Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Хустської міської ради про позбавлення батьківських прав. Посилається на те, що з відповідачем уклали шлюб 24.07.2007 року у відділі РАЦС Хустського районного управління юстиції Закарпатської області за актовим записом № 171. За період перебування в шлюбі у сторін народилося двоє дітей - донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Тривалий час з відповідачем припинили фактичні шлюбні відносини через постійні сварки, конфліктні відносини. Після припинення спілкування внаслідок чергової сварки відповідач покинула місце проживання [ADDRESS] та переїхала з донькою [PERSON] проживати до своїх батьків за адресою [ADDRESS] . З моменту припинення фактичних шлюбних відносин і по теперішній час мати з донькою. [PERSON] не проживає, не відвідує її, не опікується дитиною, не цікавиться життям, здоров`ям, духовним та моральним розвитком доньки, не бере участі в її утриманні, свідомо ухиляється від спілкування, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; створює перешкоди для всебічного розвитку доньки. Просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує повністю, з підстав наведених у ньому. Просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Подала суду нотаріально завірену заяву від 24.05.2024 року, в якій просить суд справу розглядати у її відсутності, позов визнає та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Представник третьої особи - органу опіки та піклування Хустської міської ради, належним чином повідомлений, в судове засідання не з`явився. Заступник міського голови В. Калин подав до суду заяву про проведення судового розгляду без участі представнику органу опіки та піклування. При прийнятті рішення просив врахувати висновок органу від 09.07.2024 року. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та інтересам інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони уклали шлюб 24 липня 2007 року у відділі РАЦС Хустського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис № 171. За період перебування в шлюбі у сторін народилося двоє дітей - донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Відповідач своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину [PERSON] до досягнення нею повноліття не виконує на протязі тривалого часу та не здійснює жодних дій, спрямованих на її виконання. Актом обстеження житлово-побутових і матеріальних умов від 02.05.2024 року стверджується, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою [ADDRESS] . За обстежуваною адресою також проживає донька [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . З довідки лікаря [PERSON] від 02.05.2024 р. вбачається, що [PERSON] свою доньку [PERSON] на прийом до лікаря приводить одноосібно. Вказівки лікаря по догляду та лікуванню виконує на належному рівні. Мати дитину на прийом до лікаря не приводила та станом її здоров`я не цікавилась. Довідкою № 72 від 02.05.2024 р., виданою класним керівником Хустського багатопрофільного ліцею № 1 ім. Івана Магули Хустської міської ради [PERSON] стверджується, що [PERSON] навчається у 7-Б класі даного ліцею. Мати [PERSON] у батьківських зборах участі не приймає, навчанням доньки не цікавиться. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»: «Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.». Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Проте жодного з покладених законом на батьків обов`язків, відповідач [PERSON] не виконує. 24.05.2024 року відповідач [PERSON] написала нотаріально завірену заяву про відмову від дитини [PERSON] , [INFO] , яка посвідчена приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Гелеван С.І.. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Хустської міської ради № 2332/02-12 від 09.07.2024 р. позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] є можливим та таким, що не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків, як підстава для позбавлення батьківських прав має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зав`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (параграф 100). Аналіз зазначених положень закону, практики Європейського суду з прав людини дає можливість зробити висновок, що підставою позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї обставин, коли батьки внаслідок свідомої, винної поведінки не виконують своїх обов`язків щодо виховання, утримання, розвитку дітей, їх навчання та лікування і коли таку ситуацію неможливо виправити іншими заходами. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні в матеріалах справи докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд дійшов висновку, що відповідачка [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини [PERSON] , [INFO] , про що свідчить той факт, що вона самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, не бере належної участі в її житті та вихованні, про що зазначив позивач у своєму позові, та це не спростовано відповідачкою. У діях відповідачки проявляється саме винна та пасивна поведінка по відношенню до дитини, відповідачка не вживає належних дій щодо забезпечення та виховання доньки.

Outcome: approved