Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

09 квітня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява органу опіки та піклування виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] , до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька малолітніх дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. [PERSON] не здійснювала належний догляд за дітьми. Про матір [PERSON] неодноразово надходили усні повідомлення, що вона часто кидає дітей на бабу і може по декілька днів не з`являтися вдома. [PERSON] не забезпечувала належного харчування дітей, не виконувала медичних рекомендацій щодо догляду за здоров`ям малолітніх дітей. Працівники служби у справах дітей апарату виконавчого комітету Кобеляцької міської ради неодноразово виїздили до даної родини, попереджували матір про відповідальність за ухилення від батьківських обов`язків, проте всі обіцянки були марні. [PERSON] і надалі кидала дітей на бабу [PERSON] , яка в силу свого віку і стану здоров`я намагалася доглядати за дітьми. Мати [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Матеріально дітей не забезпечує, ніде не працює, отримує соціальні виплати. Мати [PERSON] свідомо самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, ухиляється від виховання та утримання дітей, не виявляє бажання щодо виконання батьківських обов`язків, не проявляє інтересу до внутрішнього світу дітей та їх подальшої долі. Враховуючи викладене, орган опіки та піклування виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області прохав суд позбавити матір [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17 квітня 2024 року по даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (а.с.28-29). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 22 травня 2024 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.46-47). Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області Даценко Г.В. подала заяву про проведення судового засідання без її участі. Позов підтримує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відзив не подала. Суд, розглянувши та дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.10-13). Відповідно до характеристики, виданої Шенгурівським старостинським округом виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області від 19.02.2024 року (а.с.17), [PERSON] проживає в [ADDRESS] . Ухиляється від виконання батьківських обов`язків, покладених на неї ст. 150 СК України: не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток. На даний час мати взагалі не проживає вдома з дітьми та відмовляється від них. Діти знаходяться під наглядом баби [PERSON] , [INFO] [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони, вживає спиртне, має сумнівних друзів, веде аморальний спосіб життя. Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , від 19.02.2024 року (а.с.18), на момент приїзду комісії [PERSON] була відсутня. До будинку підключена електроенергія, опалення пічне. В кімнатах наявні необхідні домашні меблі та електроприлади. Деякі речі та меблі в занедбаному стані, неохайні, брудні. Продукти харчування в обмеженій кількості. Для дітей відведене окреме місце для сну, відпочинку, навчання. Наявний одяг та взуття в обмеженій кількості. З листа КНП « Кобеляцький Центр первинної медико-санітарної допомоги» Кобеляцької міської ради від 19.07.2021 року вбачається, що на території Шенгурівської АЗПСМ проживає малозабезпечена мати-одиначка [PERSON] , [INFO]., яка має двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З ними проживають: мама [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] - сестра матері-одиначки. Матеріально-побутові умови сім`ї відносно задовільні. Запас продуктів харчування відсутній. З продуктів у наявності тільки макаронні вироби. Догляд за найменшою дитиною ведення недбалий, в більшості сестрою та матір`ю [PERSON] . Мати дитини постійно відсутня та зі слів жителів с. Шенгури, неодноразово перебувала в нетверезому стані. Дитина не набирає вагу згідно віку. На всі зауваження медичних працівників [PERSON] не реагує (а.с.14). [PERSON] навчається в Шенгурівському ліцеї Кобеляцької міської ради Полтавської області з першого класу. Має навчальні досягнення достатнього та середнього рівня, але бракує наполегливості та систематичності в навчанні. Навчається не в повну міру своїх сил, потребує постійного контролю. Має довільну пам`ять, на середньому рівні запам`ятовує учбовий матеріал, увага нестійка. Виявляє конкретне мислення. На уроках іноді неуважний, не завжди активний. З усіх предметів полюбляє образотворче мистецтво, дизайн і технології, математику. Домашні завдання виконує на групі подовженого дня. До виконання громадських доручень ставиться відповідально. Старається брати участь у житті ліцею та житті класу. Останнім часом є порушення в поведінці та пропуски навчальних занять. [PERSON] виховується в неповній сім`ї: мати [PERSON] . Мати [PERSON] ніде не працює. Не цікавиться успіхами дитини, не приділяє належної уваги вихованню сина. Немає постійного контролю за успішністю дитини в ліцеї, за виконанням домашнього завдання (а.с.15). З 15.11.2023 року і по даний час [PERSON] відвідує Шенгурівський ЗДО «Берізка» Кобеляцької міської ради Полтавської області. За час перебування в закладі проявила себе як добра, життєрадісна дитина, легко іде на контакт як із дітками, так і з дорослими. [PERSON] із задоволенням відвідує садочок, тому пропуски лише з поважних причин. Зовнішній вигляд дівчинки не завжди охайний. Фізичний розвиток та пам`ять відповідають нормі. Дитина активна, бере участь у заходах, що проводяться в закладі, цікавиться тим, що її оточує, допитлива, але при виконанні будь-яких завдань часто відволікається. Інколи може показати свій характер. Загальна обізнаність про себе, сім`ю, навколишній світ відповідає нормі, навички самообслуговування присутні - старається все робити сама, але відповідно до віку, інколи потребує допомоги в одяганні та взуванні. [PERSON] виховується в неповній сім`ї, на першому місці в дитини бабуся, дядько, тітка, а вже потім мама. Під час гри дитина потребує уваги, розмови, взаємності. Може ділитися іграшками, а може і забирати. Може швидко мінятися настрій. В цілому дівчинка хороша, позитивна, любить спілкуватися, ігри, прагне щоб її помічали (а.с.16). Рішенням виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області від 29.02.2024 року № 44 затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.19-22). Положеннями статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27.02.1991 року) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення будь-кого з батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року в справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Судом установлено, що відповідачка свідомо допускає ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей; тривалий час не спілкується з дітьми, що свідчить про те, що на цей час зв`язок матері та дітей втрачено. За таких обставин, суд приходить до висновку, що свідоме і тривале нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є підставою для позбавлення її батьківських прав. Згідно ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За змістом ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, нормами ст. 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Тобто саме такий розмір законодавець визначає як рекомендований і безспірний при стягнення аліментів на утримання дітей. Враховуючи викладене вище, з [PERSON] необхідно стягувати на користь закладів, установ, опікунів або інших фізичних чи юридичних осіб, де перебуватимуть діти, аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів її доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому стягнення аліментів слід проводити з дня подачі позову до суду - 09 квітня 2024 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задоволено повністю, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, та враховуючи, що при зверненні до суду з позовом позивач був звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень.

Outcome: approved