Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

08.08.2023 представник заявниці [PERSON] адвокат Фельський С.Л. в інтересах заявниці за допомогою засобів поштового листування звернувся до суду із зазначеною заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , який помер, є батьком заявниці [PERSON] . За змістом заяви мати та батько заявниці проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу до досягнення [PERSON] 8-річного віку. Після цього [PERSON] пішов з сім`ї, проте спілкуватись із донькою продовжував. Коли [PERSON] виповнилось 26 років, їх із батьком спілкування припинилось, він обірвав усі контакти з незрозумілих причин. Разом з цим, у актовому записі про народження відсутні дані про [PERSON] як батька заявниці, адже матір зазначила своє прізвище « [PERSON] », а відомості про батька внесені зі слів матері « [PERSON] ». Як стверджує заявниця, померлий не здогадувався, що не є офіційно її батьком. Метою звернення до суду стороною заявника визначено підтвердження родинних відносин та реалізацію спадкових прав [PERSON] після смерті [PERSON] , адже інші спадкоємці відсутні. З підстав, передбачених ст. 130 СК України, ст. 293 ЦПК України, представник заявниці, діючи в її інтересах, просить задовольнити заяву. Ухвалою судді від 18.08.2023 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження, із викликом заявниці, представника заінтересованої особи. В порядку витребування доказів зобов`язано Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати до суду копію актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 01.11.2023 в порядку витребування доказів зобов`язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати копії актових записів, а саме: про державну реєстрацію шлюбу, відповідно до даних якого в графі "чоловік" зазначено [PERSON] , [INFO] , громадянина України; про державну реєстрацію розірвання шлюбу, згідно з відомостями якого в графі "чоловік" наявні відомості про [PERSON] , [INFO] , громадянина України; актового запису про народження, згідно з відомостями якого в графі "батько" наявні відомості про [PERSON] , [INFO] , громадянина України; актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , громадянина України. Ухвалою суду від 10.01.2024 призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: Чи є [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] .? Проведення експертизи доручено КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради (за допомогою Дніпропетровського бюро судово-медичної експертизи). Зобов`язано слідче відділення ВП №3 Запорізького РУП Головного управління поліції в Запорізькій області надати КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради матеріали, що підлягають дослідженню (біологічні зразки) [PERSON] , [INFO] для забезпечення проведення експертизи. Зобов`язано [PERSON] на вимогу експерта з`явитися до експертної установи для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. Провадження по цивільній справі зупинено до отримання експертного висновку. 21.02.2024 суддею постановлено ухвалу про поновлення провадження у вказаній справі. На підставі ухвали суду від 01.03.2024 призначено у даній цивільній справі судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи є [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] .? Постановлено здійснити консультацію щодо послуги з відбору біологічного матеріалу для проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи та надати лабораторну послугу з відбору біологічного матеріалу для проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи за адресою: [ADDRESS] , після чого направити відібраний біологічний матеріал до Державного закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради, доручивши виконання ухвали в цій частині експертам КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради. Доручити експертам державного закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради на підставі відібраного біологічного матеріалу провести судову молекулярно-генетичну експертизу для визначення спірного батьківства. 13.05.2024 за вх. №16656/24-Вх на виконання ухвали суду до справи надійшов висновок експерта №917-МГ молекулярно-генетичної експертизи по встановленню факту батьківства. Ухвалою суду від 15.05.2024 постановлено поновити провадження у даній справі, призначено судове засідання. В судовому засіданні 13.06.2024 заявниця про розгляд справи в закритому судовому засіданні клопотань не заявляла, наполягала на задоволенні заяви, підтримала її доводи, просила задовольнити, повідомила, що допит матері є з об`єктивних причин неможливим. В судовому засіданні оголошено перерву до 04.07.2024, заявниця просила продовжити розгляд за її відсутності (під час розгляду справи). Представник заінтересованої особи О.Рєпєнко в судовому засіданні присутня не була, 29.09.2023 до матеріалів справи подано письмові пояснення по суті заяви, за змістом яких заінтересована особа вважає за необхідне призначити експертизу відповідно до ст.103 ЦПК України для підтвердження або спростування факту батьківства [PERSON] відносно заявниці. Ухвалення рішення представник залишає на розсуд суду. Крім того, 02.11.2023 від представника Запорізької міської ради Рєпєнко О. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Інших клопотань учасниками справи не подано, підстав для відкладення судового засідання та/або оголошення перерви відповідно до приписів ст.223, 240 ЦПК України судом не встановлено. Розглянувши заяву, вислухавши пояснення заявниці (протягом здійснення судового провадження, а саме 13.06.2024), дослідивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку про те, що вона підлягає задоволенню у зв`язку із таким. Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як врегульовано п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч.3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Перелік справ про встановлення фактів, що можуть бути розглянуті судом, міститься у ч.1 ст. 315 ЦПК України. За змістом ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За нормою ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Судом встановлено, що за даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м.Запоріжжя 05.01.1995, [PERSON] , [INFO] , народилась у м.Запоріжжі, до актового запису про її народження №07 від 05.01.1995 внесено відомості про батьків: [PERSON] , [PERSON] , які є громадянами України. Зазначені відомості підтверджені й витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00040716903 від 27.07.2023, наданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжя Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса) на заяву [PERSON] . Так, запис про батька здійснений на підставі заяви матері дитини відповідно до ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері), із врахуванням правок з усунення помилок реєстратора (змінено підставу зі ст.135 на ч.1 ст.135 СК України внаслідок технічної помилки). За даними актового запису про народження № 1378 від 14.08.1967, батьками [PERSON] (прізвище змінено з « [PERSON] »), [INFO] , уродженця м.Запоріжжя, є [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , у віці 29 років станом на дату народження дитини. Згідно з відомостями, які надані відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса) на виконання ухвали суду від 01.11.2023, - актових записів про народження дітей у [PERSON] , [INFO] , за даними відповідного Державного реєстру по м.Запоріжжю та Запорізькій області не виявлено. Разом з цим, судом встановлено, що відповідно до актового запису про розірвання шлюбу, шлюб, укладений 10.09.1988 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , розірваний 29.04.1993 (актовий запис №380) на підставі спільної заяви подружжя. Копія відповідного актового запису про укладення шлюбу №1955 від 10.09.1988 також наявна у матеріалах справи та досліджена судом. Відповідно, шлюб розірваний до народження заявниці. Згідно з відповіддю начальниці Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжя Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса), за даними актового запису про смерть №1888 від 12.08.2023, складеного Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжя Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Тотожні відомості наявні у засвідченій підписом головуючого у даній справі судді копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Олександрівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Запоріжжя Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса) 12.08.2023, місце смерті - м.Запоріжжя, Шевченківський район. Оригінал свідоцтва надавався заявницею під час судового засідання для дослідження судом. Згідно з даними відповіді на адвокатський запит від 31.08.2023 за підписом слідчого СВ ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області Шута В., кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12022082080001232 за ознаками ч.1 ст.115 КК України, закрито 12.07.2023 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Під час досудового розслідування відібрано біологічні зразки [PERSON] , які зберігаються в слідчому відділенні вказаного відділу поліції. Зазначені відомості щодо кримінального провадження підтверджені копією витягу від 21.07.2023. Зазначені біологічні зразки надані для проведення експертизи на виконання ухвали суду. Так, згідно з висновком молекулярно-генетичної експертизи №917-МГ КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи ДОР», проведеної з 16.04.2024 по 26.04.2024 на підставі ухвали суду від 01.03.2024, проведено судово-медичну експертизу фрагмента кістки померлого [PERSON] , та зразка букального епітелію дитини [PERSON] . Так, померлий [PERSON] , [INFO] , відповідно до висновків експерта може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , вірогідність того, що вказана особа дійсно є батьком і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних відносин, за результатами експертизи становить не менше 99,9999%. Інші докази у матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Як врегульовано ч.1,2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до вимог ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Як роз`яснено у п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. В силу вимог ст. 53 Кодексу України про шлюб та сім`ю, який був чинним на час народження заявниці, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір`ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім`я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою (ч.2 ст.55 КЗпШС). При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства (ч.3 ст.53 вказаного кодексу). За приписами ч.1 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Так, аналогічними за своїм змістом є норми СК України, який набрав чинності з 01.01.2004 року. В силу вимог ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у ч.3 ст. 128 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Як встановлено судом, заявниця є суб`єктом звернення до суду із даною заявою, метою звернення до суду є реалізація її особистого немайнового права виправити існуючу невизначеність свого походження, підтвердити родинні відносини із батьком, реалізувати спадкові права. Запис про народження заявниці здійснений у відповідності до ч.1 ст.135 СК України, якою передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою, що надає підстави для встановлення батьківства померлої особи в судовому порядку. За змістом ст. 51 - 53 КЗпШС України, взаємні права та обов`язки батьків і дітей ґрунтуються на походженні дітей, засвідченому у встановленому законом порядку. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно з п. 3,7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Релевантні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20). Так, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини (постанова Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 201/3963/16-ц). Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейський суд з прав людини зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства» (рішення від 07 травня 2009 року у справі «Калачова проти РФ», скарга №3451/05). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення у процесі дослідження факту батьківства. Суд при розгляді справи враховує, що передумовою звернення до суду з заявою про встановлення факту батьківства відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України, є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим. Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування ст. 130 СК України. Подібні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 17.02.2021 у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), 15.04.2021 у справі № 361/2653/15 (провадження № 61-2239св21). Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Аналіз норми статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст. 128 СК України). Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 715/2537/19 (провадження № 61-16191св20). Враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши в сукупності наявні докази, вислухавши пояснення заявниці, оскільки в інший спосіб встановлення факту батьківства померлого [PERSON] не є можливим, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] обґрунтовано звернулась до суду із вказаною заявою в порядку окремого провадження. Так, судом встановлено, що [PERSON] на час народження заявниці не перебував у іншому зареєстрованому шлюбі, інших дітей не має (дані запитувались по Запорізькій області та м.Запоріжжю), а також беручи до уваги висновки за результатами проведення молекулярно-генетичного експертного дослідження, які об`єктивно доводять правомірність заяви, свідчать на користь доводів заявниці, суд дійшов висновку про наявність беззаперечних підстав для її задоволення у спосіб встановлення факту батьківства. Необхідно наголосити, що окреме провадження є безспірним, оскільки в ньому не розглядається матеріально-правовий спір, а можуть встановлюватися тільки факти та стани, які мають юридичне значення, а також підтверджуватися наявність чи відсутність неоспорюваних прав. Так, встановлення факту, з приводу якого заявниця звернулась до суду через свого представника, не пов`язується на час розгляду справи з наступним вирішенням спору про право й неможливе в позасудовому порядку, тому судом ухвалюється рішення про задоволення даної заяви. За нормою ст. 134 CK України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Пунктом 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. Відповідно до підпункту 20 глави 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4., 2.18 Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації за місцем зберігання відповідного актового запису цивільного стану, крім випадків, встановлених у пункті 2.28 цього розділу. На підставі наведеного заявниці слід роз`яснити вимоги ч.2 ст.319 ЦПК України. Разом з цим, враховуючи положення ч.1 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду зазначаються лише відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до положень ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати за загальним правилом не відшкодовуються. Тому витрати заявниці зі сплати судового збору та послуг експерта з проведення експертизи суд залишає за [PERSON] .

Outcome: approved