Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебувала вищевказана справа. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 19 березня 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ`заборгованість за тілом кредиту 26528,42 грн., заборгованість за відсотками 3,26 грн., судовий збір 850,15 грн. 08.04.2024 року на адресу суду направлена письмова заява представника позивача про винесення додаткового рішення у справі, у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 11000 грн., поновити строк для подання доказів понесення заявником витрат на професійну правничу допомогу . Вирішивши справу по суті позовних вимог, судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, представник позивача у своїй заяві просила суд проводити розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали заяви та наявні у справі докази, суд доходить до наступного висновку. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 19 березня 2024 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованість за тілом кредиту 26528,42 грн., заборгованість за відсотками 3,26 грн., судовий збір 850,15 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року у справі № 520/8662/19 зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів. Водночас, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зауважила, що приписи частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні. У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22) містяться висновки про те, що аналіз норм статті 126, 137, 141 ЦПК України вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом. Неподання чи незаявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат. Неподання стороною доказів на підтвердження розміру витрат, пов`язаних із розглядом справи, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, має своїм процесуальним наслідком залишення такої заяви без розгляду. Водночас потрібно розрізняти наслідки своєчасного неподання заяви про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, та доказів на підтвердження їх розміру, та загальні правила розподілу судових витрат за результатами розгляду справи. Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що у позовній заяві представник позивача вказував попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, а саме витрат на правничу допомогу 30 000 грн. Судом встановлено, що у передбачений частиною восьмою статті 141 ЦПК України строк докази понесених позивачем витрат на правничу допомогу суду надані не були, докази надійшли до суду лише 11.04.2024 р., які направлено засобами поштового зв`язку 08.04.2024 року разом із заявою про ухвалення додаткового рішення, тобто після п`яти днів з дня ухвалення рішення суду по суті пред`явлених позовних вимог. В своїй заяві представник позивача посилається на те, що судове рішення було отримано засобами електронної пошти 04.04.2024 року, а тому вважає, що позивач має право подати докази на підтвердження понесених витрат протягом 5 днів з моменту отримання даного рішення із заявою про поновлення такого строку, тобто до 09.04.2024, оскільки фактично пропущено з поважних причин. Відповідно до ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Суд вважає, що клопотання представника позивача про поновлення строку для подання доказів понесення заявником витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню, оскільки строк пропущено з поважних причин, так як позивач не приймав участь в судовому засіданні , а судове рішення отримано лише 04.04.2024 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторона позивача доводить суду, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката складає 11000 грн., який розраховується наступним чином: ознайомлення з матеріалами справи та наданим пакетом документа клієнтом, аналіз наданих документів, ознайомлення з судовою практикою та визначення перспективи справи (2 год) - 3000 грн.; складання позовної заяви у тому числі формування пакету документів для подання позовної заяви з додатками для суду - 4000 грн., складання заяви про участь в режимі відео конференції - 1500 грн., участь у суді першої інстанції в режимі відео конференції - 2500 грн. При цьому надає суду договір № 01/05-23 про надання правової (правничої) допомоги від 01.05.2023 року., додаток до договору , акт про надання правової допомоги № 44 . Разом з тим, як убачається з матеріалів справи представник позивача не приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, до суду подана заява про розгляд справи без участі позивача, а тому у суду відсутні підстави для стягнення 1500 грн. за подання заяви про участь в режимі відеоконференції та 2500 грн. за участь в режимі відеоконференції. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України та зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, ціни позову, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 3000 грн., що буде відповідати об`єму виконаної адвокатом роботи при вирішенні малозначного спору судом. На підставі викладеного та

Outcome: partial