Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

Представник позивача\~адвокат Перебийніс\~С.В.\~в інтересах\~ [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до [PERSON] про зміну розміру та способу стягнення аліментів. В позовній заяві зазначає, що позивач до 2010 року перебувала в шлюбі з відповідачем. Рішенням Корсунь Шевченківського районного суду від 12.08.2010 року (справа № 2-536/10) шлюб розірвано. Від даного шлюбу мають спільну неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області 23.08.2010 року (справа № 2-537/10) прийняв рішення про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 350,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. 350,00 гривень аліментів недостатньо для повноцінного утримання дитини. Спільна донька сторін постійно потребує нового одягу та взуття, нормального харчування та засобів гігієни. Самостійно позивачка не може задовольнити її навіть найнеобхідніші потреби. Раніше позивачка зверталася до відповідача з проханням перераховувати більші суми на утримання доньки. У відповідь почула, що суд визначив розмір аліментів, то він буде виконувати рішення суду. Проте протягом останнього року, на вимогу державного виконавця ДВС, відповідач перераховував позивачці по 1 500,00 грн. щомісяця, що є приблизним еквівалентом 1/2 частини прожиткового мінімуму для дитини. Представник позивача просила змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються із [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 23 серпня 2010 року в справі № 2-537/10, на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми в розмірі 350,00 грн. щомісячно на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник позивача подала заяву, в якій просить судовий розгляд проводити без їхньої участі, позов підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач, двічі викликаний належним чином до суду, шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ст.\~247\~ч.2\~ЦПК України суд ухвалив проводити розгляд справи без фіксації процесу технічними засобами, так як були підстави для проведення судового засідання без участі сторін. У судовому засіданні були вивчені наступні матеріали справи: -копія паспорта, коду позивача (а.с.4-6) -копія свідоцтва про народження (а.с.7) -копія довідки про склад сім`ї (а.с.8) -копія рішення від 23.08.2010 у справі №2-537/10 (а.с.9) -копія рішення від 12.08.2010 у справі №2-536/10 (а.с.10) -копія ухвали про виправлення описки від 22.09.2010 (а.с.11) -копія ордера (а.с.12) -копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.13) -довідка від 17.05.2024 щодо зареєстрованого місця проживання (а.с.17). Розглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного : В Україні законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Декларації ООН прав дитини (1959 року), Конвенції ООН про права дитини (1989 року), міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, Сімейному кодексі України, а також інших нормативно-правових актах, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Як зазначено в Декларації ООН прав дитини (1959 року), «Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом статті 180 СК України закріплений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.1,2 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми і стягнути з відповідача кошти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від доходу відповідача. Згідно ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Змінити спосіб стягнення аліментів - це виключне право особи, яка отримує аліменти та з якою проживає дитина звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів і не пов`язане з наявністю обставин. Право вибору стягнення аліментів у частці або в твердій грошовій сумі в даному випадку виключно належить позивачці, оскільки саме з нею проживає дитина. Відповідачем доказів не надано. З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на щомісячне утримання їхньої доньки є недостатнім, одержувачем аліментів заявлено позов про зміну способу стягнення аліментів, тому суд вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 350 грн та стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитиною, який є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до\~п.\~23\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~у новому\~розмірі аліменти\~сплачуються з\~дня набрання\~рішенням законної\~сили. Тому суд не вбачає підстав допустити негайне виконання рішення, оскільки предметом позову є не стягнення аліментів, а зміна способу стягнення аліментів. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про зміну способу стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн, від сплати якого позивач звільнена. Доказів щодо оплати позивачем витрат на правничу допомогу не надано. На цих підставах, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, враховуючи, що позивач просила стягнути з відповідача мінімальний розмір аліментів. Розглянувши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги законні, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved