Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

До Шевченківського районного суду м.Львова через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 30 січня 2024 року позовна заяву про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором передана за підсудністю до Радивилівського районного суду Рівненської області. В обґрунтування позову позивач зазначає, що 29.09.2022 року між сторонами за допомогою веб-сайту https://navse.in.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в межах якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів, що у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, був укладений електронний договір про відкриття кредитної лінії №1092-8537, який разом із Правилами відкриття кредитної лінії, Паспортом споживчих кредитів, таблицею обчислення загальною вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором складають єдиний договір, в якому визначені всі істотні умови, і з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Вказаний кредитний договір був укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа і позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор для підписання вказаного кредитного договору та підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов цього кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб у розмірі 8700,00 грн. строком на 300 календарних днів, базовий період 14 днів, комісія за видачу кредиту 15% від суми кредиту, знижена відсоткова ставка складає 1,20 % в день, стандартна відсоткова ставка складає 1,50% в день. Позивач, зазначає, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, перерахувавши кошти на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті. Однак, відповідач порушив умови договору і в кінцевому підсумку не повернув у повному обсязі позивачу кредит, а також не виконав інші свої грошові зобов`язання перед позивачем за цим договором навіть після спливу строку, встановленого у кредитному договорі, внаслідок чого станом на 27.12.2023 року за ним утворилася заборгованість у загальному розмірі 48789,60 грн., яка складається з простроченої заборгованості по комісії за видачу кредиту в сумі 1305,00 грн., простроченої заборгованості за кредитом в сумі 8700,00 грн., та простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 38784,60 грн. Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програм лояльності для споживачів фінансових послуг, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 5289,60 гривень. У зв`язку з вказаним позивач просить стягнути з відповідача на свою користь частину заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 43500,00 грн. та судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи. Ухвалою судді від 15 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд даної цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. 08 квітня 2024 р представником відповідача [PERSON] адвокатом Глущишин Ю.О. подано до суду зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про захист прав споживача та визнання частково недійсним кредитного договору. В обгрунтування вимог зустрічного позову представник відповідача вказує, що нарахована ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за відсотками за Договором про відкриття кредитної лінії №1092-8537 від 29.09.2022 р, в розмірі 34800,00 грн. є незаконними, необгрунтованими, та такими, що порушують права відповідача. Зазначає, що [PERSON] на веб-сайті https://navse.in.ua заповнив заявку на отримання кредиту, після чого отримав дзвінок від співробітника кредитодавця, пройшов перевірки та надав сканкопії документів (паспорту та ідентифікаційного коду) та номер своєї картки, на які бажав отримати кредит. Відразу ж на його картковий рахунок було зараховану зазначену суму 8700 гривень. Однак, при видачі кредиту його не було ознайомлено з умовами кредитування та ризиками, з прописаними умовами нарахування процентів за користування кредитними коштами. Позивачем не надано підтвердження про ознайомлення [PERSON] з такою інформацією. З умовами договору [PERSON] ознайомився при ознайомленні з матеріалами справи. В п.4.1 договору сторони обумовили, що вартість кредиту, яка включає 8700 гривень суми кредиту, дата видачі кредиту 29.09.2022 року, термін повернення кредитних коштів (заявлений строк користування кредитними коштами) складає 14 днів до 12 жовтня 2022 року. Також у договорі містяться умови , що строк кредитування складає 300 днів до 26 липня 2023 року та строк договору є рівним строку кредитування. В п2.3 договору передбачено, що для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом йому рекомендовано здійснити погашення кредиту протягом перших 70 календарних днів з дати отримання кредиту. За вказаних обставин, договір, укладений між сторонами, визначає фактично три строки, в межах яких здійснюється повернення отриманих кредитних коштів: 14 календарних днів - п.4.4 договору, 300 календарних днів - п.4.9 договору та 70 календарних днів - п.2.3 договору. Відтак спірні умови кредитування слід трактувати на користь споживача [PERSON] та виходити зі строку кредитування 14 днів та відповідної ціни кредиту в розмірі 8700 грн, які були узгодження сторонами. За вказаних обставин, представник позивача за зустрічним позовом вважає, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» невірно обраховано проценти за кредитом. Просить визнати п.4.6 договору про відкриття кредитної лінії №1092-8537 від 29.09.2022 року укладеним між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] недійсним. Ухвалою суду від 15 квітня 2024 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» про захист прав споживача та визнання частково недійсним кредитного договору до спільного розгляду з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом та здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання. 02 травня 2024 року до початку підготовчого засідання представник ТОВ «Укр Кредит Фінанс» подав відзив на зустрічний позов, в якому вказав, що вимоги за зустрічним позов не визнає повністю та у їх задоволенні просить відмовити. Обґрунтовуючи зазначене вказує, що посилання [PERSON] що його не було ознайомлено з умовами кредитування та ризиками, визначеними в п.4.6 Договору безпідставне, оскільки позивачем (відповідачем за первісним позовом) не заперечується факт укладення договору. Сторонами дотримано вимог ст. 1048, 1056-1 ЦК України щодо визначення у Договорі розміру процентів як плати за користування позичальником кредитними коштами та на момент підписання Договору відповідач погодився з визначеним розміром процентів, при цьому волевиявлення відповідача на укладення і підписання договору саме в такій редакції було вільним і відповідало його внутрішній волі. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» має право на нарахування процентів за користування кредитом (відповідно до п.4.6 договору). Відповідні правові висновки щодо застосування норм права викладені в постанові Великої Палати ВС від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12. Відтак вимога [PERSON] щодо визнання п.4.6 договору недійсним є безпідставною. Окрім того, договір про відкриття кредитної лінії №1092-8537 від 29.09.2022 р. є другим договором укладеним ТОВ «Укр Кредит Фінанс» з [PERSON] , а відтак йому достовірно відома інформація про умови кредитування, зокрема і розмір процентів за користування кредитними коштами. Ухвалою суду від 03 червня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не прибув, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності відповідача [PERSON] , просить зустрічний позов задоволити повністю, а у задоволенні первісних позовних вимог в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами в сумі 34800 гривень та стягнення судових витрат відмовити в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 29.09.2022 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] уклали договір про відкриття кредитної лінії №1092-8537, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 8700,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом. Даний договір та Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорт споживчого кредиту ТОВ «Укр Кредит Фінанс», разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови надання кредиту. (а.с.11-16, 17-23, 25-26). Позичальник підтвердив, що він ознайомлений та повністю розуміє всі умови, зобов`язується і погоджується неухильно дотримуватися всіх положень цього кредитного договору. Договір про відкриття кредитної лінії №1092-8537 відповідачем підписаний електронним підписом із застосуванням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) [NUMBER]. Метою отримання кредиту є споживчі (особисті) потреби. Кредит надається позичальнику виключно через сайт кредитодавця. Строк кредиту складає 300 календарних днів. Кредит має бути повернутий згідно графіку платежів (додаток 1 до кредитного договору) до 26.07.2023 року. Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування, тип процентної ставки фіксований. Базовий період вкладає 18 днів. Сплату процентів за користування кредитом позивальник зобов`язаний сплачувати не пізніше останнього дня кожного базового періоду. Стандартна процентна ставка становить 3,00 % за кожен день користування кредитом. Реальна процентна ставка на дату укладення договору складає 10445,00%. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 41325,00 гривень. (п.п.2.4, 4.1-4.11 кредитного договору). Позичальник зобов`язаний своєчасно повернути кредит, проценти за користування кредитом в порядку, визначеному цим договором (п. 5.1 кредитного договору). Разом з тим, окрім договору про відкриття кредитної лінії №1092-8537 в матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем електронним підписом з застосування одноразового ідентифікатора [NUMBER], що свідчить про те, що відповідач [PERSON] отримав та ознайомився з інформацією про умови кредитування, зокрема, щодо строку кредитування, процентної ставки та реальної річної процентної ставки, що в свою чергу свідчить про те, що між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо розміру і порядку нарахування вказаних відсотків (а.с.24-26). [PERSON] ознайомлений з графіком платежів за укладеним Договором, про що свідчить таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором №1092-8537, яка підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором [NUMBER] та засвідчена позивачем кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу. (а.с.26 зворот-27) Підписання відповідачем паспорту споживчого кредиту є належним доказом ознайомлення його з умовами кредитування, відповідний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 23.12.2019 року у справі №572/1169/17, від 12.02.2020 року у справі №382/327/18. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. Згідно зі ст.11 ч.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.12, ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Крім того, статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Укладення кредитного договору в електронній формі (відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію»), є таким, що укладений у письмовому вигляді, про що зазначено у постановах Верховного Суду від 07.10.2020 року №127/33824/19 та від 09.09.2020 року №732/670/19. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що договір про відкриття кредитної лінії №1092-8537 від 06.01.2023 року, укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Законів України «Про захист прав споживачів», «Про споживче кредитування», а порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». З довідки про перерахування суми кредиту №1092-8537 від 29.09.2022 року, виданої ТОВ «Укр Кредит Фінанс», вбачається, що 29.09.2022 р [PERSON] на платіжну карту № [NUMBER] було перераховано кошти в сумі 8700,00 грн за кредитним договором №1092-8537 від 29.09.2022 р. Переказ коштів здійснювався ТОВ «Укр Кредит Фінанс» за допомогою системи LigPay (а.с.34). Факт перерахування грошових коштів на картковий рахунок відповідача [NUMBER] підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» про перерахування ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему LiqPay 29.09.2022 року коштів в сумі 8700,00 грн. (а.с.33). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач належним чином зобов`язання з повернення грошових коштів не виконував, в результаті чого станом на 27.12.2023 року виникла заборгованість в загальній сумі 48789,60 гривень, з яких 8700,00 гривень прострочена заборгованість по кредиту, 38784,60 гривень прострочена заборгованість по процентам, 1305,00 гривень заборгованість за комісією. (а.с.40). Доказів того, що відповідач своєчасно та в повному обсязі сплачував кошти в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту та відсотками матеріали справи не містять, відповідач свого розрахунку, який би спростовував наданий позивачем розрахунок не подав.. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, з урахуванням досліджених доказів, суд вважає, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, пов`язані з використанням відповідачем кредитних коштів зі сплатою процентів за їх використання. Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що відповідач допустив порушення умов укладеного між сторонами кредитного договору щодо своєчасної сплати сум кредиту та процентів, внаслідок чого за відповідачем утворилася заборгованість в загальній сумі 48789,60 гривень. Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь частину заборгованості за Кредитним договором №1092-8537 від 29.09.2022 року в сумі 43500,00 грн., що складається з: простроченої заборгованості за кредитом у сумі 8700,00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 34800,00 грн. Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не надав суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1092-8537 від 29.09.2022 року в загальній сумі 43500,00 гривень. Щодо зустрічного позову [PERSON] до ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про визнання недійсним п.4.6 Договору про відкриття кредитної лінії №1092-8537 від 29.09.2022, суд зазначає наступне. Відповідно до п.п.4.6 Договору про відкриття кредитної лінії №1092-8537, укладеного 29.09.2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] , нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за зниженою та/або пільговою ставкою). Знижена процентна ставка становить 1,20% за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом та заохочення позичальника до сумлінного виконання умов договору. Позичальник здійснює сплату процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою з першого дня користування кредитом протягом усього періоду дії договору за умови, якщо позичальник своєчасно та у повному обсязі сплачує проценти за користування кредитом та комісію за видачу кредиту. У разі несплати позичальником нарахованих згідно умов договору процентів за користування кредитом або комісії за видачу кредиту не піpніше останнього дня будь-якого базового періоду, з наступного дня подальше нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою до дати повного погашення позичальником заборгованості зі сплати процентів та комісії за видачу кредиту (включаючи дату погашення заборгованості). З дати, наступної за днем повного погашення позичальником заборгованості зі сплати процентів та комісії за видачу кредиту нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за зниженою процентною ставкою. (а.с.12-12 зворот). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (частина друга статті 215 ЦК України). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оскаржуваний правочин) (частина третя статті 215 ЦК України). При вирішенні позову про визнання недійсними окремих пунктів оскаржуваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, на захист якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. Так, у розділі 3 «Порядок укладення договору» оспорюваного договору визначено, що договір укладається сторонами у вигляді електронного договору в розумінні Закону України «Про електронну комерцію». Для укладення цього договору, встановленими правилами, позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на веб-сайті кредитодавця https://navse.in.ua усіх грав відповідної форми. Рішення про можливість укладення даного договору приймається кредитодавцем на підставі обробки інформації, наданої позичальником та здійснення інших дій, передбачених правилами. Про прийняття кредитодавцем рішення про можливість укладення договору, позичальник повідомляється через особистий кабінет шляхом надання такої інформації (оферта). В разі погодження із запропонованими кредитодавцем умовами договору, позичальник надає кредитодавцю відповідь про повне та безумовне прийняття пропозиції кредитодавця (акцепт) шляхом направлення електронного повідомлення, підписаного шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), який надається позичальнику в СМС-повідомленні або надається шляхом здійснення дзвінка на номер телефону, який був наданий позичальником, що вважається підписанням договору відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». Безпосередньо після отримання акцепту від позичальника, що є укладенням договору, кредитодавець накладає на договір електронну печатку кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу. Після цього кретитодавцеь надсилає позичальнику в особистий кабінет та на електронну адресу підтвердження вчинення (укладення) договору у формі електронного документа та примірник договору з додатками до нього у вигляді електронного документа. Сторони узгодили, що підписуючи договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, позичальник підтверджує свою повну обізнаність та згоду з усіма (в тому числі істотними) умовами цього договору та правил. Сторони також узгодили, що кредитодавець надсилає (повторно надсилає) позичальнику підписаний договір у особистий кабінет та на його електронну адресу sustem4uk@ukr.net. В матеріалах справи також є Паспорт споживчого кредиту - інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, з якою споживача [PERSON] було ознайомлено 29 вересня 2022 року, про що свідчить її електронний підпис одноразовим ідентифікатором (паролем) [NUMBER]. Згідно зі статтями 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». До договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Таким чином, під час розгляду справи судом встановлено та підтверджено дослідженими доказами, що сторони кредитного договору досягли згоди з усіх істотних умов договору перед його укладанням (сума кредиту, строк кредиту, процентна ставка по кредиту, розмір процентів за користування кредитом в гривні, розмір неустойки (штрафу), річна процентна ставка, загальна вартість кредиту для позичальника з урахуванням процентної ставки та виходячи з обраних споживачем умов кредитування), позичальник погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить його заявка до ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тому в силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним. На момент укладення кредитного договору позивач не звертався до відповідача із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився зі всіма умовами такого договору, в тому числі з тими, що оспорює. Крім того, не дивлячись на своє гарантоване законом право на розірвання договору протягом чотирнадцяти днів з дня його підписання, користувався коштами відповідача, до суду звернувся лише після звернення позивача до суду із позовом про стягнення заборгованості через 19 місяців після укладення договору . Суд відхиляє доводи позивача в обґрунтування зустрічної позовної заяви та зазначає, що оспорювані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст.627 ЦК України. Крім того, проценти за користування кредитом визначено відповідно до ст.ст.1048,1056-1 ЦК України, відповідно, такі не є компенсацією за невиконання зобов`язань за договором в розумінні вище вказаного положення закону. При цьому позивач розумів розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів, що ним під сумнів не ставиться. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що підписавши кредитний договір, [PERSON] засвідчив, що погодився на отримання у кредит коштів саме на умовах, що визначені договором, та доводи, приведені стороною позивача під час судового розгляду, цього не спростовують. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання договору частково недійсним, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили про невідповідність умов кредитного договору вимогам законодавства та про несправедливість його умов, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України понесені судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог. Згідно платіжного доручення позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн., а отже, відповідно до наведеної вище норми закону на користь позивача з відповідача підлягає стягненню вказана сума судового збору. Відповідачем [PERSON] при подачі зустрічного позову було частково сплачено судовий збір в розмірі 1211,00 гривень. Оскільки у задоволенні зустрічного позову відмовлено, тому відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені відповідачем (позивачем за зустрічним позовом), не відшкодовуються.

Outcome: approved