Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 55321,81 грн за кредитним договором № А03.23967.006221013 від 21.01.2020 року. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем 21.01.2020 року було укладено з Акціонерним товариством «Ідея Банк» кредитний договір, за яким він отрималв кредит в розмірі 34467 грн для поточних потреб строком на 24 місяці зі сплатою процентів відповідно до умов договору. 07.07.2023 року між позивачем та Акціонерним товариством «Ідея Банк» було укладено договір факторингу № 07072023, за яким право грошової вимоги до відповідача перейшло до позивача за укладеним кредитним договором. Відповідно до Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023 р., позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 55321,81 грн, з яких: 29433,16 грн заборгованість за основним боргом; 8201,10 грн заборгованість за відсотками; 17687,55 грн заборгованість за комісією. Внаслідок невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань позивач просить стягнути вказану заборгованість. Ухвалою від 21.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином. В позовній заявив клопотання про розгляд справи у його відсутність та погодився на ухвалення заочного рішення. Відповідач подав заяву про визнання позову, яку підтримав в судовому засіданні. Підтвердив обставини укладення ним кредитного договору, отримання кредитних коштів, їх неповернення в повному обсязі. Заслухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21.01.2020 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № А03.23967.006221013, за умовами якого позичальник (відповідач) отримав кредит в розмірі 34467 грн строком на 24 місяці зі сплатою процентів за користування кредитом 10 %. 07.07.2023 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 07072023 за умовами якого АТ «Ідея Банк» відступило позивачеві належне йому право грошових вимог за вищевказаним кредитним договором до відповідача. Відповідач порушив умови вищевказаного кредитного договору і тому станом на 30.11.2023 року має заборгованість в розмірі 55321,81 грн, з яких: 29433,16 грн заборгованість за основним боргом; 8201,10 грн заборгованість за відсотками; 17687,55 грн заборгованість за комісією. До теперішнього часу відповідач заборгованість за вищевказаним договором не сплатив, що підтверджується витягом з реєстру боржників та розрахунком заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не подав належних письмових доказів сплати заборгованості та власного контррозрахунку за кредитним договором, не спростував наявність фактичних та правових підстав звернення позивача з позовом до суду у цій справі, визнав позов, подавши відповідну заяву. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає докази позивача належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе за договором зобов`язання, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у заявленому розмірі станом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати у вигляді судового збору підлягають розподілу відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України із врахуванням визнання позову відповідачем.

Outcome: approved