Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. На підставу своїх вимог посилається на те, що КП «Ритуал» Тальнівської міської ради є правонаступником усіх майнових прав і немайнових прав і обов`язків КП «Наш дім» Тальнівської міської ради, яке було балансоутримувачем багатоповерхових будинків, в тому числі і будинку [ADDRESS] в якому знаходиться квартира, що належить відповідачці. В подальшому КП «Ритуал» Тальнівської міської ради було перейменовано в КП «Тальне-Сервіс» Тальнівської міської ради. Між позивачем та відповідачем було встановлено правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, оскільки відповідач є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 57,6 кв.м. Згідно обліків по особовому рахунку відповідач має заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинків та прибудинкової території з вересня 2020 року по жовтень 2023 року включно і становить 12060 грн. 44 коп. Оскільки відповідачка відмовляється добровільно сплати борг, то позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Також позивач просить суд стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати по справі. До початку судового засідання представник позивача подала до суду заяву в якій позов підтримала повністю, не заперечила проти винесення заочного рішення та просила суд слухати справу без її участі. В судове засідання відповідачка повторно не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень на позов не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, відповідно до яких суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з таких доказів: Судом встановлено, що позивач є балансоутримувачем багатоповерхових будинків, в тому числі і будинку [ADDRESS] . Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 57,6 кв.м. Згідно з розрахунком наданим позивачем [PERSON] має заборгованість за період з вересня 2020 року по жовтень 2023 року включно за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 12060 грн. 44 коп. Суд вважає доведеним розмір заборгованості в сумі 12060 грн. 44 коп., який наведено позивачем. Обов`язок споживача сплачувати за житлово-комунальні послуги закріплений у\~Житловому Кодексі України\~( ст. ст. 64, 67, 68). За правилами частини четвертої статті\~319, статті\~322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Частиною 1\~статті 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте, відповідно до пункту 1 частини першої\~статті 20 цього ж Закону\~споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений у п. 5 ч. 3\~ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18), а також у постанові Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі №522/2625/16-ц. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону, договору. За змістом ст. ст.\~67-68,\~162 Житлового Кодексу України\~наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальній послуги»\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Тальне-Сервіс» Тальнівської міської ради підлягають повному задоволенню. Також суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved