Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.12.2021 року Буринським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №54, від якого вони мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Позов мотивує тим, що подружнє життя у них не склалося, оскільки він пішов служити до лав ЗСУ, у зв`язку з чим вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть та не спілкуються. Посилаючись на те, що збереження сім`ї суперечить його інтересам, просив шлюб між ними розірвати. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 24.05.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позов підтримав та просив строк на примирення не надавати, оскільки примирення між ним та відповідачкою неможливе. Від відповідачки також надійшла заява, в якій вона позовні вимоги не визнала, просить справу розглянути без її участі та надати строк для примирення. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 29.12.2021 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Буринським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Північно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №54. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка прізвище не змінювала, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.7). Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст.56 СК України). Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч.1 ст.110 цього Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до положень ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття взаємоповаги, сторони не підтримують подружніх стосунків, протягом тривалого часу проживають окремо та не ведуть спільного господарства. З`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає подальше спільне сімейне життя подружжя і збереження шлюбу неможливим. При цьому, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, про що просить відповідачка, оскільки позиція позивача щодо бажання припинити шлюбні відносини після подачі позову не змінилася, що підтверджується поданою ним заявою, а примушування чоловіка чи жінки до збереження шлюбних відносин є неприпустимим. Крім того, в позовній заяві позивач вказує, що вони з відповідачкою спільно не проживають та не спілкуються ще з квітня 2022 року, а відповідачкою у заяві про надання строку для примирення не наведено жодних заходів, які нею вживаються для відновлення шлюбних відносин та збереження сім`ї. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та категорично заперечує проти можливості відновлення подружніх стосунків з відповідачкою, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved