Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

Позивач - Первомайська міська рада Миколаївської області звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Позов мотивований тим, що відповідно до ордеру на жиле приміщення № 165 від 02.03.1990 року у квартиру [ADDRESS] було заселено сім`ю, яка складалася з чотирьох осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради № 475 від 13.07.2007 «Про переоформлення особистих рахунків громадян» у зв`язку зі смертю [PERSON] переоформлено особистий рахунок на зазначену квартиру на ім`я [PERSON] . Однак, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг та реєстрації апарату виконавчого комітету міської ради від 05.01.2024 за № 9/3.13.2-30 єдиною зареєстрованою особою у вищезазначеній квартирі на даний час є [PERSON] (відповідач). Проте, вже більш ніж п`ять років [PERSON] у квартирі фактично не проживає, що підтверджується відповідним актом ОСББ «Затишний дім Вікторія» від 22.08.2022. Наразі його місцезнаходження невідоме. У квартирі відсутні його особисті речі, участі в оплаті комунальних послуг він не бере. За таких обставин позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді від 19.03.2024 відкрито провадження; постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання. Крім того, ухвалою суду від 19.03.2024 витребувано від Департамента інформатизації Міністерства внутрішніх справ України певноі інформації щодо [PERSON] . На виконання зазначеної ухвали Департамент інформатизації Міністерства внутрішніх справ України наддав суду інформацію про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності та наявність судимості. Ухвалою суду від 14.05.2024 у наданій справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини його неявки суду невідомі. Відповідачу було направлено копію позовної заяви з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Судові повідомлення та документи відповідачу надсилалася за останніми відомими адресами його фактичного та зареєстрованого місця проживання, проте повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Крім того, відповідач був повідомлений про місце, день та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. Сторонами не подано будь-яких інших заяв, клопотань, доказів тощо. Ухвалою суду від 10.07.2024 постановлено проводити заочний розгляд справи. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до ордеру на жиле приміщення № 165 від 02.03.1990 року (а.с.13) у квартиру [ADDRESS] , житловою площею 39,8 кв.м. було заселено сім`ю, яка складалася з чотирьох осіб: [PERSON] (заявника), [PERSON] (дружини), [PERSON] (доньки) та [PERSON] (доньки). 08.03.2005 [PERSON] , 1944 року народження, помер, що підт верджується свідоцтвом про його смерть (а.с.16). Відповідно до рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради № 475 від 13.07.2007 «Про переоформлення особистих рахунків громадян» (а.с.15) у зв`язку зі смертю [PERSON] переоформлено особистий рахунок на зазначену квартиру на ім`я його дружини [PERSON] , 1948 року народження. При цьому склад сім`ї зареєстрованих у зазначеній квартирі становив три особи: [PERSON] , 1948 року народження, [PERSON] , 1971 року народження, [PERSON] , 1994 року народження. 19.03.2018 [PERSON] , 1948 року народження, померла, що підтверджується інформацією, наданою Відділом ДРАЦС у місті Первомайську Первомайського району Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 31.08.2022 (а.с.9). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав від 11.12.2023 власником квартири [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг та реєстрації апарату виконавчого комітету Первомайської міської ради від 05.01.2024 за № 9/3.13.2-30 єдиною зареєстрованою особою у квартирі [ADDRESS] на даний час є [PERSON] , [INFO] (відповідач) (а.с.11). Проте, як вбачається з довідки та Акту ОСББ «Затишний дім Вікторія» від 22.08.2022 [PERSON] вже більш ніж п`ять років у зазначеній квартирі фактично не проживає, його місцезнаходження невідоме. Відповідно до відповіді Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ України від 09.04.2024, наданої на запит суду, [PERSON] , [INFO] , був неодноразово судимий, останній раз його обуло засуджено вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.02.2017 за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, а 25.09.2020 його бвуло звільнено з Арбузинської виправної колонії Миколаївської області (№ 83) у зв`язку з відбуття строку покарання. Крім того, 11.02.2021 Первомайським відділом поліції ГУНП в Миколаївській області в рамках кримінального провадження № 12020155110000662 від 18.11.2020 [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України (а.с.38). Відповідно до відповіді Первомайського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області від 08.04.2024, наданої на запит суду, розшукові заходи відносно [PERSON] , [INFO] , не здійснюються (а.с.37). Згідно ч.1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до вимог ст.\~319\~Цивільного кодексу\~України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до\~ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до роз`яснень, які надав Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.п. 33, 34 постанови № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 Цивільного кодексу України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396\~Цивільного кодексу\~ України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71,72,116,156 Житлового кодексу УРСР; стаття 405 Цивільного кодексу України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст. 107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населенного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населенному пункті договір найму житлового приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Підстави для зберігання зазначеного жилого приміщення за відповідачем строком понад шість місяців, що передбачені ч.3 ст. 71 Житлового кодексу України, відсутні. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживає понад п`ять років без поважної причини, не сплачує будь-які кошти за житлово-комунальні послуги, не здійснює утримання зазначеного майна, у зв`язку з чим квартира перебуває у занедбаному стані. Тож, підстав для продовження терміну зберігання за відповідачем права користування вказаним житлом немає. За таких обставин відповідач втратив право на користування квартирою [ADDRESS] , що належить позивачу, отже є підстави для задоволення позову та визнання відповідачем таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивачем не заявлено про відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved