Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даною заявою. Заява обґрунтована тим, що 03 червня 2006 року він зареєстрував шлюб зі [PERSON] (актовий запис № 140). Від цього шлюбу у них [INFO] народилася дочка - [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10 травня 2014 року. Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 16 жовтня 2015 року у справі № 316/2324/15-ц розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після розірвання вказаного шлюбу [PERSON] [INFO] перебуває на його утриманні. 8 лютого 2019 року Енергодарським міським судом Запорізької області видано судовий наказ № 316/214/19, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 04 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначав, що на день звернення із заявою заборгованість зі сплати аліментів відсутня. При цьому, окрім аліментів, він додатково несе витрати на утримання доньки [PERSON] та забезпечує її усім необхідним. Крім того вказував, що 23 червня 2007 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області (актовий запис № 168). [INFO] у вказаному шлюбі народився [PERSON] , про що 04 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] (актовий запис № 458). Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 10 квітня 2012 року у справі № 0807/1160/2012 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/26583669) розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . 28 квітня 2017 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Енергодарським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області серії [NUMBER] (актовий запис № 93). Після укладення шлюбу з [PERSON] , [PERSON] фактично є сином заявника та перебуває на його повному утриманні, оскільки батько [PERSON] - [PERSON] не сплачує аліменти на його утримання (рішення суду про стягнення аліментів суди не ухвалювали, судовий наказ не видали, та з відповідною заявою або позовом [PERSON] до суду не зверталася). Вказував, що [PERSON] не має можливості утримувати [PERSON] , оскільки її доходи не покривають навіть прожитковий мінімум на дитину відповідного віку. Так за даними відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за 2021-2023 роки, які містяться у відповідних довідках від 13 березня 2024 року №№ [NUMBER] в [PERSON] відсутні доходи за 2021 рік, за 2022 рік її доходи складають 186,98 грн, а за 2023 рік - 38 571,43 грн. Разом з тим, заявник вказував, що [INFO] у нього та [PERSON] народився син - [PERSON] , про що Енергодарським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 19 липня 2016 року. [PERSON] проживає разом із заявником та перебуває на його утриманні з моменту укладення шлюбу з [PERSON] ( [INFO] ), а [PERSON] - з моменту народження. На час звернення із заявою про встановлення факту заявник, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] проживають у квартирі [ADDRESS] . Зазначені обставини підтверджуються фактом реєстрації місця проживання заявника у вказаній квартирі згідно з паспортом серії [NUMBER] , виданого Енергодарським МВ УМВС України в Запорізькій області 14 листопада 1997 року та актом підтвердження місця проживання від 8 грудня 2023 року, складеним депутатом 6-го округу Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області, [PERSON] , та сусідами [PERSON] і [PERSON] , затвердженим секретарем виконавчого комітету цієї ж сільської ради Сідякіною Л. Вказана квартира належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського міського нотаріального округу Біккінеєвою І. А. 18 вересня 2019 року за № 3219, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 181518353 від 18 вересня 2019 року. [PERSON] є матір`ю заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , видане міським відділом РАГС міста Енергодар Запорізької області 14 серпня 1997 року. Заявник вказував про неможливість встановлення факту про перебування на його утриманні трьох дітей віком до 18 років, оскільки чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення такого факту з урахуванням конкретних обставин, а саме перебування на повному утриманні двох дітей, батьком яких у свідоцтві про народження зазначено заявника, з одночасним перебуванням на утриманні дитини дружини від першого шлюбу, батьком якої зазначена інша особа. Просив врахувати, що чинне законодавство не містить чіткого визначення поняття «утримання дітей» та переліку документів, які би підтверджувати факт такого утримання. У зв`язку з цим, поняття «підтверджуючі документи на утримання трьох дітей віком до 18 років» кожним державним службовцем трактується по-своєму та у них наявні розбіжності при доведенні такого факту. Жоден нормативний документ не містить переліку документів, які би підтверджували факт утримання дітей, тому є необхідність для встановлення даного факту у судовому порядку. Заявник зазначав, що встановлення факту утримання 3 (трьох) неповнолітніх дітей є важливим для нього, оскільки від нього залежить виникнення та/або зміна ряду його особистих та майнових прав, а також впливатиме на права та інтереси дітей та інших членів сім`ї. Так, встановлення цього факту, крім іншого, впливає на можливі гарантії, передбачені Сімейним кодексом України, можливість отримання соціальних та інших пільг, виплат, допомоги, які передбачені податковим законодавством, тощо. На підставі викладеного просив суд встановити факт перебування на утриманні [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , трьох дітей віком до 18 років, а саме: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка А. Я. від 14.03.2024 року, у справі було відкрито провадження та призначено її до судового розгляду в порядку окремого провадження. У судовому засіданні [PERSON] вимоги заяви про встановлення факту, що має юридичне значення підтримав у повному обсязі та просив задовольнити заяву у повному обсязі. [PERSON] у судовому засіданні вимоги заяви підтримала та просила суд задовольнити заяву у повному обсязі. [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися подали до суду заяву, згідно з якими заявлені вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, а судовий розгляд справи здійснювати за їх відсутності. Представник [INFO] не забезпечив явку свого представника у судове засідання, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив розглянути справу на наявними у ній доказами. Служба у справах сім`ї та дітей Гатненської сільської ради не забезпечила явку свого представника до суду, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі, будь-яких заперечень на заяву до суду не надходило. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що заявник [PERSON] дійсно офіційно є батьком двох дітей, а саме доньки [PERSON] [INFO] , народженої у першому шлюбі з [PERSON] та сина [PERSON] , [INFO] , народженого у другому шлюбі з [PERSON] .. Крім того, заявник [PERSON] вдруге одружився з [PERSON] , у якої від першого шлюбу також є син [PERSON] , [INFO] , який з моменту одруження також проживає з заявником та перебуває на його повному утриманні. Свідки повідомили, що заявник [PERSON] , дійсно утримує трьох неповнолітніх дітей, забезпечує їх всім необхідним та належним чином виконує батьківські обов`язки по відношенню до кожної дитини. У подальшому, в судовому засіданні було оголошено перерву, однак сторони у судове засідання для продовження розгляду справи не з`явилися, подали до суду заяви, згідно з якими просили суд проводити судовий розгляд справи за їх відсутності та задовольнити вимоги заявника у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, врахувавши попередньо надані суду пояснення заявника, заінтересованої особи та покази свідків, проаналізувавши надані до суду докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України). Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина сьома статті 19 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема перебування фізичної особи на утриманні. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23) зазначено, що «справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства». Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги. Якщо крім допомоги, що надавалася, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що особа виконувала обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку особи та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Такий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17 (провадження № 61-29713св18). Судом встановлено, що 03 червня 2006 року [PERSON] зареєстрував шлюб зі [PERSON] (актовий запис № 140). Від цього шлюбу у них [INFO] народилася дочка - [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції у запорізькій області видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER] від 10 травня 2014 року, копія якого наявна у матеріалах справи. Згідно з наявною у матеріалах справи копією рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 16 жовтня 2015 року, ухваленого у справі № 316/2324/15-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. При цьому, 08 лютого 2019 року Енергодарським міським судом Запорізької області видано судовий наказ № 316/214/19, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 04 лютого 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість зі сплати аліментів за вказаним судовим наказом відсутня, а виконавче провадження закрито, у зв`язку з відкликанням стягувачем судового наказу з примусового стягнення аліментів, про що свідчать наявна у матеріалах справи копія постанови заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 21 грудня 2023 року ВП № 58426433 та заява [PERSON] . Судом встановлено, що після закриття виконавчого провадження [PERSON] добровільно сплачує на користь [PERSON] грошові кошти на утримання доньки [PERSON] , зокрема, 06 лютого 2024 року сплачено 10 000 грн, про що свідчить звіт-рахунок АТ «ОТП Банк» від 16 лютого 2024 року та платіжна інструкція АТ «ОТП Банк» № 603ddc4a-a004-47d6-a729-fe0701aac6f7. Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» від 04 лютого 2024 року [PERSON] відкрив [PERSON] банківський рахунок № [NUMBER] (номер картки [NUMBER] ), про що свідчить довідка АТ «Універсал Банк» від 04 лютого 2024 року. Згідно з випискою від 20 лютого 2024 року за банківським рахунком № [NUMBER] , [PERSON] здійснював перерахування коштів на картку [PERSON] , зокрема: [INFO] - 2 500 грн, 20 липня, 21 вересня та 30 вересня 2023 року - по 1 000 грн, 27 вересня 2023 року - 2 000 грн, 24 листопада 2023 року - 2 080 грн, 18 грудня 2023 року - 20 000 грн, 03 січня 2024 року - 1 012,70 грн, 06 лютого 2024 року - 5 000 грн. Крім того судом встановлено, що 28 квітня 2017 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане Енергодарським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області серії [NUMBER] , актовий запис № 93, копія якого наявна у матеріалах справи. Унаслідок чого [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище на « [PERSON] ». При цьому, у нинішньої дружини [PERSON] - [PERSON] є неповнолітній син від першого шлюбу [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого 04 вересня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 458. Наразі неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає у родині заявника [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , йому створені належні умови для проживання та виховання. При цьому, неповнолітній [PERSON] перебуває на повному утриманні [PERSON] з 2020 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи актом депутата 6-го округу Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області Вітенко С. М., за підписами [PERSON] , та сусідів [PERSON] і [PERSON] , затвердженого секретарем виконавчого комітету цієї ж сільської ради Сідякіною. Л. Крім того, як вбачається з поданої до суду заяви та підтверджено у судовому засіданні заявником [PERSON] та заінтересованою особою [PERSON] , біологічний батько неповнолітнього [PERSON] , матеріальної допомоги на утримання сина не надає, така допомога у вигляді аліментів з нього у судовому порядку не стягувалася. Будь-яких доказів протилежного з цього приводу суду не надано. Під час дослідження інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішень щодо стягнення з [PERSON] , на користь [PERSON] , на утримання сина [PERSON] виявлено не було. Поряд з цим, згідно з заявою біологічного батька [PERSON] - [PERSON] , поданої до суду 04.06.2024 року вбачається, що останній не заперечує та визнає факт утримання його сина нинішнім чоловіком його колишньої дружини - [PERSON] . Крім того, як вбачається з наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19 липня 2016 року Енергодарським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 321, [INFO] у шлюбі в [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] . При цьому, з відомостей, що містяться в Державному реєстру фізичних осіб-платників податків за 2021-2023 роки, виданих у формі довідки від 13 березня 2024 року № F1419103, вбачається, що у [PERSON] відсутні будь-які доходи за 2021 рік, а за 2022 рік її доходи складають 186,98 грн, за 2023 рік - 38 571,43 грн. Під час судового розгляду встановлено, що [PERSON] визнає обставини щодо перебування дітей [PERSON] та [PERSON] на повному утриманні чоловіка [PERSON] . Крім того, допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, факт перебування на утриманні [PERSON] дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, встановлено, що у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч.ч. 1, 2 ст. 157 СК України). А як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) у справі «М. С. проти України», при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому, відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як вбачається з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналогічні положення містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18). Згідно зі статтею 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено умови відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, а саме: не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років. Таким чином, визначальним фактом є не батьківство, а саме утримання трьох і більше дітей. У ході дослідження матеріалів справи та перевірки їх доказами суд прийшов до висновків, що знайшов своє підтвердження факт перебування на утриманні [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , трьох дітей віком до 18 років, а саме: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Зазначений факт підтверджується наявними у справі доказами дослідженими судом під час розгляду справи, що узгоджуються між собою та з іншими матеріалами цивільної справи. На спростування зазначеного факту учасники справи доказів не подавали, а навпаки визнали обставини щодо перебування на утриманні заявника вказаних дітей. При цьому, з урахуванням того, що один із дітей, який перебуває на утриманні заявника не є його біологічною дитиною, вказаний факт у позасудовому порядку не можливо встановити, тому заявник був вимушений звернутися до суду з вказаною заявою. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести факт перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей і зазначені обставини перешкоджають заявнику в реалізації права на отримання відстрочки від мобілізації, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено Законом. Відтак, сплачений при звернені до суду з заявою про встановлення фактів судовий збір не відшкодовується за рахунок іншої сторони.

Outcome: approved