Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 грудня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час відносини з чоловіком погіршились, тому вони проживають окремо. Дитина проживає разом з нею по [ADDRESS] . Її щомісячні доходи є значно менші в порівнянні з мінімальною заробітною платою, встановленою законом, тому вона не може забезпечити дитину всім необхідним. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо розміру коштів, необхідних для утримання дочки [PERSON] . Відповідач працездатного віку. Місце його роботи та розмір заробітної плати їй невідомі. За вказаних обставин, вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на дитину у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є достатнім для належного матеріального забезпечення їх дочки. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття. Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Позивач просить розглядати справу у її відсутність, про що зазначила в позовній заяві. Відповідач надав заяву про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги визнає (а.с.20). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу у судовому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що з 13 грудня 2013 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кролевецького районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №143, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.5). Місце проживання сторін та дитини [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідним довідками з Реєтру територіальної громади (а.с.3, 6, 11). За змістом позову сторони проживають окремо. Між сторонами відсутня домовленість щодо утримання дитини і позивач бажає, щоб відповідач сплачував аліменти за рішенням суду. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Стаття 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивач просить стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача. Відповідач згоден сплачувати аліменти у розмірі, зазначеному позивачем. У відповідності з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру, які будуть стягуватись на дитину, суд враховує стан здоров`я дитини, про який є підстави вважати, що він є задовільним, оскільки позивач не зазначила і не довела протилежного; матеріальне становище дитини, яке на сьогодні залежить від доходів матері (а.с.7). Також суд враховує, що відповідач працездатного віку, про незадовільний стан здоров`я та наявність у нього інших утриманців суду не повідомив, і він повинен влаштовувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обов`язки стосовно дитини, в тому числі утримувати її, і розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Що стосується здійснення індексації аліментів, яку просить позивач, то суд зазначає наступне. Згідно ч.ч. 1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Таким чином, індексації відповідно до\~закону підлягає лише розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, зокрема ст.ст. 180-183 СК України, суд приходить\~до висновку,\~що з\~відповідача на\~користь позивача\~підлягають стягненню\~аліменти на дитину [PERSON] ,\~ [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В частині позовних вимог щодо індексації аліментів необхідно відмовити за їх безпідставністю. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. та на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст.\~ст.\~180-183,\~191\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: partial