Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

Зміст позовних вимог У березні 2024 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Деснянського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди в сумі 37699,07 грн. Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що 04 серпня 2022 року об 11 год 30 хв водій [PERSON] , керуючи автомобілем AUDI 100, д.н.з. [NUMBER] , в місті Києві, допустив зіткнення з транспортним засобом PEUGEOT, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . На дату скоєння цієї пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина Відповідача у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 25.10.2022 у справі № 756/7036/22. Згідно зі Звітом № 90/М/22 з визначення розміру збитків, завданих ушкодженням транспортного засобу від 12.08.2022, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Незалежна експертна компанія», розмір завданих збитків становить 36146,07 грн. На підставі наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 36146,07 грн. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1553,00 грн. Позивач вказує, що загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав 37699,07 грн, які він просить суд стягнути з відповідача. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18 березня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, вирішено питання про доцільність розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, учасникам процесу роз`яснено право подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань відповідно до положень чинного ЦПК України. Відзиву на позовну заяву чи інших письмових пояснень від відповідача до суду не надходило, а також повідомлення про іншу адресу. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження та копії позовної заяви з додатками на адресу його зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ), проте поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 23 січня 2023 року у справі № 496/4633/18 листи, що повернулися з відміткою довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання» або «інші причини», є належно врученими. Звісно ж, за умови, що їх було направлено на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (щодо юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) або на адресу місця реєстрації (щодо фізичних осіб) чи на адресу, самостійно зазначену стороною як адреса для листування. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи, встановлені судом 04.08.2022 об 11:30 год в м. Києві по вул. Богатирській, 1-А, на паркувальному майданчику, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Audi 100, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності руху та здійснив наїзд на припаркований автомобіль PEUGEOT Traveller, д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 25.10.2022 у справі № 756/7036/22 встановлено, що подія сталася з вини відповідача, останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки PEUGEOT, д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . 08.08.2022 [PERSON] повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду та подав заяву щодо виплати відшкодування у зв`язку з ДТП. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, проведеного ТОВ «Незалежна експертна компанія» № 90/М/22 від 12.08.2022, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу PEUGEOT, д.н.з. [NUMBER] , склала 36146,07 грн. Позивач здійснив регламентну виплату [PERSON] в розмірі 36146,07 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 936408 від 29.11.2022. Також позивачем понесені витрати на визначення розміру завданої шкоди щодо даного страхового випадку в сумі 1553,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 933100 від 22.08.2022. На дату вчинення події відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Норми права та мотиви суду Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до положень пп. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з п. 41.4 ст. 41 вказаного Закону МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди. Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що позивачем здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій особі у зв`язку з настанням страхового випадку у розмірі 36146,07 грн, а також позивачем понесені витрати на визначення розміру завданої шкоди щодо даного страхового випадку в сумі 1553,00 грн, що підтверджується матеріалами справи. З огляду на зазначене, пред`явлений до відповідача позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі понесених витрат у сумі 37699,07 грн (36146,07 грн + 1553,00 грн). На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved