Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

В грудні 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який мотивував тим, що відповідно до договору позики, посвідченого 22 травня 2017 року приватним нотаріусом Бородянського районного нотаріального округу Київської області Королем Р.А., [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти в розмірі 160000 гривень. Таку ж саме суму грошових коштів без нарахування процентів [PERSON] зобов`язався повернути [PERSON] до 22 травня 2022 року. Грошова сума, вказана в п. 1 договору передана позичальнику до підписання цього договору, що сторони підтверджують підписами під цим договором. До сьогодні грошові кошти в розмірі 160000 грн. за договором позики відповідач позивачу не повернув, на неодноразові звернення позивача про виконання зобов`язання в добровільному порядку відповідач не реагує, від їх виконання ухиляється, обіцяючи повернути кошти в майбутньому. Відповідно до п. 4 договору, у разі неповернення боргу в сумі і строк передбачені договором позичальник не звільняється від відповідальності за неможливість сплати грошової суми з урахуванням індексу інфляції за весь строк прострочення, а також 3% річних від простроченої суми відповідно до ст. 625 ЦК України. Оскільки відповідно до до умов договору відповідач зобов`язаний був повернути позику до 22 травня 2022 року, але до сьогодні договір позики не виконав, то період прострочення за договором становить з 23 травня 2022 р. по 24 листопада 2023 р., що складає 551 день прострочення. Відповідно до розрахунку три проценти річних від простроченої суми становить 7246,02 грн. Відповідно до розрахунку інфляційних збитків загальна сума інфляційних втрат за період прострочення становить 24695,59 грн. Отже, загальний борг відповідача перед позивачем з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних за користування коштами становить 191941,61 грн. (160000,00 грн. + 7246,02 грн. + 24695,59 грн.) Тому просив стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 191941,61 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1919,43 грн. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] , [PERSON] позов підтримали, викладене підтвердили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у встановлені судом строки відзив на позов не подав. Вислухавши пояснення представників позивача [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до договору позики від 22 травня 2017 року [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти в розмірі 160000 гривень та останній зобов`язався повернути таку ж суму грошових коштів без нарахування процентів до 22 травня 2022 року. Відповідно до п. 3 договору позики грошова сума, вказана в п. 1 договору, передана позичальнику до підписання цього договору, що підтверджується підписами під цим договором (а.с.5) Внаслідок невиконання зобов`язань за договором позики відповідач має заборгованість у розмірі 191941,61 грн., з яких: 160000,00 грн. основний борг, 7246,02 грн. 3% річних, 24695,59 грн. інфляційні втрати (а.с.10, 11) Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, оскільки відповідач грошові кошти за договором позики в добровільному порядку не повертає, жодних заперечень щодо позову суду не надав, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 191941,61 грн., що становить: 160000,00 грн. основний борг, 7246,02 грн. 3% річних, 24695,59 грн. інфляційні втрати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 1919,42 грн.

Outcome: approved