Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

Рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 23 серпня 2023 року задоволено частково позов [PERSON] до Держави Україна в особі Національної поліції України та Державної казначейської служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Національної поліції в Херсонській області, про відшкодування шкоди. Стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 5000 грн. В іншій частині позовних вимог позивачу відмовлено в задоволенні. Рішення набрало законної сили 11 червня 2024 року. 01 липня 2024 року адвокат позивача [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки не вирішено всі питання по справі, а саме питання пов`язанні із витратами позивача на професійну правничу допомогу, при цьому в заяві адвокат послався на ст. ст. 134 та 141 ЦПК України. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом питання судових витрат в рішенні не вирішено, крім того представник окремо зазначив, що розмір витрат позивача повністю доведені наданими до суду доказами, а тому відсутні підстави зменшення таких витрат. Представник Головного управління ДКС України в Одеській області звернувся до суду із запереченнями щодо ухвалення додаткового рішення, а саме представник зазначає, що питання розподілу судових витрат понесених у зазначеній справі має вирішуватись виключно між позивачем та органами поліції, а не шляхом стягнення з Державного бюджету України. Позовна заява щодо відшкодування моральної шкоди була подана позивачем у зв`язку з протиправними, на його думку, діями посадових осіб Національної поліції України та Головного управління Національної поліції в Херсонській області області, останні є окремими юридичними особами, а тому самостійно несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями, є розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня, тому будь-які виплати, повинні відшкодовуватись з рахунків таких органів, тобто за рахунок бюджетів, передбачених для даних органів, а останні зобов`язані вжити всіх заходів щодо забезпечення відповідних асигнувань. просимо суд звернути увагу, що розмір витрат на правову допомогу, який представник позивача просить стягнути на користь [PERSON] , на думку Казначейства, є завищеним. Так, згідно висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Казначейство вважає, що витрати на правничу допомогу у розмірі 24 000,00 грн не відповідають складності справи, часу витраченому адвокатом на написання процесуальних документів та значенню справи для сторони та заявляє клопотання про їх зменшення. Окрім того, звертаємо увагу суду, що позовні вимоги [PERSON] було задоволено частково в сумі 5 000,00 грн, що становить 2 % від заявлених позовних вимог. Таким чином, на думку Казначейства розмір судових витрат, що може бути стягнутий з органів поліції на користь [PERSON] становить 4800,00 грн, а не 24 000,00 грн як заявлено представником позивача. Представник ГУ НП в Херсонській області в судовому засіданні та в письмових в запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення зазначив, що представником позивача не додано до матеріалів справи документів, які б свідчили про оплату [PERSON] адвокатських послуг (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). На думку заявника витрати пов`язані з оплатою правничої допомоги у розмірі 24000 грн. 00 коп. у справі не відповідали критеріям розумності та не були співмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами тож суд дійшов вірного висновку щодо неврахування адвокатських витрат під час винесення рішення. Окрім цього, представником позивача не надано розрахунків здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги, подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. У зв`язку з викладеним вище, представник просить у разі наявності підстав для задоволення позову розмір витрат на правничу допомогу зменшити. Представник Національної поліції в судовому засіданні та в письмових запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення також зазначив, що представник Позивача як доказ понесення останнім витрат на послуги адвоката надав до суду копію договору про надання правничої допомоги від 05.02.2021 № 102 (далі - Договір), копію ордера, копію протоколу погодження розміру гонорару і умови його виплати та копію квитанції до прибуткового касового ордера № 102/2 від 05.07.2021. Національна поліція України вважає, що ці документи не підтверджують факту надання адвокатом правової допомоги у зв`язку з розглядом цієї справи, а лише вказують на те, що між [PERSON] та адвокатом Ставростом Р. Ю. існують договірні відносини щодо надання йому юридичних послуг. Згідно з розділом 3 Договору гонорар - винагорода Адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів Клієнта та надання йому інших видів правничої допомоги на умовах і в порядку, що визначені окремим документом - Протоколом погодження розміру гонорару і умови його виплати. Так, цим Протоколом погодження розміру гонорару і умови його виплати від 05.07.2021 № 2 (далі - Протокол) сторони визначили розмір і умови виплати клієнтом адвокатові гонорару за надання ним правничої допомоги пов`язаної зі збором доказів завдання клієнту моральної шкоди, спричиненої бездіяльністю органу досудового розслідування під час здійснення неефективного і безвідповідального кримінального провадження №712016230240000794, складанням позовної заяви та інших процесуальних документів щодо стягнення на користь клієнта моральної шкоди, а також його представництва в Голопристанському районному суді Херсонської області. Також, вищевказаним Протоколом визначено, що розмір гонорару за домовленістю сторін складає 24000,00 грн.. Разом з цим, у квитанції до прибуткового касового ордера № 102/2 від 05.07.2021 вказано про сплату 24 000 грн з підставою платежу «Договір від 05.02.2021 № 102/2». Звертаємо увагу суду, що як у тексті договору так у тексті Протоколу та квитанції відсутні будь-які посилання на те, що правнича допомога надавалась адвокатом саме у справі № 516/78/2023. Так, питання ухвалення додаткового рішення визначено в ст. 270 ЦПК України. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати; Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Статтею 264 ЦПК України визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати. Одночасно ст. 134 ЦПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Як встановлено судом представник позивача в позовній заяві зазначив, що попередній розрахунок судових витрат позивача становить 24000 грн.. В підтвердження таких витрат представником 03 квітня 2023 року до суду надано договір про надання правничої допомоги від 05 лютого 2021 року, протокол погодження розміру гонорару № 2 від 05 липня 2021 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 102/2 від 05 липня 2021 року, згідно якої позивач сплатив адвокату 24000 грн. гонорару. (т. 1 а.с. 220-238) Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як зазначено вище, представник позивача надав заяву про стягнення судових витрат та докази таких витрат до судових дебатів, тобто в строки встановленні законом. Так, представник просить стягнути з держави витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 24000 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися під час розгляду справи по суті сторона у справі (відповідач) не заявляв про розмір витрат та не висловлював вимогу про необхідність їх стягнення зі сторони позивача у разі відмови у задоволенні позовних вимог. Частинами 1-4 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів [PERSON] в суді здійснювалося адвокатом Ставрост Р.Ю.. В обґрунтування вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу представник надав копію договору (угоди) про правову допомогу від 05 лютого 2021 року, протокол погодження розміру гонорару № 2 від 05 липня 2021 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 102/2 від 05 липня 2021 року, згідно якої позивач сплатив адвокату 24000 грн. гонорару. Також в обґрунтування вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу представником надано декілька процесуальних клопотань з якими представник звертався до суду та інших державних установ. Разом з цим, судом приймається до уваги посилання представника Державної казначейської служби на той факт, що позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, предметом позову є стягнення шкоди з держави, підготовка позову та інших процесуальних заяв в даній справі не потребувала аналізу великої кількості документів, вивчення та аналізу великого пласту судової практики, справа по суті є не складною. А тому враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, часткове задоволення позовних вимог, а також вимоги розумності, суд вважає за можливе стягнути за рахунок Державного бюджету України на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.. При цьому судом не приймається до уваги посилання представника ГУНП в Херсонській області щодо відсутності платіжних документів, які підтверджують оплату гонорару, оскільки квитанція яка надана до суду є первинним документом, який підтверджує таку оплату. Також судом не приймається до уваги посилання представника Національної поліції на відсутність підтвердження, що договір укладений між [PERSON] та адвокатом Ставрост Р.Ю. від 05 лютого 2021 року має відношення до справи № 516/78/23, оскільки саме в рамках зазначеного договору [PERSON] надавав правничу допомогу [PERSON] зі збором доказів завдання моральної шкоди, спричиненої бездіяльністю органу досудового розслідування під час здійснення неефективного і безвідповідального кримінального провадження № 12016230240000794, яке було предметом дослідження судом під час розгляду справи по суті.

Outcome: approved