Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 20 листопада 1999 року з відповідачем зареєструвала шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Слов`янська Донецької області, актовий запис №679. У шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Однак сімейне життя у них не склалося, стосунки зіпсувалися вже давно, вони почали щодня сваритися, зникли будь-яке порозуміння навіть у найменших дрібницях, що у свою чергу впливало на психологічний стан їх доньки, спричиняло всім душевні страждання. Згодом, проживаючи ще у м. Слов`янську, вони роз`їхалися та стали проживати окремо, донька залишилася з нею. З початком повномасштабного вторгнення росії в Україну вона з донькою є внутрішньо переміщеними особами та вже майже два роки проживають у м. Ужгороді Закарпатської області. З чоловіком стосунки та спільне життя вони так і не відновили, їх сім`я фактично припинила своє існування, донедавна їй навіть не було відомо, що з ним і де він опинився з початком війни. Те, що відповідач також ВПО на Закарпатті вона дізналася від доньки та з`ясувала, що він проживає у м. Перечин Ужгородського району. Вважає, що за наведених обставин надання строку для примирення є абсолютно некоректним, оскільки спроби примирення, які ними колись вживалися задля збереження сім`ї, не принесли жодного результату, тому це лише погіршить стан їх відносин та продовжить їх перебіг у часі. За ці роки вона повністю переконалася, що вони мають різні характери, протилежні погляди на життя, обов`язки та захоплення, що у свою чергу виключає їх подальше спільне життя. З огляду на вищевикладене просить шлюб між ними, що був зареєстрований 20 листопада 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Слов`янська Донецької області, актовий запис № 679 розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, однак у поданій позовні заяві одночасно просить розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, за наявності підстав, передбачених цивільним процесуальним законом, проти заочного розгляду справи не заперечує.\~\~ Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, подав заяву, у якій\~ просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що 20 листопада 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Слов`янська Донецької області було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 679 (а. с. 4). Від даного шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] (а. с. 18).\~ Також встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося через різні характери, протилежні погляди на життя, обов`язки та захоплення, часті сварки. Питання розірвання шлюбу сторонами обдумане, відповідач позовні вимоги визнав, тому строк для примирення подружжю не надавався. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам кожного з них та інтересам їх малолітньої дитини, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, враховуючи, що позивач у зв`язку з реєстрацією шлюбу із [PERSON] змінила своє прізвище, тому після розірвання шлюбу згідно ст. 113 СК України має право надалі іменуватися цим прізвищем. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved