Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

11.06.2024 представник позивача директор ТОВ «Коллект центр» М.Ткаченко звернулась до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути суму заборгованості за договорами позики №3108543 від 26.06.2021 року та № 3229115399-88066 від 23.06.2021 року у розмірі 49\~887,72 грн; судовий збір сумі 3028 грн. та 13000 грн. витрат за надання правничої допомоги. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.06.2021 між [PERSON] , та ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» був укладений договір позики № 3229115399-88066 на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики, що акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом (вчиненим одноразовим ідентифікатором) з урахуванням положень ч.ч.6, 12 п.1 ст.3, ст.12, п.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно умов даного договору відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн. шляхом їх перерахування на банківську картку, який зобов`язався повернути в строк до 11.07.2021 та сплатити проценти за користування ним в розмірі 1,95% за кожен день користування кредитом. Також 26.06.2021 між відповідачкою та товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс», за допомогою веб сайту, в письмовій формі у вигляді електронного документа був укладений кредитний договір №3108543, до умов якого позичальник отримав грошові кошти в розмірі 10 000 грн. та зобов`язався повернути їх в строк до 26.07.2021 зі сплатою процентів за користування кредитом. 27.08.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № 27-08/1,за яким ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і по договору, укладеному з відповідачем. В подальшому ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023. 18.11.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № 18-11/21,у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі і по згаданому договору, укладеному з відповідачкою. В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/1 від 10.03.2023, в тому числі за договором позики укладеним з [PERSON] . Так як взяті на себе зобов`язання [PERSON] , за вказаними вище договорами належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість в загальному розмірі 49 887.72 грн., яку представник позивача просить стягнути з останньої. 12.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача у поданій позовній заяві просив про розгляд справ без участі, підтримує позовні вимоги. Разом з тим, зазначив, що відносно проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений відповідно до вимог закону, в тому числі через сайт «Судова влада». Правом на подання відзиву не скористався. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавав. За таких обставин, з урахуванням положень статтей 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Так як сторони в судове засідання, призначене на 15.07.2024 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 26 червня 2021 року між відповідачем та ТОВ БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС укладено кредитний договір №3108543, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (плату за користування грошовими коштами) на умовах та у порядку, встановлених цим договором (а.с.6-7). Тип кредиту фінансовий кредит, розмір (сума кредиту) 10 000 грн., кредит надається строком на 30 днів (основний строк), термін (дата) повернення кредиту 26 липня 2021 року (п.п.1.2-1.4 кредитного договору). З 1-го по 30-й день позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 1,9900 %. Сторони домовились, що загальний строк надання кредиту може бути автоматично продовжений (пролонгований) у разі невиконання позичальником у повному обсязі зобов`язань зі сплати процентів згідно п.1.6 та повернення кредиту у визначений в п.1.5 термін (після спливу строку А). У такому разі строк надання кредиту автоматично пролонгується на строк 30 календарних днів (Строк Б, пролонгований строк), а визначена в п.1.5 договору дата повернення кредиту продовжується на відповідну кількість днів. Під час пролонгованого строку (строку Б) позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 2,50 % від суми кредиту за кожен день пролонгованого строку (п.п.1.6-1.7 кредитного договору). Відповідно до п.1.12 кредитного договору, строк дії договору до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше одного календарного року. Згідно п.1.13 кредитного договору, на дату укладення кредитного договору орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 29653,85 %, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 15970 грн. У випадку настання умов, передбачених п.1.7 договору, орієнтовна ефективна річна процентна ставка складатиме 819,43 %, орієнтовна загальна вартість кредиту складатиме 23470,00 грн. Сторонами погоджено паспорт споживчого кредиту ТОВ БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС, у якому вказані основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача: тип кредиту фінансовий кредит, сума/ліміт кредиту 10 000 грн., строк кредитування (основний та подовжений) 30/30, мета отримання кредиту - придбання споживчих товарів або послуг, спосіб та строк надання кредиту готівковим або безготівковим способом; інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка, відсотків річних 726.65, тип процентної ставки фіксована, загальні витрати за кредитом 5970.00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строку користування кредитом.(а.с.8). Графіком платежів, що є Додатком № 1 до кредитного договору № 3108543 від 26 червня 2021 року, визначено дату видачу кредиту/дату платежу, суму кредиту, проценти за користування кредитом, всього загальна вартість кредиту 15970 грн. (а.с.9). Згідно довідки ТОВ БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС, успішно проведено операцію щодо переказу грошових коштів у сумі 10 000 грн. за кредитним договором 3108543 від 26 червня 2021 року (а.с.19). 27.08.2021 між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення права вимоги № 27-08/1, відповідно до якого на умовах, встановлених цим договором, ТОВ БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС передає (відступає) ТОВ Вердикт Капітал за плату, а ТОВ Вердикт Капітал приймає належні ТОВ БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників (Додаток № 1 до договору), укладеними між ТОВ БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС і боржниками (портфель заборгованості) (а.с.27-28). Згідно реєстру боржників від 27 серпня 2021 року до договору відступлення права вимоги № 27/08-1 від 27 серпня 2021 року, ТОВ Вердикт Капітал набуло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №3108543 від 26 червня 2021 у сумі 23470,00 грн., з яких 10 000 грн. сума боргу за кредитом, 13470,00 грн. сума нарахованих процентів (а.с.30 зворот) 10 січня 2023 року між ТОВ Вердикт Капітал та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого у порядку та на умовах,визначених цим договором, ТОВ Вердикт Капітал відступає шляхом продажу ТОВ «Коллект Центр» належні ТОВ Вердикт Капітал, а ТОВ «Коллект Центр» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором права вимоги ТОВ Вердикт Капітал до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків та інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за договором позики (кредитними договорами) з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них. ТОВ «Коллект Центр» сплачує ТОВ «Вердикт Капітал» за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором (а.с.38-10). Згідно реєстру боржників від 10 січня 2023 року до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3108543 у сумі 24275,72 грн., з яких 10 00 грн. сума боргу за кредитом, 13470,00 грн. сума нарахованих процентів, 805.72 відповідальність за порушення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦПК України.. (а.с.41 зворот.). 23 червня 2021 року між [PERSON] , та ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» був укладений договір позики № 3229115399-88066 на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики, що акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом (вчиненим одноразовим ідентифікатором) з урахуванням положень ч.ч.6, 12 п.1 ст.3, ст.12, п.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Згідно умов даного договору відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн. шляхом їх перерахування на банківську картку, який зобов`язався повернути в строк до 11.07.2021 та сплатити проценти за користування ним в розмірі 1,95% за кожен день користування кредитом. (а.с.10 зворот, 11-15). Відповідно до п.п. 2.5. Договору позики, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. Умовами Договору позики на період зазначений в п.п. 2.3. Договору, плата за користування Кредитом встановлена в розмірі 1,95 % за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2.7. Договору позики встановлено, що плата за користування кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування Кредитом, визначену у п.п. 2.3. цього Договору та починається у дату списання Кредитних коштів з Рахунку Товариства й закінчується у дату зарахування суми кредиту та плати за користування Кредитом на Рахунок Товариства. Відповідно до п.п. 9.2 Договору позики, цей Договір укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається, у відповідності до вимогст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних Позичальником, який прийняв пропозицію (оферту) укласти цей Договір, надсилаються Товариству та призначені для ідентифікації підписувача цих даних. Пунктом 9.3. Договору позики встановлено, що електронний підпис одноразовим, ідентифікатором, вказаний у п.п. 9.2. цього Договору, має юридичну силу власноручного підпису. Підписанням Договору позики відповідач також підтвердив, що він був ознайомлений з усіма його умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Кредитодавцем (ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») було перераховано грошові кошти у розмірі 2500,00 грн. Перерахування грошових коштів на картку Позичальника було здійснено за допомогою компанії ТОВ «Платежі онлайн» на карту відповідача № [NUMBER] (а.с.19 зворот,20.) 18.11.2021 між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 18-11/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 3229115399-88066 від 23.06.2021, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] (а.с.32-35). У свою чергу, 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до Боржників, в тому числі за договором позики № 3229115399-88066 від 23.06.2021 року. Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 10.01.2023 року відповідно до заборгованість становить 25\~612 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 2 500,00 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги 882 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 22 230 грн. (а.с.23). Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договором. Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором. Положеннями частини 1статті 6 ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом норм ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів,їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підставі ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис2, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наданими позивачем доказами підтверджено, що між ТОВ БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС та відповідачем, а також між ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» укладено кредитні договори, які підписано відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідно до ч.ч.6, 8 ст.11, ст.12 Закону України Про електронну комерцію. У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт Товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитних договорів, які оформлені сторонами в електронній формі. Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС відступило позивачу право грошової вимоги до відповідача щодо грошових та інших зобов`язань за кредитним договором № 3108543 від 26 червня 2021 року. Крім того, ТОВ «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» відступило позивачу право грошової вимоги до відповідача щодо грошових та інших зобов`язань за договором про споживчий кредит № 3229115399-88066 від 23 червня 2021 року. Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Всупереч вказаних вимог закону, відповідач не виконала свої зобов`язання по сплаті заборгованості за кредитними договорами. Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про споживчий кредит № 3229115399-88066 від 23 червня 2021 у загальному розмірі 25612.00 грн. з яких: 2500 грн. заборгованість по основній сумі кредиту, 23 112 грн. заборгованість за відсотками станом на дату відступлення права вимоги, проте позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності нарахування заборгованості за відсотками саме у заявленими в розмірі 23\~112 грн. У наданому розрахунку заборгованості не вказано інформації щодо розміру застосованої відсоткової ставки, складових частин суми заборгованості за відсотками. При цьому, судом встановлено, що згідно графіку платежів, що є Додатком № 1 до договору про споживчий кредит № 3229115399-88066 від 23 червня 2021 року, відповідач зобов`язався повернути кредит у загальному розмірі 3 382 грн., з яких 2 500 грн. сума кредиту, 1.95% - проценти за користування кредитом, що також узгоджується із паспортом споживчого кредиту. Разом з тим, відповідно до п. 2.3. строк дії такого кредитного договору становить 18 днів. Інших додаткових угод щодо продовження строку кредитування матеріали справи не містять. Отже, оскільки після спливу визначеного договором позики строку кредитування право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за договором позики, які нараховані після 11.07.2021 задоволенню не підлягають. Враховуючи правову позицію Верховного Суду, суд вважає, що право позивача нараховувати передбачені договором проценти за договором позики припинилося після спливу визначеного договором строку позики, а тому з 12.07.2021 позивач не мав правових підстав нараховувати передбачені договором проценти, а мав правову можливість на захист свого порушеного права відповідно до ч. 2 ст. 625\~ЦК України, однак таких вимог не заявляв, при цьому суд вирішує справу в межах заявлених позовних вимог. Виходячи із заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 2 500 грн., а також погоджені сторонами проценти в розмірі 1,95%, що в гривневому еквіваленті становить -877, 5 грн. ( 2\~500 /100 х 1,95 % х 18 днів). Щодо стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором № 3108543 від 26 червня 2021 року , суд зазначає наступне. Згідно п.1.5 кредитного договору, термін (дата) повернення кредиту - 26 липня 2021 року. Згідно п.1.6-1.7 кредитного договору, з 1-го по 30-й день позичальник сплачує проценти (плату за користування грошовими коштами) за кожен день строку користування кредитом у розмірі 1,9900 %. Сторони домовились, що загальний строк надання кредиту може бути автоматично продовжений (пролонгований) у разі невиконання позичальником у повному обсязі зобов`язань зі сплати процентів згідно п.1.6 та повернення кредиту у визначений в п.1.5 термін (після спливу строку А). У такому разі строк надання кредиту автоматично пролонгується на строк 30 календарних днів (Строк Б, пролонгований строк), а визначена в п.1.5 договору дата повернення кредиту продовжується на відповідну кількість днів. Під час пролонгованого строку (строку Б) позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 2,50 % від суми кредиту за кожен день пролонгованого строку. Так, з розрахунку заборгованості вбачається, що після закінчення строку кредитування, визначеного п.1.5 кредитного договору, відповідач не виконала свої зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за користування кредитом, а тому відповідно до п.п.1.6-1.7 кредитного договору строк кредиту автоматично пролонговано на 30 календарних днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,50 % від суми кредиту за кожен день пролонгованого строку. З розрахунку заборгованості, вбачається, що відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 3108543 від 26 червня 2021 року у розмірі 23 470 грн., з яких: 10 000 грн. сума кредиту, 13 470,00 грн. сума за відсотками на дату відступлення права вимоги (а.с. 20- зворот), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Такі висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (пункт 8.35). Оскільки неправомірними діями відповідача позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. Згідно з розрахунку доданого по позову, з яким погоджується суд, з відповідача підлягає стягненню 3% річних у розмірі 148,76 грн. та інфляційні втрати у розмірі 656,91 грн. за період з 09.2021 по 02.2022 (а.с.24). Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість: - за договором про споживчий кредит № 3229115399-88066 від 23 червня 2021 року у розмірі 3\~377,5 грн., з яких: 2500 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 877,5 грн. сума заборгованості за відсотками, - за кредитним договором № 3108543 від 26 червня 2021 року у розмірі 24 275,72 грн., з яких: 10 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 13 470 грн. заборгованість за відсотками, 3% річних у розмірі 148,76 грн. та інфляційні втрати у розмірі 656,96 грн. Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та судового збору. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом задоволено позовні вимоги на суму 28 157 грн. 72 копійок, позивач просив стягнути з відповідача 49 887 грн. 72 коп. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог (27\~653,22 /49887,72х100=56,44%), то на користь позивача з відповідача підлягають стягнення витрат по сплаті судового збору в розмірі 1\~678 грн. (3028 /100%х 55,43%). Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості,що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Позивачем заявлено до стягнення 13 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу. 02.01.2023 ТОВ «Коллект Центр» (далі «Клієнт») та АО «Лігал Ассістанс» ( далі- «Адвокатське об`єднання») уклали договір про надання правової допомоги № 02-01/2023, відповідно до якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (а. с. 50-51). Згідно з п. 4.1 Договору про надання правової допомоги вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору. Відповідно до заявки про надання юридичної допомоги № 925 від 26.04.2024 та акту №2 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024 сторони договору погодили надання правових (юридичних) послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] загальною вартістю 13 000 грн. (а. с. 54-55-). Із платіжної інструкції від 10.05.2024 вбачається, що на рахунок адвокатського об`єднання позивачем були перераховані кошти в сумі 65 000 грн. за надання правової допомоги згідно договору № 02-01/2023 від 02.01.2023 (а. с. 53). Суд вважає, що надані документи є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт понесення позивачем витрат, що пов`язані з наданою правничою допомогою адвокатом. Проте, щодо суми (вартості) понесених витрат суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне. Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved