Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 26 861,25 грн на відшкодування майнової шкоди в результаті ДТП; витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 211,20 грн; витрати понесені на оплату правничої допомоги в розмірі 20 000 грн; витрати понесені на оплату автотоварознавчого дослідження в розмірі 2 800 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15 червня 2022 року [PERSON] , близько 11 год. 50 хв., керуючи транспортним засобом марки «Suzuki Vitara», державний номерний знак [NUMBER] , в м. Києві по вул. Бориспільська, 9 під час відчинення дверей в автомобілі, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого відбувся контакт з автомобілем марки «Hyundai», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , що призвело до пошкодження даних транспортних засобів. Постановою Київського апеляційного суду від 23 червня 2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Позивач звернулась до Моторного (транспортного) бюро України, останнім було прийнято рішення про виплату їй страхового відшкодування в розмірі 44 338,93 грн. Згідно висновку експерта № 038/22 від 21 липня 2022 року за результатами проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля марки «Hyundai», державний номерний знак [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту становить 71 200,18 грн. За таких обставин позивачка вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати їй різницю між страховою виплатою та вартістю із відновлення автомобіля. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17 травня 2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, яким одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили. Згідно з частиною першою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено частиною восьмою статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, у відповідності до положень частини п`ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки клопотання про інше від сторін не надходили. Такий висновок суду, зважаючи, що відповідачем не подано відзив на позовну заяву та не повідомлено про причину не вчинення ним своєчасно такої процесуальної дії, узгоджується також із положеннями частини восьмої статті 178 вказаного Кодексу. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін не надходило. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судовим розглядом встановлено, що 15 червня 2022 року [PERSON] , близько 11 год. 50 хв., керуючи транспортним засобом марки «Suzuki Vitara», транзитний державний номерний знак [NUMBER] , в м. Києві по вул. Бориспільська, 9 під час відчинення дверей в автомобілі, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого відбувся контакт з автомобілем марки «Hyundai», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Вказані обставини встановлені постановою Київського апеляційного суду від 23 червня 2023 року у справі № 753/4238/23 та відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Зазначеною постановою Київського апеляційного суду від 23 червня 2023 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. МТСБУ прийняло рішення про виплату [PERSON] на відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП, яка мала місце 15 червня 2022 року в розмірі 44 338,93 грн. Згідно висновку експерта № 038/22 від 21 липня 2022 року за результатами проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля марки «Hyundai», державний номерний знак [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту становить 71 200,18 грн. За змістом статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно з частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до частини другої статті 1187 цього Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (частина перша статті 1188 ЦК України). Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом пункту 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved