Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

Прокурор звернувся в суд з позовом в інтересах держави у якому просив витребувати у відповідачів на користь держави в особі Новоушицької селищної ради земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2,0 га з кадастровим номером 6823382000:07:003:0276, що знаходиться за межами населених пунктів Новоушицької селищної ради на території Новоушицької селищної територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. В обґрунтування вимог посилається на те, що 18 червня 2019 року [PERSON] звернувся до Новоушицької селищної ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовно площею 2 га із сформованої земельної ділянки комунальної власності із кадастровим номером 6823382000:07:003:0265 метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистої селянського господарства. Рішенням Новоушицької селищної ради Новоушицької селищної об`єднаної територіальної громади від 27 червня 2019 року № 11 [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У подальшому, рішенням Новоушицької селищної ради Новоушицької селищної об`єднаної територіальної громади від 06 грудня 2019 року № 14, на підставі поданої письмової заяви від 02 грудня 2019 року, [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та безоплатно передано у власність земельну ділянку з кадастровим номером 6823382000:07:003:0276 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства (01.03) за межами населеного пункту с.Глібів, Новоушицького району, Хмельницької області (на даний час Новоушицька селищна територіальна громада Кам`янець-Подільського району Хмельницької області). Державним реєстратором Новоушицької селищної ради Когут Ю.Ю. 13 січня 2020 року зареєстровано за ним право власності на вказану земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2009448868233). Надалі, 20 лютого 2020 року між [PERSON] і фізичною особою [PERSON] строком на 7 років укладено договір оренди цієї земельної ділянки (право оренди зареєстровано 22 вересня 2020 року), який достроково припинено на підставі угоди від 01 грудня 2021 (припинення речового права зареєстровано 31 січня 2022 року). Натомість, 01 грудня 2021 року [PERSON] укладено договір оренди спірної земельної ділянки з Фермерським господарством «Щедрий дар 2020» в особі голови фермерського господарств Маленького С.В. строком на 10 років, право оренди за фермерським господарством зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23 лютого 2022 року (номер запису про інше речове право 46934361). 04 вересня 2018 року [PERSON] звернувся із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовно площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Миньковецької сільської ради Славутського району Хмельницької області (на даний час територія Улашанівської сільської територіальної громади Шепетівського району Хмельницької області). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 14 вересня 2018 року № 22-6325-СГ йому надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою. У подальшому, наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 09 листопада 2018 року № 22-8120-СГ, на підставі поданої письмової заяви від 06 листопада 2018 року, затверджено документацію із землеустрою та надано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером 6823985300:04:027:0018 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства (01.03) на території Миньковецької сільської ради Славутського району Хмельницької області (на даний час територія Улашанівської сільської територіальної громади Шепетівського району Хмельницької області). Державним реєстратором\~Цвітоської сільської\~ради Зощуком\~Д.С. 19 листопада 2018 року зареєстровано право власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1699899368239). У подальшому, [PERSON] 21 жовтня 2019 року земельну ділянку з кадастровим номером 6823985300:04:027:0018 відчужено на підставі договору купівлі-продажу № 2075 [PERSON] . Відтак, [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки з кадастровим номером 6823382000:07:003:0276 використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання, раніше отримавши на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 09 листопада 2018 року № 22-8120-СГ земельну ділянку і кадастровим номером 6823985300:04:027:0018. Таким чином, всупереч вимог ст.ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України [PERSON] , звернувшись із заявою від 18 червня 2019 року до Новоушицької селищної ряди про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою подальшої її передачі безоплатно йому у власність, приховав той факт, що раніше ним отримано за рішенням органу виконавчої влади земельну ділянку з кадастровим номером 6823985300:04:027:0018 для даного виду використання, такої площі та надав недостовірну інформацію. Таким чином, спірна земельна ділянка незаконно вибула з власності держави поза її волею, тому з урахуванням ст.387 ЦК України наявні підстави для її витребування у теперішнього власника та орендаря, як незаконного володільця. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 січня 2023 року справу розподілено головуючому судді Яцині О.І. Ухвалою суду від 04 січня 2023 року відкрито провадження у справі за даним позовом, призначено підготовче засідання, надано відповідачам строк для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 04 січня 2023 року забезпечено позов, шляхом накладення арешту та заборони на земельну ділянку із кадастровим номером 6823382000:07:003:0276. Ухвалою суду від 23 лютого 2023 року зупинено провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. Ухвалою суду від 12 березня 2024 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 30 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у підготовче засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Прокурор в судовому засіданні позов підтримала, в подальшому подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовчому засіданні позов визнав. У подальшому подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. Відповідач ФГ «Щедрий дар 2020» у судове засідання представника не направив, будучи повідомленим про таке. Суд, заслухавши прокурора, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до наступних висновків. Так, відповідач [PERSON] 18 червня 2019 року звернувся до Новоушицької селищної ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовно площею 2 га із сформованої земельної ділянки комунальної власності із кадастровим номером 6823382000:07:003:0265, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистої селянського господарства (а.с.31-37). Рішенням Новоушицької селищної ради Новоушицької селищної об`єднаної територіальної громади від 27 червня 2019 року № 11 [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с.39). 02 грудня 2019 року [PERSON] подав заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та безоплатної передачі у власність земельної ділянки із кадастровим номером 6823382000:07:003:0276 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства (01.03) за межами населеного пункту с. Глібів, Новоушицького району, Хмельницької області (а.с.27-30). Рішенням Новоушицької селищної ради Новоушицької селищної об`єднаної територіальної громади від 06 грудня 2019 року № 14 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та безоплатно передано у власність земельну ділянку з кадастровим номером 6823382000:07:003:0276 площею 2 га (а.с.38, 40). Державним реєстратором Новоушицької селищної ради Когут Ю.Ю. 13 січня 2020 року зареєстровано за відповідачем право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку із кадастровим номером 6823382000:07:003:0276 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2009448868233) (а.с.12-17, 72, 73). 20 лютого 2020 року між [PERSON] і фізичною особою [PERSON] строком на 7 років укладено договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером 6823382000:07:003:0276 (право оренди зареєстровано 22 вересня 2020 року), який достроково припинено на підставі угоди від 01 грудня 2021 (припинення речового права зареєстровано 31 січня 2022 року) (а.с.18-20). Між [PERSON] та Фермерським господарством «Щедрий дар 2020» в особі голови фермерського господарств Маленького С.В. 01 грудня 2021 року укладено договір оренди спірної земельної ділянки із кадастровим номером 6823382000:07:003:0276, строком на 10 років, право оренди за фермерським господарством зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23 лютого 2022 року (номер запису про інше речове право 46934361) (а.с.21-23, 69). 04 вересня 2018 року [PERSON] звернувся із заявою до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовно площею 2 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Миньковецької сільської ради Славутського району Хмельницької області (на даний час територія Улашанівської сільської територіальної громади Шепетівського району Хмельницької області) (а.с.47-48). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 14 вересня 2018 року № 22-6325-СГ йому надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою (а.с.49). Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 09 листопада 2018 року № 22-8120-СГ, на підставі поданої письмової заяви від 06 листопада 2018 року, затверджено документацію із землеустрою та надано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером 6823985300:04:027:0018 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства (01.03) на території Миньковецької сільської ради Славутського району Хмельницької області (на даний час територія Улашанівської сільської територіальної громади Шепетівського району Хмельницької області) (а.с.50, 51). Державним реєстратором\~Цвітоської сільської\~ради Зощуком\~Д.С. 19 листопада 2018 року зареєстровано право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 6823985300:04:027:0018. У подальшому, [PERSON] 21 жовтня 2019 року земельну ділянку з кадастровим номером 6823985300:04:027:0018 відчужено на підставі договору купівлі-продажу № 2075 (а.с.10, 11). У зв`язку із вивченням наявності підстав для представництва інтересів держави у суді щодо використання та розпорядження земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території області прокуратурою спрямовано запити та отримано відповіді (а.с.24, 25; 41-48; 52-66). Прокуратура Хмельницької області повідомила Новоушицьку селищну раду Хмельницької області про намір здійснювати представництво інтересів держави в суді шляхом пред`явлення до суду позовної заяви в інтересах держави в особі Новоушицької селищної ради про витребування земельної ділянки із кадастровим номером 6823382000:07:003:0276 (а.с.70, 71). Таким чином, всупереч вимог ст.ст. 116, 118, 121 Земельного кодексу України, [PERSON] не повідомив Новоушицьку селищну раду, що раніше використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. У зв`язку із цим, земельна ділянка площею 2 га з кадастровим номером 6823382000:07:003:0276, що розташована на території Новоушицької селищної ради Хмельницької області, цільове використання для ведення особистого селянського господарства вибула із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності внаслідок незаконного використання [PERSON] права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання. Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Конституцією України (статті 13, 14) визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно з ч.1 ст.116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом., проводиться один раз по кожному виду використання (ч.4 ст.116 ЗК України). Відповідно до ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що безоплатна передача громадянам земельних ділянок державної чи комунальної власності понад норми, визначені пунктом «б» ч.1 ст.121 ЗК України, та більше одного разу по кожному виду використання, заборонена. Для ведення особистого селянського господарства громадяни можуть приватизувати земельну ділянку у розмірі, що не перевищує 2 га. Додатково земельні ділянки громадяни можуть отримати на конкурентних засадах. Аналогічну позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 24.04.2019 по справі №525/1225/15-ц. Проте, [PERSON] скористався своїм правом, передбаченим ст.116 Земельного кодексу України, повторно, з порушенням визначеного земельним законодавством порядку, а тому земельну ділянку кадастровим номером 6823382000:07:003:0276 набув у власність незаконно. За змістом ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення (п .4 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають поновленню в порядку, встановленому законом. Захист порушеного права особи має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи та інтереси позивача. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що право та інтерес мають бути захищені у належний спосіб, який є ефективним (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16). Серед способів захисту порушених прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння. Такий спосіб захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного позову. В силу ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно із ч. 1 ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до п. 52 постанови Великої Палати Верховного Суду №922/614/19 від 11 лютого 2020 року позивач у межах розгляду справи про витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність зазначених наказів без заявлення вимоги про визнання їх незаконними та скасування, оскільки такі рішення за умови їх невідповідності закону не тягнуть правових наслідків, на які вони спрямовані. Подібні за змістом висновки сформульовані Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), від 22 січня 2020 року у справі № 910/1809/18 (провадження №\~12-148гс19) щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, відступати від яких Велика Палата Верховного Суду не вбачає правових підстав. Також, у п. 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16 зазначено, що для витребування майна оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Подібні за змістом висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №911/3681/17, від 01.10.2019 у справі № 911/2034/16, від 15.10.2019 у справі №911/3749/17, від 19.11.2019 у справі № 911/3680/17. Крім того, у п. 10.10 постанови Верховного Суду від 10.12.2021 №924/454/20 зазначено, що позивач у межах розгляду справи про витребування майна з чужого володіння вправі посилатися, зокрема, на незаконність рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування, без заявлення вимоги про визнання його недійсним. Таке рішення за умови його невідповідності закону не тягне правових наслідків, на які воно спрямоване. Якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Ефективність віндикаційного позову забезпечується саме наявністю державної реєстрації права власності за відповідачем, оскільки за відсутності такої реєстрації судове рішення про задоволення віндикаційного позову не є підставою для державної реєстрації права власності за позивачем (пункт 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, пункти 84-86 у постанові Верховного Суду від 10.12.2021 у справі № 924/454/20). Пред`явлення прокурором цього позову не порушує принципу рівності сторін, адже його процесуальні права мають такий же обсяг як і відповідача по справі, оскільки органи або інші особи, які відповідно до ст.56 цього ЦПК звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду. Окрім цього, представництво інтересів відповідача в ході судового розгляду здійснював адвокат. Статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»\~прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності на господарювання, тощо. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів. Частиною 4 ст. 56 ЦПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. При вирішенні спору суд враховує, що звернення прокурора з вказаним позовом є законним, оскільки ст.131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» наділено прокурора правом на звернення до суду за захистом інтересів держави у випадку коли захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Також суд враховує, що звернення прокурора з вказаним позовом до суду беззаперечно переслідує «суспільний», «публічний» інтерес. Так, реагування прокурора у даному разі спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності набуття права власності на землю, яке здійснене з порушенням вимог чинного законодавства. Підпунктом 1 п. «б» ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів. Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України, ст.ст. 2, 170, 326, 374 Цивільного кодексу України право власності на землі на землі комунальної власності належать територіальній громаді, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України до повноважень міської ради відноситься передача земельних ділянок у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Згідно положень ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно приписів ст. 388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема: вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Оскільки, як зазначено вище, земельна ділянка площею 2,0 га з кадастровим номером 6823382000:07:003:0276, що знаходиться за межами населених пунктів Новоушицької селищної ради на території Новоушицької селищної територіальної громади Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, вибула із земель державної власності внаслідок незаконного використання [PERSON] права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто, поза волею власника земельної ділянки, тому вищезазначена земельна ділянка, підлягає поверненню на користь Новоушицької селищної територіальної громади. Відповідачем ФГ «Щедрий дар 2020» не спростовано встановлених судом обставин щодо незаконного використання [PERSON] права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання. Крім того, враховуючи те, що спірна земельна ділянка перебуває у оренді відповідача ФГ «Щедрий дар 2020», тому воно є належним відповідачем поряд із [PERSON] . За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судовий збір по справі становить 3721,50 грн та складається з 2481 грн за подання позовної заяви та 1240,50 грн за подання заяви про забезпечення позову. Відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України судовий збір у розмірі 1860,75 грн підлягає стягненню з відповідача ФГ «Щедрий дар 2020» на користь Хмельницької обласної прокуратури. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] до початку розгляду справи по суті позов визнав, суд, в силу ч. 1 ст. 142 ЦПК України, вважає за необхідне компенсувати Хмельницькій обласній прокуратурі з державного бюджету судовий збір в сумі 930,37 грн, що становить 50 відсотків судового збору, що підлягає стягненню з [PERSON] , а решту - в сумі 930,38 грн слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь Хмельницької обласної прокуратури. На підставі викладеного,

Outcome: approved