Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

Позивач завернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 20.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис №95. У шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказував, що спільне життя з відповідачкою не склалось, між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вважає збереження шлюбу недоречним і неможливим, оскільки шлюб існує формально, зокрема подружні стосунки із відповідачем припинені ще з початку 2024 року. Крім того зазначив, що спору про поділ майна подружжя та місця проживання дитини у них немає. Донька залишається проживати разом з батьком та перебуватиме на його утриманні та вихованні. На підставі викладеного просив розірвати шлюб між ними. Доньку залишити проживати разом із батьком, яка перебуватиме на його утриманні та самостійному вихованні. У судове засідання позивач не з`явився. Через канцелярію суду від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву у якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо його задоволення. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 20.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис №95. (а.с.22). У шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.11-12). Як встановлено, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя, інтереси та несумісності характерів. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо вирішення питання про місце проживання дітей, суд зазначає наступне. У позовній заяві [PERSON] зазначив, що спір у сторін стосовно того з ким будуть проживати діти - відсутній. Окрім того, сторонами надано нотаріально посвідчений договір між батьками щодо проживання та виховання дитини від 30.05.2024 року, відповідно до якого сторони погодили, що їхні діти будуть проживати разом із батьком, на його самостійному вихованні та повному утриманні. Так Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу. Виходячи з того, що із змісту заяв по суті наданих як позивачем так і відповідачкою жодного сумніву щодо відсутності спору з приводу того з ким будуть проживати діти у суду не виникає, враховуючи наявність договору між батьками щодо проживання та виховання дитини, те, що обидві сторони згідні з тим, що діти після розірвання шлюбу залишаються проживати разом із батьком та перебуватимуть на його самостійному вихованні та утриманні, суд вважає, що дане питання можливо вирішити одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved