Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно за заповітом на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , [INFO] померла матір позивача [PERSON] та [INFO] , а [INFO] померла тітка позивача [PERSON] . Після їх смерті, відкрилася спадщина, до складу якої, поряд з іншим майном входять також земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0,90 га, 2,24 га, 1,77 га, 0,87 га, 0,95 га, 2,20 га. Отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальному порядку немає можливості, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів, якими є державні акти на право приватної власності на землю, який обов`язково необхідно подати в оригіналі державному нотаріусу для оформлення права на спадщину та видачі свідоцтва про право на спадщину. Державним нотаріусом в оформленні права власності на спадкове майно за заповітом позивачу в усному порядку було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Просить позов задовольнити, визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом та розглянути справу без участі позивача. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 07 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 17 червня 2024 року було замінено в справі не належного відповідача належним. Відповідачка [PERSON] , у підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги визнає, надала суду письмові докази на підтвердження відмови від спадкових прав. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Розгляд справи здійснюється\~ без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч.2 ст.\~247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть останнього, серії [NUMBER] , яке видане Осівською сільською радою Дубровицького району Рівненської області від 15.09.2003. За життя [PERSON] , належали земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копіями Державних актів на право власності на земельну ділянку серія РВ №019222 та серія РВ №043190 від 12.12.2003 року. На час смерті із спадкодавцем [PERSON] , проживала його дружина та матір позивача [PERSON] , що підтверджується довідкою №291/02 від 29.04.2024 року, яка видана старостою Бережницького старостинського округу Дубровицької міської ради Рівненської області, тому вважається такою, що прийняла спадщину. [INFO] померла матір позивача [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть останньої, серії [NUMBER] , яке видане Відділом державної реєстрації АЦС Володимирецького управління юстиції у Рівненській області 13.11.2012 року. За життя [PERSON] , належали земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копією Державних актів на право власності на земельну ділянку серія РВ №043017 та серія РВ №066668. На випадок смерті, за життя [PERSON] , склала заповіт, який посвідчений секретарем Осівської сільської ради [PERSON] , [INFO] , згідно якого усе своє майно заповіла своєму сину [PERSON] . Також [INFO] померла тітка позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Осівською сільською радою Дубровицького району Рівненської області 01.05.2010 року. За життя [PERSON] , належали земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується копіями Державних актів на право власності на земельну ділянку серія РВ №066582 та серія РВ №043184 від 12.12.2003 року. За життя [PERSON] , склала заповіт, який посвідчений секретарем Осівської сільської ради [PERSON] , 18.06.2004 року, згідно якого Державні акти на право власності на земельні ділянки серія [NUMBER] та серія РВ №043184 від 12.12.2003 року заповіла [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв`язку з його смертю. Як вбачається зі змісту ст. 177, 178 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Також судом встановлено, що після смерті спадкодавців [PERSON] , та [PERSON] , відкрилася спадщина, до складу якої поряд з іншим майном входять також земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серія РВ №019222, серія РВ №043190, серія РВ №043017, серія РВ №066668, серія РВ №066582, серія РВ №043184 На час смерті спадкодавець [PERSON] , проживала одна за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка №289/02 від 29.04.2024 року, яка видана старостою Бережницького старостинського окргу Дубровицької міської ради. За життя [PERSON] , не перебувала у зареєстрованому шлюбі, власних дітей не мала. На час смерті спадкодавець [PERSON] , проживала одна за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка №290/02 від 29.04.2024 року, яка видана старостою Бережницького старостинського окргу Дубровицької міської ради. Однак судом також встановлено, що на час смерті [PERSON] , з нею без реєстрації проживала [PERSON] , яка визначена належним відповідачем у даній справі. В той же час, із наданих суду письмових доказів вбачається, що відповідачка відмовилася від належних їй спадкових прав в користь позивача [PERSON] . Також судом встановлено, що [PERSON] , після смерті матері [PERSON] , звернувся до нотаріуса для оформлення спадкових прав шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, внаслідок чого, нотаріусом було відкрито спадкову справу, після смерті [PERSON] , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №38239331. Факт родинних відносин між [PERSON] - спадкоємцем та [PERSON] , [PERSON] спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 13.10.1963 року де його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . Також судом встановлено, що Державним нотаріусом в усному порядку в оформленні права власності на спадкове майно за заповітом позивачу відмовлено, оскільки не надано оригінали правовстановлюючих документів. Рекомендовано, для реалізації спадкових прав, звернутися до суду з позовом про визнання права власності на вказані земельні ділянки, які належали померлим, оскільки оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки втрачені. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Як зазначено в п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно ст.1217\~ЦК України, спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Незалежно \~від часу прийняття спадщини, вона належить \~спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч.5 ст. 1268 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. (ст. 1261 ЦК України) Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємці за законом набувають права на спадкування у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки покійні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за свого життя були власниками земельних ділянок, [PERSON] , та [PERSON] , залишили заповіти, позивач [PERSON] , являється спадкоємцем за заповітом першої черги, проте відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки унеможливлює йому оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та знаходить підстави визнати, що [PERSON] , набув право власності на земельні ділянки з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ст.1258, ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Окрім того відповідач позов визнав, а як зазначено у ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Питання про повернення сплаченого\~\~при подачі позовної заяви судового збору позивач не ставить. На підставі наведеного,

Outcome: approved