Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

адвокат Гриньо М.І. в інтересах [PERSON] , звернувся в суд із позовом до [PERSON] , третя особа Яворівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просив визнати позивача батьком [PERSON] , [INFO] , внести зміни до актових записів про народження дитини, зокрема, у графі «батько» вписати « [PERSON] », у графі «прізвище» дитини зазначити « [PERSON] ». Позовні вимоги мотивує тим, що з 2016 року по березень 2023 року позивач з відповідачкою проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та були поєднані спільним побутом. [INFO] у них народився син - [PERSON] , однак, з огляду на те, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі по батькові дитини зі слів матері записано правильно « [PERSON] », проте прізвище записано « [PERSON] ». У березці 2023 року відповідачка з дитиною залишила місце проживання позивача [PERSON] та поїхала з дитиною спочатку в с. Вовчищовичі Яворівського району Львівської області де проживає її сестра, а звідти в м. Кривий Ріг, де мешкає по даний час, з цього часу сторони разом не проживають. На неодноразові прохання позивача подати спільну заяву до органу РАЦС про визнання батьківства, відповідачка [PERSON] обіцяла це зробити, але постійно зволікала й знаходила будь-які причини, щоб не вчиняти зазначену дію. [PERSON] бажає брати участь у вихованні, навчанні та утриманні [PERSON] , хоче безперешкодно спілкуватись з сином, між тим, відповідачка зволікає із внесенням змін в актовий запис про народження дитини. З огляду на наведене, просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Гриньо М.І. позов підтримав, просить задовольнити, не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у тому числі, в порядку ст. 128 ЦПК України, через публікацію оголошення на веб-сайті судової влади України. На сайті «Судова влада України»: Городоцький районний суд Львівської області у розділі «громадянам», в якому є список справ призначених до розгляду, було розміщено інформацію про час та дату усіх судових засідань у цій справі. Відповідно до ст. 128 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§\~66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява №\~326/3, 01 квітня 2008 року, «Олександр Шевченко проти України», №\~8771/02, § 27, 26 квітня 2007 року). Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 року у справі «Шульга проти України» №\~16652/04). Представник третьої особи Яворівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заперечень щодо заявлених [PERSON] вимог не подав. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, за відсутності заперечень позивача, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову. Стаття 55\~Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За положеннями ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Із пояснень представника [PERSON] в суді, із змісту позовної заяви вбачається, що [PERSON] та [PERSON] в період з 2016 року по березень 2023 року перебували у фактичних шлюбних стосунках, проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, що за час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , батько дітей вказаний за вказівкою матері, згідно ст. 135 СК України. Із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками дітей зазначено [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Судом двічі у справі про визнання батьківства було призначено молекулярно-генетичну експертизу, між тим, такі не були проведені через неявку для відібрання зразків відповідачки з дитиною, а згодом і всіх учасників справи. Із результату молекулярно-генетичного дослідження, проведеного ТОВ «Науковий медико-генетичний центр «ЛеоГЕН», із залученням [PERSON] від 13.06.2024 убачається, що між ними є родинна спорідненість по чоловічій лінії 2-го ступеню з ймовірністю 99, 9999%. Із копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] убачається, що [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , а з врахуванням вище вказаного висновку і дідусем малолітнього [PERSON] . Як убачається із пояснень представника позивача [PERSON] в суді, [PERSON] фактично проживає разом з дідусем [PERSON] в с. Зашковичі Львівського району Львівської області, точне місце проживання матері [PERSON] - відповідачки [PERSON] невідоме. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані\~встановлюються такими\~засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками експертів; 3)\~показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 81 ЦПК України). Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними-установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд може встановити батьківство у разі спільного проживання і ведення спільного господарства матір`ю і особою, яка припускається батьком дитини, якщо ця особа приймає участь у вихованні дитини та утримує дитину, а також у разі визнання тим, хто припускається батьком, свого батьківства. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України. Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду (ч. 2 ст. 125 СК України). За змістом ст.\~126\~СК України заява жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, може бути подана до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Як вбачається зі ст.\~128\~СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява №\~39948/06), пункт 49 рішення у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04). Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про якій йдеться в пункті 2, і, до того ж, є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 згаданого вище рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України» (заява №\~31111/04). Проте, держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункт 52 згаданого вище рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява №\~39948/06). Оскільки факт батьківства [PERSON] підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема, результатом молекуляно-генетичного дослідження від 13.06.2024, а відповідачка означеного факту не спростувала, суд приходить висновку про задоволення позову. Відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь позивача 1 073 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved