Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані по [ADDRESS] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області від 11 вересня 2013 року. Батьки дитини, [PERSON] та [PERSON] , самоусунулися (ухиляються) від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, свідомо та умисно не піклуються про його фізичний, психічний і духовний розвиток, не забезпечують йому необхідного харчування, медичного догляду, не спілкуються з ним, не створюють умов для отримання малолітнім освіти, що підтверджується інформаціями навчального закладу, сімейним лікарем, комунальною установою «Центр надання соціальних послуг Мукачівської міської ради». Відповідачі розлучені з 2015 року, але проживають спільно в одній квартирі, тривалий час не працюють, зловживають спиртними напоями за місцем проживання характеризуються негативно. У помешканні постійні сварки, бійки, образи, виклики поліції, які систематично фіксують психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань малолітнього сина [PERSON] , ці факти підтверджуються вироками Мукачівського міськрайонного суду від 16.09.2021 року та від 05.04.2023 року. У квартирі повна антисанітарія, ніяких умов для виховання та утримання дитини не має, у неї відсутній одяг та взуття по сезону, місце для приготування уроків та неналежне місце для сну. Багато боргів за сплату комунальних послуг, газу не має, продукти харчування відсутні, це підтверджується актами обстеження умов проживання. Під час неодноразових відвідувань сім`ї [PERSON] малолітнього не було вдома, він з квартири втікає на вулицю, займається бродяжництвом. Відповідно до інформації навчального закладу [PERSON] часто до школи приходить голодним, сонливим і слабким, виглядає неохайним, одягнутий не по сезону. За цих обставин з відповідачами неодноразово проводились бесіди профілактичного характеру щодо належного ставлення до своїх обов`язків, неодноразово викликались на комісію з питань захисту прав дитини, притягались до адміністративної відповідальності, але останні продовжують свідомо нехтувати своїми обов`язками та ухилятися від виховання, утримання сина. Вище вказані факти відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх дитини. Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд даної справи без її участі. Вивчивши матеріали справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд констатує наступне. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані по [ADDRESS] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Мукачеву реєстраційної служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області від 11 вересня 2013 року. Батьки дитини, [PERSON] та [PERSON] , самоусунулися (ухиляються) від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, свідомо та умисно не піклуються про його фізичний, психічний і духовний розвиток, не забезпечують йому необхідного харчування, медичного догляду, не спілкуються з ним, не створюють умов для отримання малолітнім освіти, що підтверджується інформаціями навчального закладу, сімейним лікарем, комунальною установою «Центр надання соціальних послуг Мукачівської міської ради». Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані по [ADDRESS] , ухиляються від виконання батьківських обов`язків щодо виховання сина [PERSON] , [INFO] саме: свідомо та умисно не піклуються про його фізичний, духовний моральний розвиток, не забезпечують йому необхідного харчування, належне медичного догляду, не спілкуються з ним, не створюють умов для отримання малолітнім освіти, не переймаються створенням для нього безпечних умов проживання та достатнього життєвого рівня, зловживають спиртними напоят тривалий час не працюють, дитина є очевидцем домашнього насильства, орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватись про здоров`я дитини, її психічний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини. В п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. При постановлені законного та справедливого рішення, суд враховує положення Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, (набула чинності для України 27.09.1991 року) в ч. 2 ст. 6 якої говориться, що держави учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Крім цього, в ч. 1 ст. 19 Конвенції зазначено, що держава вживає всіх необхідних заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань по відношенню до дитини. Враховуючи, те, що батько ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, свідомо нехтує своїми обов`язками, не цікавиться дитиною, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved