Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

18.03.2024 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які уточнив заявою від 06.06.2024 року та просить встановити факт спільного проживання [PERSON] разом з батьком [PERSON] на день відкриття спадщини, тобто на [INFO] за адресою: [ADDRESS] та визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , за життя спадкодавець залишив заповіт на користь позивача, спадщину позивач прийняв шляхом постійного проживання за однією адресою зі спадкодавцем, однак письмовою відповіддю приватного нотаріуса Гончарової О.С. йому було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] його батька [PERSON] у зв`язку з відсутністю оригінала документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача у судовому засіданні підтримала позов та просила задовольнити позовні вимоги. Проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] підтвердила той факт, що з 1970 року позивач [PERSON] проживав разом з батьком [PERSON] , по день його смерті [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] проживав з ними до 1992 року після чого уїхав. Дослідивши матеріали справи, допитавши свідка, вислухавши представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору забудови, зареєстрованого за № 1-143 від 22.01.1968 року посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Широквасовою Г.К. Згідно до довідки № 624 від 16.05.2024 року, наданої КП «Ізмаїльське МБТІ» та технічної документації на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , зазначено, що житловий будинок літ. А загальною площею 78,3 кв.м. та житловою площею 49,5 кв.м було споруджено у 1958 році, об`єкти побудовані без дозвільних документів відсутні. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 14.05.2012 року приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гончаровою О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1097, [PERSON] заповів все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що за законом він матиме право [PERSON] , [INFO] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 76975572 від 16.05.2024 року, наданої приватним нотаріусом Гончаровою О.С., заповіт [PERSON] від 14.05.2012 року, зареєстрований за № 1097 не змінювався та не скасовувався. При цьому матеріали справи не містять доказів, що син спадкодавця - [PERSON] має право на обов`язкову частку. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено відповідною будинковою книгою, тобто вважається таким, який прийняв спадщину, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гончарової О.С. № 55/02-14 від 26.02.2024 року було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved