Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

10.10.2023 року директор Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради Василенко С. звернувся до Заводського районного суду м.Миколаєва з позовом до [PERSON] , яким просив стягнути з відповідача на користь Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради кошти державної соціальної допомоги в сумі 20787,03 гривень. Позовні вимоги обґрунтовуванні тим, що [PERSON] перебувала на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Заводського району Департаменту праці та соціального захисту населення ММР як отримувач тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату.У зв`язку з тим, що відповідачем не повідомлено про отримання пенсії, виникла переплата державних коштів тимчасової допомоги за період з 26.05.2020 по 31.05.2021 в розмірі 20787,03 грн., що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 20.12.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощенного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзив до суду не надала. З відома позивача, у відповідності до положень ст.ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши документи та матеріали, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 04.05.2020 року [PERSON] звернулася з заявою до позивача про призначення тимчасової державної допомоги непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, та призначаються згідно із Порядком тимчасової державної допомоги непрацюючій особі, яка досягла пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1098 (із змінами) від 27 грудня 2017 року (далі - Порядок). Тимчасова допомога перераховується особі кожні шість місяців з урахуванням змін її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу і виплачується до досягнення такою особою віку, з якого вона набуває право на пенсійну виплату (п. 2 Порядку). Відповідальність за достовірність наданої інформації покладається на особу, яка звернулася за призначенням тимчасової допомоги (п. 5 Порядку). У разі зміни обставин, які можуть вплинути на розмір або порядок отримання тимчасової допомоги, особа зобов`язана не пізніше ніж через десять днів повідомити про це органу соціального захисту населення, який призначив таку тимчасову допомогу (п. 8 Порядку). Згідно з п. 16 Порядку виплата та призначеної тимчасової допомоги припиняється: у разі призначення пенсії - з дати її призначення. Відповідно до пункту 24 Порядку, якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: - визначають обсяг надміру виплачених коштів і встановлюють строк їх повернення залежно від матеріального стану особи; - повідомляють особі про обсяг надміру виплачених коштів і строк їх повернення; - у разі врахування надміру виплачених коштів під час виплати тимчасової допомоги в наступні періоди на підставі своїх рішень проводять щомісячні відрахування в розмірі, який не перевищує 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; - у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлений строк вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ст. 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. За приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повномуобсязі особою, яка її завдала. Так, Рішенням Управління соціальних виплат і компенсацій Заводського району Департаменту праці та соціального захисту населення від 18.05.2020, [PERSON] призначено державну тимчасову допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату на період з 04.05.2020 року по 03.11.2020 року з урахуванням її майнового стану та середньомісячного сукупного доходу. У відповідності до пп.1 п.1 Постанови КМУ №264 від 08.04.2020 року, позивачем з 04.11.2020 по 31.05.2021 року на період карантину було продовжено виплату тимчасової державної соціальної допомоги - [PERSON] .. Разом з тим, проведеною позивачем верифікацією 20.05.2021 року було встановлено що 26.05.2020 року [PERSON] було призначено пенсію. Таким чином в порушення п.8 Порядку відповідач не повідомила управління у десятиденний термін про зміни обставин, які впливають на виплату призначеної тимчасової допомоги . З урахуванням викладеного та у відповідності до протоколу індивідуального перерахунку по о/р № [NUMBER] позивачем здійсненно перерахунок призначеної допомоги [PERSON] , в результаті чого було встановлено суму переплати державних коштів по тимчасовій державній соціальній допомозі за період з 26.05.2020 року по 31.05.2021 року, яка становить 20787,03\~грн. Вподальшому відповідачу було надіслано письмові повідомлення про необхідність повернення надміру виплачених коштів. Проте матеріали справи не містять відомостей про повернення надміру виплачених коштів [PERSON] . Отже, враховуючи, що відповідач безпідставно отримала тимчасову державну соціальну допомогу за період з 26.05.2020 року по 31.05.2021 року. Таким чином державному бюджету завдано шкоду на суму 20787,03 грн.. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved