Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] через свого представника, адвокатку Остапчук В. І. звернулися до суду із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В. Ю. про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначили,\~що [INFO] помер\~ [PERSON] ,\~що підтверджується\~Свідоцтвом про\~смерть, серія [NUMBER] , видане 06 квітня 1992 року Підгороднянською сільською радою народних депутатів, актовий запис 3. Спадкова справа заведена Тернопільською районною державною нотаріальною конторою за заявою дружини померлого - [PERSON] в 1999 році за № 91. Факт прийняття спадщини встановлено по спільному проживанню зі спадкодавцем. Спадкоємцями першої черги є: син померлого - [PERSON] ; дружина померлого - [PERSON] ; донька померлого - [PERSON] . Донька померлого [PERSON] - [PERSON] , не претендує на спадкове майно, до нотаріуса із заявою про відкриття спадкової справи не зверталася, спадщину не прийняла. Житловий будинок з цокольним поверхом і прибудовою [ADDRESS] який входить до складу спадкового майна, належав померлому [PERSON] , як голові робітничого двору. Ніхто, крім позивачів, не претендує на вказане господарство. 02 червня 2023 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Валентиною Осадчук винесено постанову № 1103/02-31, якою відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність (втрату) правовстановлюючого документу. 08 листопада 2023 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори Валентиною Осадчук винесено постанову № 2263/02-3, якою відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність (втрату) правовстановлюючого документу. Згідно довідки № 307, виданої 16 серпня 2023 Підгороднянською сільською радою, на день смерті [PERSON] за адресою [ADDRESS] на реєстраційному обліку були, проживали і проживають по даний час [PERSON] - дружина, та [PERSON] син. Згідно копії довідки № 331 виданої 04 вересня 2023 року Підгороднянською сільською радою, в робітничому дворі за адресою [ADDRESS] станом на 01 липня 1990 року членами робітничого двору були: [PERSON] - голова сім`ї; Батьківська [PERSON] - дружина; [PERSON] - син; [PERSON] швагро. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 13 грудня 2023 року у справі № 607/22200/23 встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] являється дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, виданого повторно 17 травня 2023 року, серії [NUMBER] . Згідно інформаційної довідки № 229, виданої 20 березня 2023 року Тернопільським РБТІ, станом на 01 січня 2013 року житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок виданого Тернопільською районною радою 30 вересня 1986 року на підставі рішення виконкому № 270 від 29 вересня 1986 року та записано 30 вересня 1986 року в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 60. З урахуванням\~викладеного,\~позивачі просить\~суд: визнати за [PERSON] право власності на 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді від 01 січня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/25455/23. Постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. 30 січня 2024 року судом зареєстроване клопотання представника позивачів, адвокатки Остапчук В. І. про долучення до матеріалів справи копії рішення від 13 грудня 2023 року у справі № 607/22200/23, яке набрало законної сили 15 січня 2024 року. Ухвалою суду, постановленою судом без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 30 січня 2024 року, постановлено витребувати від третьої особи належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 232/01-21, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 22 лютого 2024 року судом зареєстровано лист завідувача Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук Валентини з повідомленням, що запит щодо спадкової справи [PERSON] направлено до Державного нотаріального архіву Тернопільської області за належністю. Ухвалою суду, без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 01 березня 2024 року, постановлено витребувати від Державного нотаріального архіву Тернопільської області належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 232/01-21, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 18 березня 2024 року судом зареєстровано лист Державного нотаріального архіву Тернопільської області із копіями матеріалів спадкової справи № 91, заведеної Тернопільською районною державною нотаріальною конторою 01 квітня 1999 року до майна померлого [INFO] [PERSON] . 26 квітня 2024 року через підсистему «Електронний суд» представник позивачів адвокатка Остапчук В. І. подала заяву про зменшення позовних вимог. В обґрунтування заяви вказує на помилку щодо визначення часток, а тому просить визнати: за [PERSON] право власності на 1/4 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; за [PERSON] право власності на 1/4 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 26 квітня 2024 року через підсистему «Електронний суд» представник позивачів адвокатка Остапчук В. І. подала заяву про заміну неналежного відповідача [PERSON] на належного Підгороднянську об`єднану територіальну громаду. На обґрунтування заяви зазначила, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку його відсутності, усунення від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування. У зв`язку з вищенаведеним слід замінити неналежного відповідача належним. В даному випадку належним відповідачем буде Підгороднянська об`єднана територіальна громада. Ухвалою суду, постановленою судом без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 23 травня 2024 року, клопотання представника позивачів адвокатки Остапчук В. І. про заміну первісного відповідача [PERSON] на належного Підгороднянську об`єднану територіальну громаду задоволено; замінено первісного відповідача [PERSON] на належного Підгороднянську об`єднану територіальну громаду. Протокольною ухвалою судді без видалення суду до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 03 липня 2024 року, постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в тому ж складі суду та учасників; розпочато розгляд справи по суті. Представник позивачів, адвокатка Остапчук В. І. у судове засідання не з`явилася надіслала на електронну пошту суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивачів, зменшені позовні вимоги до належного відповідача підтримує в повному обсязі. Представник відповідача\~Підгороднянської сілької\~ради (Підгороднянської\~об`єднаної територіальної\~громади)\~усудове засідання також не з`явився, однак надіслав суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, при вирішення позову покладаються на думку суду. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний нотаріус Тернопільської районної державної нотаріальної контори Осадчук В. Ю. в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з листом, у якому просила розглядати справу за її відсутності. При розгляді справи покладається на думку суду. За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17 травня 2023 року Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 вересня 1960 року. [PERSON] народився [INFO] , батьки: [PERSON] та [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 лютого 1962 року Тернопільським міськ-бюро ЗАГС. [PERSON] народилася [INFO] , батьки: [PERSON] та [PERSON] , що слідує із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20 грудня 1967 року Тернопільським міськ-бюро ЗАГС. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 06 квітня 1992 року, Підгороднянською с/рада народних депутатів, [PERSON] помер [INFO] у віці 59 років. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 13 грудня 2023 року у справі №607/22200/23 встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , який помер [INFO] . 04 вересня 2023 року виконкомом Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області видано довідку № 331, згідно якої, станом на 01 липня 1990 року в робітничому дворі по [ADDRESS] , були наступні члени сім`ї: голова сім`ї [PERSON] , [INFO] ; дружина [PERSON] [INFO] ; син [PERSON] [INFO] ; швагро [PERSON] [INFO] . 16 серпня 2023 року виконкомом Підгороднянської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області видано довідку № 327, згідно якої [PERSON] на час смерті був зареєстрований та проживав в житловому будинку по [ADDRESS] . У вищевказаному житловому будинку разом з померлим [PERSON] на час його смерті та по даний час були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON] [INFO] ; син [PERSON] [INFO] . 17 березня 2023 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] , який оформлено на [PERSON] 20 березня 2023 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації видано довідку № 229, про те, що за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30 вересня1986 року на підставі рішення виконкому №270 від 29 вересня 1986 року та записано 30 вересня 1986 року в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 60. 20 грудня 2023 року на замовлення [PERSON] визначено ринкову вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 102,1 кв.м, розташованою за адресою: [ADDRESS] , яка становить 305\~770, 00 грн. За змістом\~постанови №\~1103/0231\~від 02\~червня 2023\~року державного\~нотаріуса Тернопільської\~районної державної\~нотаріальної контори\~Осадчук В.\~Ю.,\~нотаріусом розглянуто\~подані [PERSON] \~(реєстраційний\~номер ОКГІП\~-\~1327036167),\~яка зареєстрована\~в [ADDRESS] ,\~документи для\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом,\~на житловий\~будинок з\~цокольним поверхом\~і прибудовою\~ [ADDRESS] ,\~після смерті\~чоловіка -\~ [PERSON] ,\~померлого [INFO] . Після померлого\~ [INFO] -\~ [PERSON] ,\~згідно інформації\~від 06\~квітня 2023\~року за\~№ 232/01-21,\~наданої Державним\~нотаріальним архівом\~Тернопільської області,\~Тернопільською районною\~державною нотаріальною\~конторою заведена\~спадкова справа\~№ 91\~в 1999\~році,\~за заявою\~дружини померлого\~-\~ [PERSON] про\~видачу свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~за №\~129\~від 01\~квітня 1999\~року.\~Іншим спадкоємцем,\~є син\~померлого -\~ [PERSON] .\~Факт прийняття\~спадщини встановлено\~по спільному\~проживанню зі\~спадкодавцем,\~про то\~свідчить довідка\~видана Підгороднянською\~сільською радою\~Тернопільського району\~Тернопільської області\~від 13\~березня 2023\~року №\~121. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Згідно довідки виданої Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 10 лютого 2023 року за № 80, житловий будинок в [ADDRESS] рахується як робітничий двір. Згідно інформаційної довідки виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 20 березня 2023 року за № 229 станом на 01 січня 2013 року житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30 вересня 1986 року на підставі рішення виконкому № 270 від 29 вересня 1986 року та записано 30 вересня 1986 року в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 60. Вказаний правовстановлюючий документ втрачено. На підставі вище викладеного, відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті чоловіка - [PERSON] , померлого [INFO] . Також за\~замістом постанови\~№ 2263/0231\~від 08\~листопада 2023\~року державного\~нотаріуса Тернопільської\~районної державної\~нотаріальної контори\~Осадчук В.\~Ю.,\~нотаріус розглянула\~подані [PERSON] \~(реєстраційний\~номер ОКПП\~-\~ [NUMBER] ),\~який зареєстрований\~в с.\~Підгородне,\~Тернопільського району\~Тернопільської області,\~документи для\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом,\~на житловий\~будинок з\~цокольним поверхом\~і прибудовою\~ [ADDRESS] ,\~після смерті\~батька -\~ [PERSON] ,\~померлого [INFO] . Після померлого\~ [INFO] -\~ [PERSON] ,\~згідно інформації\~від 06\~квітня 2023\~року за\~№ 232/01-21,\~наданої Державним\~нотаріальним архівом\~Тернопільської області,\~Тернопільською районною\~державною нотаріальною\~конторою заведена\~спадкова справа\~№ 91\~в 1999\~році,\~за заявою\~дружини померлого\~-\~ [PERSON] про\~видачу свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом\~за №\~129\~від 01\~квітня 1999\~року.\~Іншим спадкоємцем,\~є син\~померлого -\~ [PERSON] .\~Факт прийняття\~спадщини встановлено\~по спільному\~проживанню зі\~спадкодавцем,\~про що\~свідчить довідка\~видана Підгороднянською\~сільською радою\~Тернопільського району\~Тернопільської області\~від 16\~серпня 2023\~року №\~307.\~Інші спадкоємці\~до нотаріальної\~контори не\~зверталися. Згідно довідки\~виданої Підгороднянською\~сільською радою\~Тернопільського району\~Тернопільської області\~04\~вересня 2023\~року за\~№ 331,\~житловий будинок\~в [ADDRESS] \~рахується як\~робітничий двір.\~Згідно інформаційної\~довідки виданої\~Тернопільським районним\~госпрозрахунковим бюро\~технічної інвентаризації\~20\~березня 2023\~року за\~№ 229\~станом на\~01\~січня 2013\~року житловий\~будинок з\~господарськими будівлями\~і спорудами\~ [ADDRESS] зареєстровано\~за [PERSON] \~на підставі\~свідоцтва на\~право особистої\~власності на\~жилий будинок,\~виданого Тернопільською\~районною радою\~30\~вересня 1986\~року на\~підставі рішення\~виконкому №\~270\~від 29\~вересня 1986\~року та\~записано 30\~вересня 1986\~року в\~реєстрову книгу\~№ 1\~за реєстровим\~№ 60.\~Вказаний правовстановлюючий\~документ втрачено. На підставі вище викладеного, відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на житловий будинок [ADDRESS] , після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] . 18 березня 2024 року на запит суду від Державного нотаріального архіву Тернопільської області надійшли матеріали спадкової справи № 91, заведеної районною державною нотаріальною конторою 01 квітня 1999 року до майна померлого [INFO] [PERSON] . Із матеріалів встановлено, що 01 квітня 1999 [PERSON] , звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно: грошовий вклад з нарахованими на його процентами, всіма належними грошовими виплатами та компенсаціями, які зберігаються в філії №6350 Ощадного банку України розташованого в місті Тернополі на рахунку №48424. 01\~квітня 1999\~року завідуючою\~Тернопільської районної\~державної нотаріальної\~контори Бурою\~Н.\~О.\~видано свідоцтво\~про право\~спадщини за\~законом,\~зареєстроване в\~реєстрі за\~№894,\~на спадкове\~майно: грошовий вклад з нарахованими на його процентами, всіма належними грошовими виплатами та компенсаціями, які зберігаються в філії №6350 Ощадного банку України. За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального та процесуального права. Згідно частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд встановив, що [PERSON] була дружиною померлого [INFO] [PERSON] , а [PERSON] є сином цього спадкодавця. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки на момент відкриття спадщини вони були зареєстровані та проживали разом із спадкодавцем. Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Згідно довідки, виданої Підгороднянською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області 04 вересня 2023 року за № 331, житловий будинок в [ADDRESS] рахується як робітничий двір. Відповідно до інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 20 березня 2023 року за № 229 станом на 01 січня 2013 року житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30 вересня 1986 року на підставі рішення виконкому № 270 від 29 вересня 1986 року та записано 30 вересня 1986 року в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 60. Вказаний правовстановлюючий документ втрачено, а тому позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до частини 1 статі 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а згідно із пунктом 4 частини 2 статті 16 цього Кодексу одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення. За змістом частини 4 статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини 1 статті Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності\~до приписів\~статті 328\~ЦК України\~право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Абзацами 23 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що: «Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року». Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі № 24753/0/413 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлює, що норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Таким чином, до відносин щодо прийняття спадщини після спадкодавця [PERSON] застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно змінено заповітом. За змістом частини 1 статті 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, серед іншого, діти і дружина померлого. Частина 1 статті 548 ЦК УРСР встановлює, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Пункт 1 частини 1 статті 549 ЦК УРСР встановлює, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14 червня 1994 року «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», у редакції чинній на момент виникнення відносин спадкування після [PERSON] , у пункті 113 встановлюється, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, серед іншого, довідка виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним. Відповідно до частини 2 статті 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Враховуючи наведене, спадщину після смерті [PERSON] прийняли дружина [PERSON] та син [PERSON] , оскільки вони на момент смерті цього спадкодавця проживали та були зареєстровані разом з ним. Відтак, позивачі, як спадкоємці за законом майна померлого [INFO] [PERSON] не можуть бути позбавлені права власності на спадкове майно через втрату правовстановлюючого документу на успадковане ними нерухоме майно. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі\~ст.\~3\~зазначеного Закону,\~речові права\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяження,\~що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки та споруди не залежить від державної реєстрації цього права. Щодо правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно, то суд виходить з наступного. Питання набуття права власності на житлові будинки регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року, який втратив чинність 22 лютого 1988 року на підставі Указу Президії Верховної ради СРСР "Про визнання такими, що втратили чинність, Указу Президії Верховної Ради СРСР "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних жилих будинків" і статті 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР "Про внесення змін до деяких законодавчих актів СРСР у питаннях охорони природи і раціонального використання природних ресурсів") і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти, як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР був встановлений Інструкцією, затвердженою Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року. Згідно з пунктами 4, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі, належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції), в тому числі, й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69. У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що, розглядаючи позови, пов`язані зі спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є: майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст. 16 Закону "Про власність", ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України). Розмір часток у спільній сумісній власності подружжя визначається за нормами Кодексу про шлюб та сім`ю (далі - КпШС України). Відповідно до статті 112 Цивільного кодексу Українського РСР (далі - ЦК Української РСР) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком громадянам. Статтями 22, 28, 29 КпШС України, чинного до 01 січня 2004 року, передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядав за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про власність» майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Виходячи зі змісту ст. 22 КпШС, яка діяла на момент виникнення права власності на житловий будинок, та перебування померлого [INFO] [PERSON] з позивачкою [PERSON] у зареєстрованому шлюбі на час відкриття спадщини, діяла абсолютна презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ним в період шлюбу. Ця презумпція могла бути спростована одним із подружжя. Один із подружжя може оспорювати поширення режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі, в судовому порядку. Отож, оскільки презумпція спільності права власності подружжя на майно не спростована, позивачці [PERSON] у спірному майні належить частки, яка нею набута у період перебування у шлюбі [PERSON] , а інша частки належала вже вказаному спадкодавцеві та ділиться порівну між позивачами у виниклому спорі. Тому, дружина померлого [PERSON] спадкує частину робітничого двору - житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка була набута [PERSON] у шлюбі із нею, тобто частку. Іншу частку 1/4 частку у вказаному нерухомому майні спадкує після смерті [PERSON] його син [PERSON] , оскільки позивачі на день смерті цього спадкодавця були зареєстровані і проживали разом з ним. У зв`язку з тим, що [PERSON] та [PERSON] не заявили вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується. На підставі наведеного,

Outcome: approved