконавчому комітеті щодо можливості призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] (а.с.32), опікунська рада вважає можливим призначити [PERSON] опікуною на сестрою [PERSON] та над її майном. Верховний Суд у своїй постанові від 6 травня 2020 року (справа № 753/2025/19) зазначив, що висновок органу опіки та піклування … не є обов`язковим для суду, такий висновок є доказом у справі, який підлягає дослідженню та оцінці судом. З долучених заявником документів, судом встановлено, що [PERSON] за віком є військовозобовязаним, жодних доказів зворотнього суду не надано. Статтею 2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Відповідно до ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Порядок звільнення з військової служби визначений статтею 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». [PERSON] на момент звернення до суду з заявою у цій справі, має призовний вік, а тому може бути призваним на військову службу під час мобілізації. Звертаючись до суду з заявою про заміну опікуна дитини, а саме про призначення його опікуном, заявник [PERSON] мав на меті встановлення факту опікунства над недієздатною з метою подальшого пред`явлення до військової частини цього рішення для звільнення від військової служби. Виходячи з вказаних обставин, беручи до уваги пояснення заявника, заважаючи на призовний вік [PERSON] суд вважає, що судове рішення у даній справі стосується порядку звільнення від військової служби. Зважаючи на наведене, позов про заміну опікуна малолітньої дитини у цій справі фактично пред`явлено заявником, котрий бажає бути призначеним опікуном недієздатної, однак він в будь-який час може бути призваний на військову службу під час мобілізації. Як вбачається з викладеного, беручи до уваги думку учасників, суд приходить до висновку про звернення [PERSON] до суду з вказаною заявою з метою штучного створення умов та обставин, що можуть бути підставою для подальшого звільнення від військової служби в особливий період на підставі частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Таким чином, [PERSON] у цій справі намагається застосувати способи захисту сімейних прав, інтересів дитини, з метою звільнення від виконання військового обов`язку (проходження військової служби). Враховуючи вище викладене, суд критично ставиться до зазначення заявником інформації щодо того, що він є єдиним родичем, який може здійснювати опікунство над [PERSON] , оскільки доказів того суду не надано. Крім того, встановити факт відсутності інших родичів суд не має можливості, а згідно з копією свідоцтва про народження [PERSON] у неї, крім матері, є батько. Також, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] може бути призваний по мобілізації для проходження служби в Збройних силах України, виконання ним обовязків опікуна фактично унеможливлюється, а задоволення даної вимоги може створити штучні умови для подальшого звільнення заявника від військової служби. В постанові від 13.03.2024 року у справі №495/2284/23, Верховний Суд вказав, що суд дійшов загалом правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визначення місця проживання дитини, відібрання її від матері з встановленням факту самостійного виховання дитини батьком, та похідної вимоги про стягнення аліментів, оскільки позов фактично пред?явлений військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, з метою штучного створення умов та обставин, які можуть бути підставою для звільнення з військової служби в особливий період на підставі частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу». Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У справі «Серявін та інші проти України», №4909/04, §58, рішення від 10.02.2010, Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Так, дослідивши матеріали справи, беручи всі докази в їх сукупності, заслухавши думку учасників справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині призначення опікуном недієздатної [PERSON] . Частиною першою статті 65 ЦК України передбачено, що до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Беручи до уваги вище викладене, дослідивши докази в їх сукупності, діючи в інтересах дитини, з метою недопущення створення штучних умов для звільнення особи з військової служби, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково. Зважаючи на вище викладене, з урахуванням часткового задоволення заяви, а також того, що судовий збір було сплачено заявником, суд вбачає за можливе залишити судовий збір за заявником. Беручи до уваги вище викладене,

Outcome: partial