Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

Адвокат Климович Т.Д., яка діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON] , [INFO] . Вимоги позовної заяви обґрунтовує тим, що в шлюбі сторони проживали з 2010 по 2012 року. [INFO] в шлюбі народилася донька [PERSON] . 04.10.2012 року рішенням Турійського районного суду Волинської області шлюб між сторонами було розірвано, після чого сторони проживають окремо, відповідач участі у житті дитини не приймає взагалі, не виконує своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її життям, здоров`ям та розвитком, не утримує її матеріально. Позивач самостійно займається вихованням та утриманням дитини. Оскільки відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, тому просить позбавити його батьківських прав. Ухвалою судді від 04.01.2024 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 07.02.2024 року до участі в справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Смідинської сільської ради Ковельського району Волинської області. Ухвалою суду від 12.06.2024 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, однак скерувала до суду заяву про розгляд справи у її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяв про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавав. Відзиву на позов суду не подав. Представник виконавчого комітету Смідинської сільської ради Ковельського району Волинської області в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у їх відсутності. За вказаних обставин суд дійшов до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01 червня 2010 року Луківською селищною радою Турійського району Волинської області (а.с.10), [PERSON] народилася [INFO] , її батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Рішенням Турійського районного суду Волинської області від 04.10.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30.01.2010 року Луківською селищною радою Турійського району Волинської області, актовий запис №3, розірвано. Із характеристики [PERSON] , виданої вихованиці Луківського ЗДО з 2012 по 2016 навчальні роки вбачається, що відповідача [PERSON] у садочку ніхто ніколи не бачив, разом із сім`єю він не проживав і життям дочки не цікавився. Із характеристики учениці 8-А класу ОЗ «Луківський ліцей» Ковельського району Волинської області [PERSON] вбачається, що дитина навчається у 8 класі. За час навчання зарекомендувала себе як здібна, старанна учениця. Мати бере активну участь в житті класу, завжди приходить на ремонт класу, цікавиться поведінкою та станом навчання [PERSON] відвідує всі батьківські збори. Батька у школі ніхто ніколи не бачив, так як у сім`ї він не проживає і не цікавиться життям, навчанням і вихованням доньки [PERSON] . Надаючи правову оцінку позовним вимогам стосовно позбавлення батьківських прав, суд зазначає наступне. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.2 ст.141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 157 СК України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того законодавством зобов`язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до ч.1, 2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Разом з тим це насамперед є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який - позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення. Пленум Верховного Суду України в п.15,16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Окрім того, відповідно до ч.4, 5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до рішення виконавчого комітету Смідинської сільської ради №76 від 28.06.2024, висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Смідинської сільської ради № 38, батько [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування та медичного огляду, участі у вихованні не бере. Не бачився із дитиною з моменту розірвання шлюбу між сторонами, не здійснює підготовку до дорослого життя та не проявляє інтересу до її внутрішнього світу. 25.03.2024 року працівниками відділу у справах дітей та соціального захисту Смідинської сільської ради обстежено умови проживання дитини за адресою: [ADDRESS] , в ході обстеження встановлено, що будинок складається з 2 кімнат, кухні, коридору та ванни, умови проживання добрі, дитина забезпечена всім необхідним для комфортного проживання, навчання та проведення дозвілля. З метою захисту прав та інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дочки [PERSON] . Актом обстеження умов проживання [PERSON] , жительки [ADDRESS] , встановлено, що в будинку, крім позивача, проживає чоловік [PERSON] та донька [PERSON] , стосунки у сім`ї дружні, з теперішнім батьком у дівчинки дуже хороші відносини, вона називає його татом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач, маючи реальну можливість дбати про свою доньку, свідомо нехтує виконанням батьківських обов`язків по відношенню до неї, адже не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, взагалі не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання. Збайдужіле ставлення батька до доньки має місце з часу розірвання шлюбу. Крім того, відповідач [PERSON] будь-яких заперечень чи фактів, які спростовують обставини викладені у позовній заяві позивачем та висновку органу опіки та піклування, суду не надав. Вказані обставини, виходячи із положень статтей 164-167 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Таким чином, так як відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не проявляє жодного інтересу до дитини, підтверджень того, що його поведінка щодо дитини може змінитися у кращу сторону, в судовому засіданні не здобуто, суд дійшов до висновку, що є всі підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалюючи рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, суд ухвалює стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн, які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду.

Outcome: approved