Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

30.05.2024 [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить: -розірвати шлюб, укладений 15.02.2019 з [PERSON] ; -стягувати із [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , 09.07.2019, у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з дня подання позову до суду і до досягнення донькою повноліття, -стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Як підставу зазначено, що з 15.02.2019 знаходиться у шлюбі з відповідачем. У шлюбі є малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , з якою проживають разом. Спільне життя у сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння, відсутні спільні інтереси. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Тривалий час, з початку 2022 року сімейне життя у них відсутнє, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що сім`я фактично припинила своє існування, а шлюб існує формально. Крім цього зазначила, що вона не досягнула згоди із відповідачем щодо утримання їхньої дитини, а тому вважає за необхідне визначити порядок стягнення аліментів. Вказала, що самостійно не може забезпечити належний рівень життя дитині, а тому участь батька в її забезпеченні є вкрай необхідним. На утриманні в відповідача немає інших дітей чи непрацездатних осіб, а сам відповідач є здоровим та матеріально забезпеченим. Відповідач працює старшим машиністом енергоблоку на підприємстві ДТЕК Бурштинська ТЕС, та має достатній рівень доходів для забезпечення та утримання дитини. Оскільки відповідач є здоровим, працездатним, матеріально достатньо забезпеченим, а на його утриманні немає інших осіб, вважає за можливе визначити розмір аліментів на дитину в розмірі частки від усіх видів доходу, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 06.06.2024 провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, у якій роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Копію ухвали надіслано сторонам. У наданий в ухвалі термін від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилась, попередньо надіслано заяву щодо розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, за якою позов визнає. Не заперечує щодо розгляду справи без його участі. Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, з`ясувавши позиції сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 15.02.2019 у виконкомі Бурштинської міської ради, актовий запис № 13. Сумісне життя у сторін не склалося в зв`язку з відсутністю взаємного порозуміння, протилежними поглядами на шлюб та сім`ю. Шлюб існує формально. На примирення сторони не згодні, оскільки це суперечить їхнім інтересам. Положеннями ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін спільних дітей, суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Як встановлено судом, відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане 17.07.2019 виконавчим комітетом Бурштинської міської ради Івано-Франківської області /а. с. 11/. Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади про реєстрацію місця проживання особи позивач проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідач є працездатним, аліменти на користь інших осіб не сплачує, будь-яких стягнень на користь третіх осіб за виконавчими документами не здійснює, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Положеннями статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимогам ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (ч. 1 ст. 183 СК України). Ураховуючи викладене, визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки у розмірі частки від доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позовної заяви та до досягнення донькою повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991, яка набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, згідно із ч. 1 ст. 142 ЦПК України розподіл судових витрат необхідно здійснити таким чином: позивачу з Державного бюджету повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 605,60 грн., та зобов`язати відповідача сплатити позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 605,60 грн. Таким чином, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору щодо стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 гривень, а також 605,60 гривень судового збору на користь позивача, сплачені позивачем за подачу позову про розірвання шлюбу та стягнути з Державного бюджету кошти в сумі 605,60 гривень. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved