Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

ПрАТ «СГ «ТАС» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в прядку суброгації. Позов мотивовано тим, що ПрАТ «СГ «ТАС» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №FO-00744919. Предметом договору страхування є страхування транспортного засобу Audi A7, д.н. [NUMBER] (застрахований ТЗ). 30.04.2021 о 16 год. 15 хв. в м. Ужгород, вул. 8 березня, 21А, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ Audi A7, д.н. [NUMBER] , та ТЗ Opel Combo, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (відповідача). Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколом) встановлено, що винуватцем ДТП є [PERSON] та пошкоджено застрахований ТЗ Audi А7, д.н. [NUMBER] . Враховуючи наявність договору страхування, власник пошкодженого ТЗ Audi А7, д.н. [NUMBER] , звернувся до позивача із заявою про настання події. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Audi А7, д.н. [NUMBER] , проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ (дефектна відомість) та ремонтну калькуляцію №12197_29 від 06.05.2021, відповідно до якої вартість ремонту Audi А7, д.н. [NUMBER] склала 49673,22 грн. У зв`язку із зазначеним, позивачем, на підставі зібраних документів складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №13269/29/921 від 11.05.2021 на суму 45000 грн., яку було виплачено в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжною інструкцією №181802 від 13.05.2021. Загалом фактичні витрати позивача склали у розмірі 45000 грн. Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано відповідача, а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно з полісом № 203368426, позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування. ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило страхове відшкодування за полісом №203368426 в розмірі 25028,93 грн. з урахуванням зносу на деталі, які підлягають заміні. Виплата страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням №19590 від 26.08.2021. Розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 45000 грн., при цьому полісом №203368426 покрито частину шкоди на суму 25028,93 грн., то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 19971,07 грн. = 45000 грн. - 25028,93 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на ПрАТ «СГ «ТАС» 19971,07 грн. матеріальної шкоди в порядку суброгації, а також стягнути з відповідача 3028 грн. судового збору. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.05.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому у прохальній частині позову просить здійснювати розгляд справи без участі позивача за наявними матеріалами. 20.06.2024 представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі, у якій просить здійснювати розгляд справи без участі позивача, проти заочного рішення не заперечує, позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомлено, відзив на позов не подано, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.07.2020 між ПрАТ «СГ «ТАС» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №FO-00744919, предметом страхування за яким є транспортний засіб Audi A7, д.н. [NUMBER] . 30.04.2021 о 16 год. 15 хв. в м. Ужгород, вул. 8 березня, 21А, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого ТЗ Audi A7, д.н. [NUMBER] , та ТЗ Opel Combo, д.н. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] . Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколом) встановлено, що винуватцем ДТП є [PERSON] та пошкоджено застрахований ТЗ Audi А7, д.н. [NUMBER] . Власник пошкодженого ТЗ Audi А7, д.н. [NUMBER] , звернувся до позивача із заявою про настання події та з метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Audi А7, д.н. [NUMBER] , проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ (дефектна відомість) та ремонтну калькуляцію №12197_29 від 06.05.2021, якою встановлено вартість ремонту ТЗ Audi А7, д.н. [NUMBER] , у розмірі 49673,22 грн. ПрАТ «СГ «ТАС» складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №13269/29/921 від 11.05.2021 на суму 45000 грн., яку виплачено в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжною інструкцією №181802 від 13.05.2021. Оскільки винуватцем ДТП визнано відповідача [PERSON] , а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно з полісом № 203368426, ПрАТ «СГ «ТАС» звернулося до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування. ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснено виплату страхового відшкодування за полісом №203368426 в розмірі 25028,93 грн. з урахуванням зносу на деталі, які підлягають заміні. Платіжним дорученням №19590 від 26.08.2021 підтверджується виплата страхового відшкодування. З огляду на те, що розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 45000 грн., при цьому полісом №203368426 покрито частину шкоди на суму 25028,93 грн., то залишок шкоди складає 19971,07 грн. (45000 грн. - 25028,93 грн.) Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За правилами ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Така ж позиція викладена уст. 27 Закону України «Про страхування». Згідно з наведеними положеннями до страховика в разі виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією. Відповідно до ст. 980 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про страхування» предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Таким чином, Цивільний кодекс України та Закон України «Про страхування» передбачає три види страхування, а саме особисте, майнове та страхування відповідальності. Виходячи із вищезазначеного, можливість застосування механізму суброгації обмежена рамками майнового страхування з урахуванням наведених приписів. Суброгація істотно відрізняється від регресу. Основна відмінність суброгації від регресу полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація це перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес - це право, що виникає у особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес, це нове право що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу це право зворотної вимоги страховика до регресату, через те що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. А, отже, у страхуванні відповідальності, навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація не припустима, оскільки виникають правовідносини із відшкодування витрат у порядку регресу. Відповідно п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому, регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування. Із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 у справі №6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст. 261, ст. 262 ЦК України). Страхувальник, який отримав майнову шкоду, набув право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв`язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача. Таким чином, у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме, страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відтак, до ПрАТ «Страхова група «ТАС» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст. 993 ЦК України в порядку суброгації. Будь-яких доказів відшкодування витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, відповідачем суду надано не було. Відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування підтверджується наявними матеріалами справи, є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом. Враховуючи наведене, відповідач [PERSON] повинен відшкодувати позивачу у порядку суброгації 19971,07 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову повністю, із відповідача у користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 3028 грн., пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved