Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

У травні місяці 2024 року представник позивачки [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що [PERSON] із відповідачем перебуває з 27 березня 2021 року у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Фактично сімейні відносини припинено з січня 2022 року, сторони не проживають разом. Сімейне життя між сторонами не склалося у зв`язку з різними характерами, різними поглядами на сімейне життя, різними баченнями майбутнього, відсутності спільних інтересів, взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюб існує формально. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до вимог ст.ст.\~19,\~279ЦПК України\~постановлено ухвалу суду від 17 травня 2024 якою відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання позивачка та представник позивачки, не з`явилися, булу повідомлені належним чином про дату, місце та час розгляду справи, заявою просили розглянути справу за їх відсутності, на позовних вимогах наполягали. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, місце та час розгляду справи. Про що, свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки, також виклик до суду здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав. Згідно до положення ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, доказів про поважність неявки до суду не надав, також не подав відзив на позовну заяву, тому у відповідності з вимогами ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , сторони по справі, перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 березня 2021 року, який було зареєстровано Київським міським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про. що складено актовий запис № 339 (а.с. 11). Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 08 липня 2021 року Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складено відповідний актовий запис № 1610 (а.с. 12). Відповідно до ч. 1\~ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, ураховуючи, що надії на збереження сім`ї немає, причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу обґрунтовані, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відсутні підстави для надання подружжю строку для примирення, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами . Відповідно до заяви позивача, після розірвання шлюбу суд повертає їй дошлюбне прізвище. Виходячи із практики Європейського суду з прав людини (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїз Торія проти Іспанії", від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України»), суд надає оцінку лише тим доказам та аргументам сторін, які мають значення для предмету доказування в даній справі. Частиною 1статті 141\~ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено 1211 гривень 20 копійок судового збору. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно з вимогами ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, суд покладає понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 гривень на відповідача.

Outcome: approved