Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

25.03.2024 до суду електронними засобами зв`язку через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 03.12.2023-100000265 від 03.12.2023 у розмірі 15 700,06 грн, з яких 10 000 грн - тіло кредиту, 4 200,06 грн - проценти, 1 500 грн - пеня, а також судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 03.12.2023 між позивачем та відповідачем було укладено Кредитний договір № 03.12.2023-100000265 в електронній формі. За умовами договору позивач надає позичальнику грошові кошти в позику в сумі 10 000 грн строком на 14 дні, на умовах зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а саме видав кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на 27.02.2024 утворилась вказана заборгованість. Ухвалою від 10.04.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ст.178 ЦПК України, відповідач, який належним чином повідомлявся про розгляд справи у суді за адресою реєстрації місця проживання, не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву, з будь якими заявами з процесуальних питань до суду не зверталася. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 03.12.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 03.12.2023-100000265, який було підписано з використанням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) Е155. Умовами договору встановлено, що сума кредиту складає 10 000 грн, строк кредиту - 14 днів. Дата повернення кредиту 13.01.2024. Відповідно до умов Договору, процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, комісія - 15% від суми кредиту та дорівнює 1 500 грн, графік платежу складається з трьох платежів: 1 платіж - 4 874,07 грн, 2 платіж 4 874,07 грн, 3 платіж 4 874,06 грн, неустойка 100 грн нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання. Позивач свої зобов`язання перед Відповідачем виконав у повному обсязі, що підтверджується квитанцією від 03.12.2023 на суму 10 000 грн, призначеня платежу - видача за договором № 03.12.2023-100000265, картка/рахунок [NUMBER] *82. Відповідач свої зобов`язання перед Позивачем не виконує, кредит та проценти не сплачує з моменту отримання коштів, заборгованість відповідача складає 15 700,05 грн, яка складається з основного боргу в сумі 10 000 грн, процентів в сумі 4 200,05 грн, а також 1 500 грн комісія. Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ст. 11 Закону). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення заборгованості за договором порушує право позивача на своєчасне повернення коштів, виданих у кредит, та отримання плати за надані послуги. Оскільки відповідач припинив виконання зобов`язань в односторонньому порядку, що потягло в цілому невиконання умов кредитного договору, то позивач має всі правові підстави вимагати стягнення заборгованості в судовому порядку. Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не було надано до суду жодних доказів на спростування встановлених обставин. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши їх сукупності, врахувавши те, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку з викладеним суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором у розмірі 15 700,05 грн. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved