Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають неповлітніх дітей [PERSON] ,2010 року народження та [PERSON] , 2012 року народження. Спільне життя сторін не склалось, сторони втратили почуття взаємної любові та поваги. Сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу та примирення суперечить інтересам позивача. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28 березня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] суду пояснила, що сторони мають трьох дітей. При реєстрації шлюбу сторони давали обітницю бути разом і в горі, і в радості. Такими діями відповідач залишає своїх дітей без батька, матеріальної підтримки. З відповідачем рік спільно не проживають. Знає, що позивач має іншу жінку. Щодо вирішення позовних вимог покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2005 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Сторони спільно не проживають, сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу та примирення суперечить інтересам позивача. Згідно з ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Сторони не виявили бажання примиритися. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачем не висловлено наміру щодо відновлення дошлюбного прізвища. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved