Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі\~ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивач) звернулося до Новоодеського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідачем не були виконані взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, право вимоги за яким відступлено ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», внаслідок чого у неї утворилася заборгованість задоговором позики № 72356644 від 07.12.2022 року в сумі 22000,00 грн. заборгованості, з який: 5500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 16500 грн. - \~сума заборгованості за відсотками. Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 01.05.2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на його необґрунтованість та не доведеність. У відзиві представник зазначив, що позивачем не додано до матеріалів справи доказів, які підтверджують факт перерахування на рахунок відповідача суми кредиту, як то оригіналів первинних бухгалтерських документів. За такого, відповідач заперечує факт отримання цих коштів та, відповідно, суми заборгованості за кредитним договором, вказаним позивачем. Представником позивача [PERSON] до суду подано відповідь на відзив, в якій просить суд залишити відзив представника відповідача без задоволення, а позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у їх з позивачем відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи присутня заява про розгляд справи у відсутність відповідача та її представника, позовні вимоги не визнають повністю, просять суд відмовити у їх задоволенні. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 07.12.2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики № 72356644, згідно якого, відповідачу було надано кредит в розмірі 5 500 грн. 00 коп. строком на 30 днів зі сплатою 2,5 % (фіксований); 1 % - знижена процентна ставка/день (% застосовується у відповідності до умов Програми лояльності; 2,70% - розмір процентів на прострочену позику у день; 2333,95% - розмір процентів на позику річний; 7150,00 грн. -\~загальна вартість позики та процентів у грн., дата повернення позики (останній день) 06.01.2023 р. За цим договором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується передати у власність відповідачу грошові кошти, позику, на погоджених умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути таку ж саму суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Договором передбачено, що позичальник до моменту його підписання вивчив його та правила надання грошових коштів у позику у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/dokumenta-license/ надалі їх правила, їх зміст, суть об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі. Також у договорі зазначено, що його укладено в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення та прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір діє з моменту перерахування суми позики протягом строку позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за цим договором. Як вбачається з реквізитів зазначеного договору, відповідачем підписано цей договір з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Jw0WasM8up та зазначено її рахунок. Крім цього, відповідачем підписано, шляхом використання електронного підпису Jw0WasM8up додаток №1 до цього договору, яким передбачено графік розрахунку та орієнтовна сукупна вартість кредиту, з якого вбачається що: строк на який надано кредит; сума кредиту\~; фіксована процентна ставка за день користування; сума нарахованих процентів за користування кредитом. Між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 14.06.2021 року укладено Договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передав ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах Боржників в тому числі і до відповідача [PERSON] ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» направило відповідачу лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» по зазначеному договору позики. Після передачі права вимоги за кредитним договором, відповідач не виконала свої зобов`язання перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» і допустила виникнення заборгованості за кредитними договором № 72356644 від 07.12.2022 року. На підтвердження суми заборгованості відповідача, позивачем суду надано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 72356644 від 07.12.2022 року за період з 26.07.2023 року по 29.02.2024 року, в якому також не міститься доказів про виплату/ нарахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача [PERSON] . Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог суд виходить з наступного правого регулювання. Згідно з статті 6, частини першої статті 627 та частини першої статті 628 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами частин першої, другої статті 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагається. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Верховний Суду постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України або ГК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або сім-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Як вбачається з матеріалів справи, договір про надання фінансового кредиту зі сторони відповідача підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Умовами наведеного договору, сторони погодили, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. За умовами договору, кредит надається шляхом його переказу на рахунок позичальника та сума коштів вважається наданою в день здійснення банківського переказу Товариством, від цього починається перебіг строку оплати. Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. Згідно з положеннями статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України). Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до вимог статті 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач, на підтвердження сум заборгованості надав суду відповідні розрахунки по кредитному договору. Однак відповідач у справі заперечує отримання нею такої суми коштів, вказуючи на те, що позивачем не надано доказів перерахування на її рахунок кредитних коштів. Згідно із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження№ 61-517св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), доказами, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно достатті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Згідно вказаної норми Закону України, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 1 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, первинним є документ, який містить відомості про операцію. Зокрема, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Пунктом 62 цього ж Положення передбачено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже, виписка з рахунка особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц, від 26 травня 2021 року у справі № 204/2972/20, від 13 жовтня 2021 року у справі № 209/3046/20, від 01 грудня 2021 року у справі № 752/14554/15-ц, від 01 червня 2022 року у справі № 175/35/16-ц. Проте, сам по собі розрахунок заборгованості не відноситься до первинних банківських документів і відображає методику нарахування позивачем заборгованості, але не відображає операції з надходження кредитних коштів на рахунки клієнта та їх повернення. Укладаючи договір відступлення права вимоги, позивач мав би проявити розумну обачність, вживши заходів для з`ясування дійсності укладення кредитного договору, отримання від первісного кредитора доказів цього, зокрема, доказів перерахування позичальнику кредитних коштів. Однак, таких дій позивач не вжив, доказів укладення кредитного договору і перерахування відповідачу кредитних коштів до суду не надав, зокрема, у своїй відповіді на відзив зазначає про відсутність таких доказів. До основних засад цивільного судочинства віднесено диспозитивність. Так, в силу частин 1-3статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За результатами судового розгляду судом встановлено, що позивачем відповідно до приписів частини першої статті 81 ЦПК України, не надано доказів перерахування кредитних коштів відповідачу на її рахунок (чи видачі готівки) та відповідних виписок з рахунків відповідача. Підсумовуючи викладене суд дійшов всиновку про необхідність відмовити у задоволенні позову. Відповідно до приписів статті 141 ЦПК України, судові витрати відносяться на рахунок позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed