Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-11 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр», в інтересах якого діє представник [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача в користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №09.01.2022-100002681 від 09.01.2022 року у розмірі 10 600,00 гривень та судовий збір. Посилається на те, що 09 січня 2022 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 09.01.2022-100002681 шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до його умов ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачеві кредит у розмірі 5 000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 09.01.2022 року, строком на 42 днів за процентною ставкою «Економ» шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 один день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ». Ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення Кредиту на кількість днів користування кредитом/залишку кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. Отже, 09 січня 2022 року [PERSON] електронним цифровим підписом підписано пропозицію про укладення кредитного договору(оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено його укладення та отримання на її рахунок кошти в розмірі 5000,00 грн., отже акцептовано умови Договору. Однак, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором станом на 04.03.2024 року виникла заборгованість у розмірі 10 600 грн., в тому числі 5 000 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 5 600 грн. - заборгованості по процентам. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути на його користь з [PERSON] зазначену суму заборгованості за кредитом і судові витрати у справі. Ухвалою судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 19.03.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження. У судове засідання представник позивача ТОВ «Споживчий центр» не з`явилася, в резолютивній частині позовної заяви зазначила про розгляд справи за відсутності їх представника, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про день, час та місце слухання справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавала. Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку. В силу вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 3 статті 77 ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 09 січня 2022 року між ТОВ "Споживчий центр" та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № 09.01.2022-100002681, шляхом підписання Заявки, що є невід`ємною частиною цього Договору. Відповідно до його умов ТОВ "Споживчий центр" надало відповідачеві кредит у розмірі 5 000 грн., строком на 42 днів з дати його надання, зі сплатою процентної ставки «Економ»/«Стандарт». Відповідно до умов договору та заявки позичальнику надано кредит у розмірі 5 000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 09.01.2022 року строком на 42 дні, а [PERSON] отримала вказані кредитні кошти, призначення платежу: видача за договором № 09.01.2022-100002681 (а.с. 8-10, 11-12, 13, 14, 30). З довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором, який складено ТОВ «Споживчий центр» слідує, що заборгованість [PERSON] по кредитному договору №09.01.2022-100002681 від 09.01.2022 року складає 10 600 гривень, з яких: по основному боргу 5 000 гривень; за процентами - 5600 гривень (а.с.18). У відповідності до вимог ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що заявка до кредитного договору підписана відповідачем одноразовим ідентифікатором V478. Судом встановлено, що [PERSON] не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від ТОВ "Споживчий центр" грошових коштів не повернула, суд вважає що слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором розмірі 10600 грн., в т.ч. 5000,00 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 5600 грн. - заборгованості за процентами. Відповідач [PERSON] не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед ТОВ «Споживчий центр» та доводили відсутність заборгованості за кредитним договором №09.01.2022-100002681 від 09.01.2022 року. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Outcome: approved