Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

12.02.2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить суд надати йому додатковий строк один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , визначивши причину пропуску строку поважною. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла його баба - [PERSON] , [INFO] . За життя вона склала заповіт, яким заповіла все своє майно позивачу по справі [PERSON] . [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який [INFO] помер. За життя, [PERSON] разом з чоловіком набула у власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті спадщину прийняла [PERSON] , яка отримала у власність 3/4 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та дочка [PERSON] (відповідач по справі), яка також отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири. На момент смерті баби позивач проживав разом з нею, дбав про неї, купував ліки та продукти, сплачував комунальні платежі, відвідував у лікарні. Після смерті баби позивач до нотаріуса не звернувся, оскільки його батько є особою з інвалідністю та потребує сторонньої допомоги, тому він був змушений проводити час з батьком, їздити з ним до лікарні. Крім того у позивача загострились хронічні захворювання. Потім розпочалось повномасштабне вторгнення рф до України через що позивач також не мав можливості звернутися до нотаріуса. 22.12.2023 року звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Тому з метою захисту спадкових прав, змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 25.03.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, розпочато загальне позовне провадження із проведенням підготовчого судового засідання, витребувано у приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомової Наталії Іванівни (50000, м. Кривий Ріг, вул. Олександра Поля, буд. 14, прим. 10) засвідчену належними чином копію спадкової справи, заведену після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 23-25). Ухвалою суду від 12.06.2024 року закрито підготовче провадження по справі з призначенням її до судового розгляду по суті (а.с. 73-74). Позивач та його представник правом на участь судовому засіданні не скористалися, від останньої через канцелярію суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути за її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити їх. Відповідач в судове засідання не з`явилась, до початку розгляду справи по суті, 15.07.2024 року від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову, в якій вона просить справу розглянути за її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.10.2021 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.7). Спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, рухоме та нерухоме, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, а також все на вона за законом матиме право на день смерті, заповіла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією заповіту, який був складений і підписаний 27.09.2019 року, посвідчений державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Оксамитною Н.В. за № 738 (а.с. 8-9). Судовим розглядом встановлено, що за життя [PERSON] набула у власність разом з чоловіком [PERSON] квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить копія свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 14.08.1992 року (а.с. 10). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.11.2007 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.11). Свідоцтвом про право власності за законом, посвідченим 26.01.2009 року державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Гуц Ю.В. та зареєстрованим у реєстрі за №1-296 встановлено, що спадкоємицею 1/2 частини майна [PERSON] , який помер [INFO] є його дружина [PERSON] (а.с. 13). Свідоцтвом про право власності за законом, посвідченим 26.01.2009 року державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Гуц Ю.В. та зареєстрованим у реєстрі за №1-301 встановлено, що спадкоємицею 1/2 частини майна [PERSON] , який помер [INFO] є його дочка [PERSON] (а.с. 15). 22.12.2023 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомової Н.І. із письмовою заявою з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомовою Н.І. від 28.12.2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини (а.с. 17-18). Судовим розглядом встановлено, що після смерті [PERSON] спадкоємцями є позивач її онук, який спадкує за заповітом, та дочка відповідач по справі, яка є спадкоємицею за законом. Відомості про наявність інших спадкоємців, які б фактично прийняли спадщину та/або могли претендувати на неї, відсутні. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ч.1\~ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст.1220-1221,\~1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно з ст.ст.1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Таким чином, позивач [PERSON] на підставі ст.ст.1217, 1222 ЦУ України, є спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] . Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України). Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вище викладеного, можна зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця і залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцю, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Відповідно до ч.3\~ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч.3\~ст.1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3\~ст.1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини суд визнав поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Позивач просить встановити йому додатковий строк один місяць для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач зазначає, що після смерті\~баби він\~не мав\~можливості звернутися\~до нотаріуса\~із заявою\~про прийняття\~спадщини,\~оскільки його\~батько є\~особою з\~інвалідністю та\~потребує сторонньої\~допомоги,\~тому він\~був змушений\~проводити час\~з батьком,\~їздити з\~ним до\~лікарні.\~Крім того\~у позивача\~загострились хронічні\~захворювання.\~В підтвердження\~цьому надав\~копію довідки\~МСЕК серії\~12\~ААВ від\~14.11.2022\~року та\~копії медичних\~документів (а.с.\~30-31,\~32,\~33).\~Потім розпочалось\~повномасштабне вторгнення\~рф до\~України. Зазначені обставини не дозволили йому вчасно, тобто, у шестимісячний термін, звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Позивач зміг звернутись до нотаріуса тільки 22.12.2023 року, тобто з пропуском шестимісячного строку. Крім того, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати «свободу заповіту» як фундаментальний принцип спадкового права (постанова Верховного Суду України від 06.09.2017 року у справі №6-496цс17). Під свободою заповіту слід розуміти, в тому числі, право заповідача на визначення майбутньої юридичної долі свого майна на свій розсуд. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23.08.2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06.09.2017 року у справі № 6-496цс17. При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил ч.3\~ст.1272 ЦК України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими. Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Отже, на переконання суду, наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними та такими, що створили істотні перешкоди для вступу у спадщину, що відповідає судовій практиці у справах про спадкування, зокрема постанові Верховного Суду від 13.03.2020 у справі №314/2550/17 (провадження №61-41480св18) з посиланням на п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до\~ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи вище викладене, з урахуванням наданих позивачем доказів, визнання відповідачем позову, беручи до уваги, що нічиї законні інтереси рішенням суду порушені не будуть, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] із визначенням йому додаткового строку тривалістю в один місяць з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», з огляду на визнання відповідачем позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків сплаченого судового збору, що складає 605 грн. 60 коп., на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved