Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

05.03.2024 адвокат Литовченко С. І. в інтересах [PERSON] звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області із заявою, в якій просив встановити факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] в селі Вербівка Ізюмського району Харківської області в період з березня 2013 року по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . На обґрунтування заяви зазначено, що заявник [PERSON] народилася в с.\~Яковенкове Балаклійського району Харківської області. [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , [INFO] . Після смерті матері заявниця [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Голуб В. М. з заявою про прийняття спадщини. 16.10.2023 приватний нотаріус Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Голуб В. М. надав лист, де зазначив, що згідно ст. 68 Закону України "Про нотаріат" нотаріус перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, факт прийняття спадщини та склад спадкового майна, згідно п. 4.12 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, для чого витребовує відповідні документи. Серед долучених документів була відсутня інформація щодо факту прийняття спадщини, а саме відсутня довідка органів місцевого самоврядування щодо місця відкриття спадщини. У зв`язку з чим було роз`яснено право на звернення до суду. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Проте, заявник [PERSON] з березня 2013 року проживала разом з матір`ю [PERSON] по день її смерті без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Викладені обставини стали підставою для звернення до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 08.03.2024 передано цивільну справу №\~610/577/24 за заявою [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення на розгляд Зміївському районному суду Харківської області. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 01.04.2024 прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи у порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду на 09:30 годину 30.04.2024. 30.04.2024 у зв`язку з неявкою учасників справи відкладено судовий розгляд на 11.06.2024. 11.06.2024 під час судового розгляду заяви допитано свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , та за клопотанням представник заявника [PERSON] відкладено судовий розгляд на 04.07.2024. 04.07.2024 за клопотанням представник заявника [PERSON] відкладено судовий розгляд на 15.07.2024. 04.07.2024 представник Балаклійської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області Карабанов В. Ю. надіслав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за відсутності представника міської військової адміністрації, та не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] (а. с. 57-60). Представник заявника [PERSON] та заявник [PERSON] в судових засіданнях 11.06.2024 та 04.07.2024 підтримали заяву, просили її задовольнити. 15.07.2024 учасники справи на судовий розгляд не з`явилися. Представник заявника [PERSON] подав клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності та за відсутності заявника, на задоволенні заяви наполягав, не заперечував проти розгляду заяви за відсутності представника заінтересованої особи - Балаклійської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області (а. с. 75). Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи заяви, вислухавши пояснення представника заявника, заявника, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Заявник [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями паспорта № [NUMBER] від 27.07.2023, свідоцтва про народження [NUMBER] , свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] (а. с. 7, 11, 12). Заявник [PERSON] зареєстрована з 21.10.2010 за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади (Слобожанська територіальна громада) № 2023/008216574 від 11.10.2023 (а. с. 9). Згідно свідоцтву про смерть, виданому 26.10.2021 Виконавчим комітетом Балаклійської міської ради Харківської області, [PERSON] померла [INFO] у віці 95 років в с.\~Вербівка Ізюмського району Харківської області (а. с. 10). З акта № 369 обстеження по факту проживання (не проживання) особи від 12.10.2023, складеного спеціалістом Вербівського старостинського округу Кизименко А. О., вбачається, що заявник [PERSON] проживала в [ADDRESS] , з березня 2013 року по 25.11.2021. Зазначений акт засвідчили свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки Вербівського старостинського округу виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області № 02-22-05/366 від 11.10.2023, за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована до моменту своєї смерті - 25.10.2021, інших осіб станом на 25.10.2021 за вказаною адресою не було зареєстровано (а. с. 63). Відомостями копій вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 20.05.2021, супровідних листів Харківського апеляційного суду від 28.08.2021, поштової кореспонденції Балаклійського районного суду Харківської області та Харківського апеляційного суду, Виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №\~9.15599, підтверджується, що заявник по цій справі [PERSON] була потерпілою у кримінальному провадженні № 12016220190000759, де її чоловіку [PERSON] було спричинено необережне тяжке тілесне ушкодження в с. Вербівка Балаклійського (на цей час Ізюмського) району Харківської області. Судова кореспонденція напрявлялася [PERSON] на адресу: [ADDRESS] , де також проживав її чоловік [PERSON] (а. с. 64-74). Під час судового розгляду свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили обставини спільного проживання заявника [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] , у період з 2013 року по 2021 рік. З листа приватного нотаріуса Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Голуб В. М. № 382/01-16 від 16.10.2023 вбачається, що [PERSON] у відповідь на заяву, яка надійшла 16.10.2023 вх 133/01-16, повідомлено, що після смерті [PERSON] їй як спадкоємицею за законом, що не була зареєстрована на день смерті разом зі спадкодавцем, необхідно було подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини до 6\~(шести) місяців від дня відкриття спадщини (згідно ст. 1264 ЦК України). Згідно ст. 68 Закону України "Про нотаріат" нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, факт прийняття спадщини та склад спадкового майна; згідно п. 4.12 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів; згідно п. 4.14 глави 10 розділу ІІ Порядку, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину, для чого витребовує відповідні документи. Серед долучених документів до заяви була відсутня інформація щодо факту прийняття нею спадщини, відсутня довідка органів місцевого самоврядування щодо місця відкриття спадщини. Згідно п. 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснив їй процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (а. с. 13). Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частинами 1, 2 статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідністю з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною 1 ст. 319 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. На підставі\~зазначених вище\~доводів заявника\~ [PERSON] ,\~викладених у\~заяві,\~показань свідків\~та письмових\~доказів судом\~достовірно встановлено,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~була матір`ю\~ [PERSON] ,\~ [INFO] .\~На час\~смерті [PERSON] \~разом з\~нею проживала\~її дочка\~ [PERSON] . Зазначені факти ніким не оспорюються, однак, заявник позбавлена можливості реалізувати свої цивільні права, що виникли у зв`язку зі смертю її мати [PERSON] . За таких обставин, заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved