Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Львівського комунального\~підприємства «Львівський\~ліхтар»,\~ про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири. Обґрунтовуючи позовні вимоги, покликаються на те, що 17 січня 2018 року сталась аварія внутрішньобудинкових інженерних мереж на горищі в будинку [ADDRESS] . Внаслідок даної аварії, квартира [ADDRESS] , в якій проживає позивач, була частково затоплена гарячою водою, про що складено акт комісії ЛКП "Львівський ліхтар". 05 березня 2018 року відбулась повторна аварія в системі центрального опалення на горищі будинку, внаслідок якої вже більшу частину квартири було суттєво затоплено, що завдало значної шкоди Позивачу. Кімната, в якій проживає Позивач, стала взагалі непридатна для проживання. Даний факт також зафіксовано в акті складеному комісією ЛКП "Львівський ліхтар". Вказана цивільна справа перебувала в провадженні судді Мартинишин М.О. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О. від 06.07.2018 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. На підставі розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м. Львова Лаби С.В. від 25.09.2019 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2019 року дана цивільна справа передана судді Мигаль Г.П. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова Мигаль Г.П. від\~03.12.2019\~року цивільну справу прийнято до провадження судді і здійснено розгляд справи в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження. Призначено розгляд справи у підготовчому засіданні. 02 січня 2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на такі обставини. Так, відповідач вказує, що він діє відповідно до вимог ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Наказу Державного комітету України з питань ЖКГ від 17.05.2005 року №76 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій та інших нормативно-правових актів. Відповідно до вищевказаних вимог ЛКП «Львівський ліхтар» проводить 2 рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку [ADDRESS] із складанням відповідного акту. З даного випливає, що вищевказаний будинок готовий до роботи в осінньо-зимовий період, всі внутрішньобудинкові системи знаходяться в справному стані. Протягом 2017 року мешканці будинку №85Б уклали договір з ПП «Оселя плюс» на підрядні роботи щодо від`єднання під`їзду від системи центрального опалення та переведення квартир в автономне опалення. В жовтні місяці 2017 року у будинку [ADDRESS] під`їзду силами ПП «Оселя плюс» було здійснено монтажні роботи по від`єднанню під`їзду від системи центрального опалення (далі ЦО) та переведення квартир на автономне опалення. Дані роботи були виконані з відома ЛМКП «Львівтеплоенерго». Однак, сталися аварії в системі ЦО даного будинку. Комісією за участю ЛКП було здійснено обстеження місця прориву та виявлено, що при від`єднанні стояків ЦО представниками монтажної організації ПП «Оселя плюс» було заглушено ділянку трубопроводу орієнтовно довжиною 8 м. Через те, що дана ділянка не циркулювала, а представниками ПП «Оселя плюс» не було від`єднано системи ЦО біля рециркулюючого стояка, розширювальний бачок на ділянці трубопроводу замерз разом з водою, яка була під тиском, після чого об`єм даної кількості води в баку від морозу збільшився, тим самим розірвав бочок на місці його зварювання. Представниками ЛКП «Львівський ліхтар» було перекрито воду та демонтовано ділянку трубопроводу, а також поставлено кран для розповітрення біля рециркулюючого стояка системи ЦО. Представник відповідача вважає, що саме через дії працівників ПП «Оселя плюс» сталася аварійна ситуація. Окрім того, відповідач не згоден із розміром спричиненої моральної шкоди, оскільки вона є необґрунтованою та непідтвердженою належними доказами. На думку представника відповідача, відсутня вина та протиправна поведінка ЛКП, оскільки роботи виконувалися спеціалізованою організацією, а саме ПП «Оселя плюс» на замовлення мешканців будинку. А також відсутній причинний зв`язок між протиправною поведінкою ЛКП та шкодою, що є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. 16.12.2020 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він покликався на такі обставини. На адвокатський запит представника Позивача Виконавчим комітетом Львівської міської ради надано копію Рішення №815 від 15 вересня 2017 року «Про надання дозволу на відключення від мережі центрального опалення і влаштування індивідуальних систем опалення в квартирах [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] ». Отже, квартира [ADDRESS] , яка належить на праві власності Позивачці від системи центрального опалення не відключалась і жодних договорів з ПП «Оселя плюс» позивачка не укладала. Більше того, ця квартира знаходиться в іншому під`їзді. Відповідно до п.3 вищезазначеного Рішенням Львівської міської ради №815 від 15 вересня 2017 року, співвласники квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] будинку [ADDRESS] у встановленому порядку під наглядом балансоутримувача і теплопостачального підприємства мали забезпечити у міжопалювальний період відключення перелічених квартир від мережі центрального опалення, про що скласти відповідний акт. Квартира [ADDRESS] не входила до переліку квартир, які було відключено від центрального опалення та власниками яких укладено Договір з ПП «Оселя плюс». Єдині договірні відносини, які існують у власників квартири [ADDRESS] щодо надання послуг ремонту з обслуговування та внутрішньобудинкових мереж теплопостачання, то це відносини з Відповідачем ЛКП «Львівський ліхтар». Отже, позивачі вважають що відповідальність за нанесені йому збитки має нести саме ЛКП «Львівський ліхтар», а перекладання відповідальності на ПП «Оселя плюс» є необґрунтованими та безпідставними. 28.01.2021 року до суду від відповідача надійшли заперечення, в яких він заначив, що ЛКП «Львівський ліхтар» здійснив всі передбачені чинним законодавством дії щодо належного утримання будинку [ADDRESS] , а також вчасно та належної якості підприємство надавало житлово-комунальні послуги. Представником відповідача 03.08.2021 року на адресу суду подано клопотання про визнання доказів недопустимими, в якому зазначив, що у локальному кошторисі на будівельні роботи №2-1-1, зведеному кошторисному розрахунку вартості об`єкта будівництва №2-1-1 та відомостях ресурсів відсутня дата складання таких. Навіть не вказаний рік складання. Крім того висновок експерта не є належним та допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок і що він підготовлений для подання до суду. Представник позивачів подала до суду клопотання від 07.03.2023 року про залучення до участі у справі правонаступників. Покликалась на те, що [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Франківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №260 [PERSON] та [PERSON] є дітьми позивачки, а тому просила залучити - [PERSON] та [PERSON] в якості правонаступників позивача [PERSON] . Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 11.07.2023 року до участі у справі за позовом [PERSON] до Львівського комунального підприємства «Львівський ліхтар», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Приватне підприємство «Оселя плюс», Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» про відшкодування шкоди, залучено правонаступників позивача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 05.10.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивачів подав заяву про розгляду справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про відкладення. Неявку в судове засідання представника відповідача суд вважає з неповажних причин, з огляду на те, що відповідач є юридичною особою, а отже може забезпечити явку в судове засідання будь іншого представника, який не перебуває у відпустці чи залучити адвоката. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін, представників на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] була співвласником квартири [ADDRESS] , що стверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12226217 від 20.10.2006 року. 17.01.2018 року відбулося залиття квартири [ADDRESS] , про що було складено Акт від 17.01.2018 року ЛКП «Львівський ліхтар». З вищевказаного акту вбачається, що відбулося часткове затоплення квартир [ADDRESS] теплоносієм, а саме водою з системи центрального опалення внаслідок прориву. В жовтні місця 2017 року у будинку [ADDRESS] під`їзду було здійснено від`єднання від системи центрального опалення та переведення квартир на автономне опалення, згідно з рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 15 вересня 2017 року №815. На підставі акту про відключення квартири [ADDRESS] від 07.09.2017 року монтажні роботи проводила організація ПП «Оселя плюс». 05.03.2018 року відбулось повторне залиття квартири [ADDRESS] , про що було складено Акт від 05.03.2018 року ЛКП «Львівський ліхтар». З вищевказаного акту вбачається, що 05.03.2018 року квартири [ADDRESS] були частково затоплені теплоносієм, а саме водою з системи центрального опалення внаслідок прориву. При обстеженні місця прориву системи ЦО, а саме горища, виявлено, що при від`єднанні стояків ЦО представниками монтажної організації ПП «Оселя плюс» було заглушено ділянку трубопроводу орієнтовно довжиною 8 м., тим самим зупинивши рециркуляцію ЦО. Через те, що дана ділянка не рециркулювала, а представниками ПП «Оселя плюс» не було від`єднано системи ЦО біля рециркулюючого стояка, розширювальний бачок на ділянці трубопроводу замерз разом з водою, яка була під тиском, після чого об`єм даної кількості води в баку від морозу збільшився. Тим самим розірвав бочок на місці його зварювального шва. Представниками ЛКП «Львівський ліхтар» було перекрито воду та демонтовано ділянку трубопроводу, а також поставлено кран для розповітрення біля рециркуляційного стояка системи ЦО. Дані роботи була зобов`язана провести організація ПП «Оселя плюс» та внести в проект за для уникнення подібних ситуацій. Внаслідок затоплення квартири [ADDRESS] нанесені наступні пошкодження, а саме: в кімнаті площею 19,5 кв.м. залито стелю -19,5 кв.м. , стіни - 45 кв.м., дубовий паркет - 19 кв.м.; в кімнаті площею 14 кв.м., стіну 6 кв.м., диван, постіль, настільний килим. Відповідно до висновку експерта № 12/03-18я за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 19.03.2018 року вартість ремонтних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень, завданих залиттям квартири [ADDRESS] , станом на час проведення дослідження становить 39034,00 грн. За проведення експертизи позивачем було сплачено 2500,00 гривні, що підтверджується копією квитанції про сплату від 12.03.2018 року. Відповідно до ч.1\~ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1\~ст.4 цього кодексу, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першою\~статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог і нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до ч. 4\~ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги зобов`язаний: 1) забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; своєчасно проводити підготовку об`єктів житлово-комунального господарства до експлуатації в осінньо-зимовий період; розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг; вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством; своєчасно реагувати на виклики споживачів, підписувати акти-претензії, вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг; своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу зобов`язаний: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внугрішньо-будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» до обов`язків виконавців надання послуг зокрема відноситься: 5) проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта; 10) утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт; 12) усувати аварії та інші порушення порядку надання послуг, а також виконувати заявки споживачів у строк, установлений законодавством та договором, 18) відшкодовувати збитки, завдані майну та/або приміщенню споживача та/або членів його сім`ї, шкоду, заподіяну його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг, а також моральну шкоду в порядку та розмірі, які визначаються відповідно до законодавства і договору. Споживач в свою чергу має право на відшкодування таких збитків. Відповідно до Рішення Львівської міської ради №561 від 31.05.2011 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м. Львові індивідуально по кожному будинку» з наступними змінами та доповненнями, послуги з утримання будинку [ADDRESS] , які включають технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання і зливної каналізації та ліквідація аварій у внутрішньобудинкових мережах та послуги з проведення поточного ремонту конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливної каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження, розташованих на закріпленій у встановленому порядку прибудинковій території, надаються ЛКП «Львівський ліхтар». За правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, що завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно зі ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Суд вважає, що подані позивачем докази: акти від 17.01.2018 та 05.03.2018 року, висновок експерта № 12/03-18я від 19.03.2018 року, свідчать про те, що залиття квартири позивача є виною саме відповідача. З огляду на наведені вище нормативні акти, суд відхиляє доводи представника відповідача про визнання доказів недопустимими, оскільки у висновку експерта № 12/03-18я від 19.03.2018 року міститься підпис судового експерта [PERSON] про те, що експерт ознайомлений зі змістом ст. 384, 385 КК України, а локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 складений в поточних цінах станом на 14.03.2018 року. Відповідно до ч. 3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Наведені докази у своїй сукупності спростовують твердження відповідача щодо необґрунтованості та безпідставності заявлених позовних вимог. Відповідач жодних доказів на спростування аргументів позивача не надав. Отже, ЛКП «Львівський ліхтар» як балансоутримувач будинку [ADDRESS] та суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинку [ADDRESS] несе відповідальність за роботу всіх внутрішньобудинкових мереж в тому числі і теплопостачання, зобов`язане проводити планові та позапланові огляди таких, підготовку до опалювального сезону і при виявлені несправностей, безпідставного втручання в роботу цих мереж, переобладнання останніх вчинити дії по відновленню їх нормальної роботи та недопущенню аварій, а тому позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 39034,00 грн є обґрунтовані. Що стосується стягнення з відповідача на користь позивачів моральної шкоди, суд дійшов до наступного висновку. [PERSON] [INFO] померла , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Франківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №260, спадкоємцями померлої є [PERSON] та [PERSON] . До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Частиною другою статті 1230 ЦК України визначено, що до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя. На підставі правової позиції викладеної в Постанові Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі №753/15095/17, право на компенсацію моральної шкоди, що не була присуджена за життя особи, не спадкується, а тому у випадку смерті особи до ухвалення рішення про компенсацію моральної шкоди матеріального та процесуального правонаступництва за такою вимогою не відбувається. Таким чином, якщо спадкодавець помер на стадії розгляду справи, процесуальне правонаступництво за вимогою про компенсацію моральної шкоди не допускається. На підставі викладеного, суд доходить до висновку, що у даному випадку позивачі не може вважатися правонаступниками їх померлої матері у питанні щодо стягнення моральної шкоди, так як не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно поєднані з особою спадкодавця. З огляду на зазначено вимога про стягнення з відповідача моральної шкоди на користь позивачів не підлягає задоволенню. Згідно з частиною першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір від сплати судового збору звільняються інваліди першої та другої груп, законні представники дітей-інвалідів та недієздатних інвалідів. Оскільки, [PERSON] була інвалідом II групи, що підтверджується Довідкою огляду у МСЕК 058184 від 30.06.1999 року, вона зільнена від сплати судового збору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка [PERSON] звільнена від сплати судового збору за подання позову, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,20грн., а також з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню витрати за\~проведення судової\~будівельно-технічної\~експертизи №12/03-18я\~від 19.03.2018\~року в\~розмірі 2500 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial