Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

У січні 2024 Комунальне підприємство «Софія» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги. Свої вимоги позивач мотивував тим, що [PERSON] , [INFO] є власником квартири [ADDRESS] та проживає за вище зазначеною адресою. Комунальне підприємство «Софія» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області надає [PERSON] житлово-комунальні послуги, які включають в себе: плату за обслуговування будинку та прибудинкової території, теплопостачання (опалення), водопостачання та водовідведення. Відповідачка оплату за житло (квартирна плата) та комунальні послуги не вносить, але фактично ними користується. Нарахування житлово-комунальних послуг проводиться згідно тарифів затверджених рішенням виконкому Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області. Розрахунок по нарахуванню та сплаті за житлово-комунальні послуги проводиться на початку кожного місяця на підставі розрахунку наданого позивачем КП «Софія». Згідно розрахункам та нарахуванню та сплаті за житлово-комунальні послуги та квитанціями про сплату заборгованості відповідачкою [PERSON] позивачу комунальному підприємству заборгованість станом на 01.01.2024 року за спожиті житлово-комунальні послуги становить 64120,03 грн. Жодних письмових зауважень від відповідачки щодо нарахувань сплати коштів за житлово-комунальні послуги до позивача не надходило. Добровільно відповідачка існуючу заборгованість погашати немає наміру. На підставі вище наведеного, позивач просив суд стягнутим з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] ) на користь Комунального підприємства «Софія» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області (Київська область, Бучанський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, буд. 53-Б, код ЄДРПОУ 32611763) заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 64120,03 грн., а також понесені судові витрати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.04.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 11.07.2024 року сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, представник позивача через канцелярію суду зареєструвала заяву, у якій просила суд здійснювати розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України). У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є власником квартири [ADDRESS] та проживає за вище зазначеною адресою. Комунальне підприємство «Софія» Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області надає [PERSON] житлово-комунальні послуги, які включають в себе: плату за обслуговування будинку та прибудинкової території, теплопостачання (опалення), водопостачання та водовідведення. Відповідачка оплату за житло (квартирна плата) та комунальні послуги не вносить, але фактично ними користується. Нарахування житлово-комунальних послуг проводиться згідно тарифів затверджених рішенням виконкому Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та виконавчого комітету Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області. Розрахунок по нарахуванню та сплаті за житлово-комунальні послуги проводиться на початку кожного місяця на підставі розрахунку наданого позивачем КП «Софія». Згідно розрахункам та нарахуванню та сплаті за житлово-комунальні послуги та квитанціями про сплату заборгованості відповідачкою [PERSON] позивачу комунальному підприємству заборгованість станом на 01.01.2024 року за спожиті житлово-комунальні послуги становить 64120,03 грн. Жодних письмових зауважень від відповідачки щодо нарахувань сплати коштів за житлово-комунальні послуги до позивача не надходило. Добровільно відповідачка існуючу заборгованість погашати немає наміру. Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. Згідно із ч. 1 ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньо-будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласник багатоквартирного будинку - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем по справі були порушені обов`язки щодо оплати вартості наданих житлово-комунальних послуг, а тому вимоги позивача по даному позову підлягають до задоволення. Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним «сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача у розмірі 3028,00 грн. Відповідно до ст. ст. 15, 16, 525, 625 ЦК України, ст. ст. 10, 14, 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та

Outcome: approved