Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 20.06.2024 задоволено у повному обсязі позов [PERSON] до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторії Вікторівни про визнання дій приватного нотаріуса протиправними. До ухвалення рішення суду, під час судових дебатів, представником позивача [PERSON] - адвокатом Будігаєм О.В. було заявлено клопотання про вирішення питання щодо розподілу судових витрат у справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України. 24 червня 2024 року до суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Будігая О.В. про ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 35 670,00 грн з доданими до неї документами на підтвердження понесення цих судових витрат. Заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу мотивовано значним обсягом витраченого часу та характером виконаної адвокатом роботи, канцелярськими витратами щодо підготовки та подачі відповідних документів та безпосередньою участю адвоката у судових засіданнях. Ухвалою суду від 25.06.2024 прийнято до провадження заяву про ухвалення додаткового рішення та на підставі ч. 4 ст. 270 ЦПК України призначено справу до судового розгляду без виклику учасників справи в судове засідання. Клопотання про розгляд справи в судовому засіданні за участі учасників справи до суду не надходили. 16 липня 2024 року до суду надійшло клопотання представника відповідача приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В. - адвоката Гавриленка О.В. про зменшення витрат на правничу допомогу. В обґрунтування клопотання вказано, що заявлені вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню. Предмет позову не є складним, не потребує вивчення великого обсягу нормативно-правових актів, складення великої кількості процесуальних документів, витрачання значного часу на вивчення обставин справи. Підготовка позову, надання консультацій по даній категорії справ не вимагає значного обсягу юридичної і технічної роботи. Вказаний у заяві розмір витрат на правничу допомогу не відповідає критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг. Надані додатки до заяви, зокрема договір про надання правничої допомоги та додатки до нього, не підтверджують розмір та факт понесення позивачем витрат на правничу допомогу. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу представник позивача посилається на Додатковий договір № 02 до Договору від 16.08.2021 № 06 "Про надання правової (правничої) допомоги", згідно якого визначено розмір гонорару адвоката (п. 2). Однак, згідно з п. 1 цього Додаткового договору № 02, надання правової допомоги здійснюється у "питанні відшкодування матеріальної і моральної шкоди внаслідок незаконного відчуження належних їм на праві спільної приватної власності земельних ділянок за кадастровими номерами № 5321084900:00:006:0007 та 5321084900:00:006:0008". Однак, в рамках цивільної справи № 529/235/22 не вирішувалося питання щодо відшкодування матеріальної і моральної шкоди, тобто предмет позову зовсім інший, а відтак Додатковий договір № 02 не має жодного відношення до цивільної справи № 529/235/22, предметом позову якої є визнання неправомірними дій приватного нотаріуса під час вчинення нотаріальних дій по відчуженню нерухомого майна. У Додатковому договорі № 02 відсутнє будь-яке посилання на цивільну справу № 529/235/22. Відповідно до розрахунків та Додатку № 01 від 16.08.2021 встановлено додатковий розмір оплати клієнта, що становить 5 % від вартості послуг з метою компенсації єдиного податку, який підлагає сплаті адвокатського бюро до бюджету, однак дана вимога є несправедливою, оскільки на відповідача фактично покладається сплата податкових зобов`язань адвокатського бюро від отриманого доходу. Крім того, позивачем не надано доказів наявності та використання адвокатським бюро під час надання правничої допомоги службового автомобіля Toyota Corolla, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Посилаючись на вказане, представник відповідача просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі. 17 липня 2024 року до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача - адвоката Будігая О.В. У цих поясненнях вказано, що відповідач двічі у цьому провадженні, на думку сторони позивача, спеціально безпосередньо перед судовим засіданням надсилає свої процесуальні документи для того, щоб затягнути розгляд справи та щоб сторона позивача не могла своєчасно належним чином скористатися своїми процесуальними правами на подання відповідних пояснень щодо спростування доводів відповідача, що свідчить про зловживання відповідачем своїми процесуальними правами. Відповідач взагалі не надав жодного доказу на підтвердження свого майнового та фінансового стану, відповідно до яких можна стверджувати, що відповідач не має можливості сплатити заявлені позивачем [PERSON] судові витрати, яка до того ж є вдовою та пенсіонеркою. Заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є обґрунтованими, про що свідчить витрачений адвокатом Будігаєм О.В. час на складання позовної заяви, яка разом з додатками до неї складається із 166 аркушів, понесені цим адвокатом витрати, пов`язані з роздруківкою, копіюванням та відправкою всіх документів, витратами на проїзд щодо цього, а також з прибуттям адвоката до суду для участі у судових засіданнях. Гонорар адвокатського бюро "Будігая Олександра" є диференційованим та складається виключно з кількості вчинених адвокатом Будігаєм О.В. процесуальних дій та його участі у судових засіданнях. Сам факт непогодження відповідача з розміром понесених позивачем судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу є виключно "маніпулятивним", оскільки відповідач повинен навести свої аргументи, чого ним не зроблено. Посилаючись на вказане, представник позивача просить задовольнити у повному обсязі вимоги заяви про ухвалення додаткового рішення. Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, клопотання представника відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, додаткові пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних із розглядом справи відносяться витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесення позивачем [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу адвоката представником позивача надано суду: копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 06 від 16.08.2021, копію Додатку № 01 від 16.08.2021 до вказаного договору, в якому сторонами узгоджено порядок визначення розміру канцелярських витрат, сплату коштів за подачу позову або отримання будь-яких довідок тощо, витрат щодо організації проїзду бюро громадським транспортом, витрат щодо службових відряджень адвокатів бюро, поштових витрат, використання бюро власного транспорту (автомобіля Toyota Corolla, державний реєстраційний номер [NUMBER] ), додаткове нарахування 5 % на суму виплати при сплаті клієнтом витрат бюро з урахуванням системи оподаткування бюро (єдиний податок - 5 %), копію Додаткового договору № 02 від 16.08.2021 до Договору від 16.08.2021 № 06, в якому сторонами узгоджено розмір гонорару адвоката та його складові, копію Додаткового договору № 04 від 08.11.2023 до Договору від 16.08.2021 № 06, в якому узгоджено, що єдиним клієнтом по укладеному Договору № 06 від 16.08.2021 "Про надання правової (правничої) допомоги" є [PERSON] , яка є правонаступником померлого позивача [PERSON] , копії Актів наданих послуг з правової (правничої) допомоги № 11 від 29.06.2022 та № 21/06/24-1 від 21.06.2024, рахунки та платіжні інструкції, які підтверджують сплату позивачем [PERSON] на користь адвокатського бюро "Будігая Олександра" коштів за надання правничої допомоги у загальному розмірі 35 670,00 грн /том 3, а.с. 205-218/. У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19, суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На час розгляду справи в суді чинним законодавством не визначено обмежень чи граничного розміру компенсації витрат на правничу допомогу, проте він повинен бути співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Проаналізувавши надані представником позивача копії Актів № 11 від 29.06.2022 та № 21/06/24-1 від 21.06.2024 наданих послуг з правової (правничої) допомоги, договору № 06 від 16.08.2021 "Про надання правової (правничої) допомоги", додаткових договорів до цього договору, квитанцій про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи всі аспекти та складність справи, якість та складність складених документів, тривалість розгляду справи, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, на компенсацію яких має право сторона, враховуючи обсяг та характер наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, те, що позов задоволено у повному обсязі, суд дійшов висновку, що вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у вигляді складення позовної заяви, клопотань про витребування доказів, про долучення доказів, призначення судової почеркознавчої експертизи та участі представника позивача - адвоката Будігая О.В. у 13 судових засіданнях у загальному розмірі 21 300,00 грн підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи те, що канцелярські витрати у вигляді сканування, роздруківки документів, витрати на поштову відправку документів не вимагають застосування професійних знань адвоката, беручи до уваги те, що представником позивача не надано суду документів, які підтверджують вартість поштових відправлень та їх оплату, не надано документів, які б підтверджували вартість сканування та роздруківки документів, які б показували, яким саме чином ці послуги здійснювалися (безпосередньо адвокатом з використанням власних технічних засобів чи з використанням цих поліграфічних послуг, які надаються відповідними установами, організаціями тощо), суд вважає за необхідне відмовити у повному обсязі у задоволенні вимоги про відшкодування цих витрат. Враховуючи те, що представником позивача не надано суду документів, які підтверджують наявність у нього службового автомобіля та документів, які підтверджують витрати на пальне для заправки цього автомобіля, яким як зазначає представник позивача він здійснював проїзд до суду для участі у судових засіданнях, суд вважає за необхідне відмовити у повному обсязі у задоволенні вимог про відшкодування витрат, пов`язаних з проїздом адвоката службовим транспортом адвокатського бюро для участі у судових засіданнях. Суд також вважає за необхідне відмовити у повному обсязі у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат у вигляді 5 % на суму виплати, які нараховуються при сплаті клієнтом витрат адвокатського бюро за Договором № 06 від 16.08.2021 з урахуванням системи оподаткування бюро (єдиний податок - 5 %), оскільки це не входить до професійної правничої допомоги адвоката та фактично є покладенням сплати податкових зобов`язань адвокатського бюро від отриманого доходу на відповідача, що є несправедливим та неприпустимим. На підставі викладеного,

Outcome: partial