Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

29.03.2024 Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~"Коллект\~Центр" звернулось до Житомирського районного суду Житомирської області з позовною заявою до [PERSON] , за змістом якого просить: стягнути з [PERSON] \~ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" заборгованість за договором\~ про споживчий кредит №4326525 від 02.07.2021 у розмірі 100211,00 грн. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору\~ про споживчий кредит №4326525 від 02.07.2021. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 01.04.2024 постановлено передати справу за підсудністю до Черняхівського районного суду Житомирської області. 02.05.2024 вказана справа надійшла до Черняхівського районного суду Житомирської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2024\~ справу № 278/1802/24\~ передано судді Лось Л.В. Ухвалою від 06.05.2024 суд прийняв позовну заяву\~ до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановив\~ здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.\~ Розгляд справи по суті призначив \~на 23.05.2024.\~ Ухвалою від 23.05.2024, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 23.05.2024 суд відклав розгляд справи по суті на 01.07.2024 в зв`язку з неявкою відповідача. \~ \~ \~ \~Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про споживчий кредит №4326525 від 02.07.2021, укладеного між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] \~ (відповідач). Позивач вказує, що внаслідок неналежного виконання прийнятих на себе зобов`язань з повернення кредиту у відповідача станом на дату подання позову утворилась заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 100\~211,00 грн, з яких: 16 000 грн заборгованість по тілу кредиту; 82\~211 грн заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги; 2\~000\~заборгованості з комісії. 15.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" укладено договір факторингу №15/12-2021-22,\~ відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 4326525 від 02.07.2021, укладеного ТОВ "Мілоан" та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ "Ведрикт Капітал" відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю "Колект Центр"на підставі договору відступлення\~ права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023,ї в тому числі за договором\~ про споживчий кредит № 4326525 від 02.07.2021 р., укладеного між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] . Позивач зазначає, що всупереч договору про споживчий кредит, відповідач не виконав свого зобов`язання та заборгованість не погасив ні перед первісним кредиторам ні перед позивачем. З метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання сторони не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. \~31.05.2024 від представника позивача надійшло клопотання, за змістом якого просить проводити розгляд справи у відсутності позивача, позов підтримує та просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує\~ (а.с.63). Відповідач в судові засідання на 23.05.2024 та 01.07.2024 не з`явився про причини неявки суду не повідомив. Відповідач повідомлявся шляхом направлення судових повісток по адресі зареєстрованого місця проживання, до суду повернулись поштові відправлення з відмітками про не вручення\~ з причин\~ відсутності адресата за вказаною адресою (а.с. 70-71). Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, оскільки довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду та, зокрема, свідчить про умисне неотримання судової повістки. Згідно з висновками Європейського суду з прав людини, зазначених у рішенні у справі "Вячеслав Корчагін проти Росії" № 12307/16 - учасник справи, що повідомлявся за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, ухилявся від отримання судової повістки, тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За нормами ч.1 ст. 281 ЦПК України, про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, з урахуванням наявності умов, за яких можливе проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст. 280,281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, яка у порядку ч.5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання від 01.07.2024. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду. У судовому засіданні від 01.07.2024 відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд підписав вступну та резолютивну частину рішення суду. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 02.07.2021 між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] \~укладений договір про споживчий кредит №4326525 шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки (а.с.6-9). Згідно анкети-заяви на кредит № 4326525 погоджені умови кредитування, а саме замовлена/погоджена сума: 20\~000 грн, замовлений/погоджений строк 15 днів, дата повернення 17.07.2021, комісія за надання кредиту 2000 грн,\~ нараховується одноразово за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту за договором; процент за користування кредитом 3\~750 грн, нараховується за ставкою 1.25 відсотки фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом (а.с.з/с11-12) Згідно п. 1.1. договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі-плата) у встановлений п.1.4\~ договору термін на виконання інших зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строк/термін, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредит є кредит. Відповідно до п. 1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 20000.00 грн. Згідно п.1.3. договору кредит надається строком на 15 днів з 02.07.2021 (строк кредитування). Відповідно до п.1.4 термін\~ (дата) повернення кредиту і сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 17.07.2021 Згідно п. 1.5.1 визначена комісія в сумі 2\~000.00грн, яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово, в п.1.5.2 договору визначено процент за користування кредитом 3\~750.00 грн які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку за кожний день строку користування кредитом, п1.6 визначена\~ стандартна (базова)\~ процентна ставка за користування кредитом яка становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Пунктом 1.5 договору визначено, що включають загальну суму\~ зборів, платежів та витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи\~ проценти за користування кредитом та комісія (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 5750.00 грн в\~ грошовому виразі та 46,729.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 25750.00 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна\~ річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти у день укладення цього договору, а строк кредитування залишається не змінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені цим договором, зокрема\~ позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п.1.4 договору. Позичальник розуміє та погоджується, що\~ наведені в цьому пункті показники не підлягають оновленню у випадку продовження\~ позичальником строку кредитування, частково дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. Згідно п. 1.7. договору тип процентної ставки\~ за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п. 2.2, 2.3 цього договору. Відповідно до п. 2.1. договору кредитні кошти надаються позичальнику\~ шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно п.4.2. договору уразі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування\~ з урахуванням пролонгації та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2ст.625 ЦК України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п.1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог кредитодавця. Відповідно до п. 6.1. договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Згідно п.6.2 договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього\~ кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для позичальника визначено у правилах). Після укладення цей договір надається позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд товариства направлено позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв`язку, наданими позичальником товариству. Відповідно до п. 6.3. договору приймаючи пропозицію товариства про укладання кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів). Укладення ТОВ "Мілоан" кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ "Мілоан" ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору). Згідно п. 7.1 договору цей договір з правилами та індивідуальної частини (з додатками №1, №2) набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту отримання кредиту, який визначається згідно Правил та відповідно\~ до способу надання кредиту, визначеному у п.2.1 цього договору. Строк дії цього договору складає період, що обчислюється з моменту його укладення і до моменту повного фактичного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони домовились, що повне виконання зобов`язань повинно відбутись не пізніше дати встановленої п.1.4 договору. Якщо зі спливом\~ 3-го дня моменту укладення цього договору кредитні кошти не будуть відправлені товариству та/або не будуть отримані позичальником у відповідності з визначеним способом надання кредиту, дія цього договору може бути припинена достроково з відповідним відображенням у особистому кабінеті. Відповідно до пунктів 2.3.1.1, 2.3.2 договору позичальник має право неодноразово продовжувати\~ строк кредитування , за умовами, що кредитодавцем надана така можливість\~ позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансового кредиту товариством, що розміщені на веб-сайті товариства miloan.ua\~ \~ https://miloan.ua/s/docbments і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження\~ строку кредитуванням за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені\~ розділом 6 Правил, утч сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частину заборгованості кредиту. Можливі періоди продовження\~ строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці нижче Строк продовження кредиту може становити: 3 дні з максимальним розміром комісії 3.00% за його продовження; 7 днів з максимальним розміром комісії 5.00 % за його продовження; 15 днів з максимальним розміром комісії 10.00 %. Договір підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, надісланим на номер мобільного телефону позичальника, що підтверджується довідкою про ідентифікацію (а.с.13). Згідно із графіком платежів за договором про споживчий кредит № 4326525 від 02.07.2021, що є додатком №1 до цього договору визначено дату повернення кредиту 17.07.2021, суму кредиту 20 000 грн, нараховані проценти 3\~750.00 грн, комісія 2000,00 грн, що становить разом до сплати 46,729.00 грн (а.с.10). Відповідно до паспорту споживчого кредиту, що є додатком №2 до договору про споживчий кредит, визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту (а.с. з/с 10). За змістом платіжного доручення № 50245955 від 02.07.2021 убачається, що на виконання умов договору № 4326525 від 02.07.2021 на платіжну картку отримувача [PERSON] кредит рахунок №516780хххххх838\~ перераховано 20\~000 гривень (а.с. з/с13). Згідно із відомостями про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 4326525 зазначається про надання кредиту, нарахування комісії, нарахування процентів згідно п. 1.5.2, нарахування процентів згідно п.п. 1.6, 2.3.1.2 договору (а.с.14-15). 15.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" укладений договір факторингу №15/12-2021-22,\~ відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 4326525 від 02.07.2021, що укладений між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] (а.с.19-21) Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору договір факторингу №15/12-2021-22 від 15.12.2021 загальна сума заборгованості відповідача за договором споживчого кредиту №4326525 станом на дату укладання договору відступлення прав вимоги між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Вердикт Капітал" становить 43411.00грн, з яких: 16000 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 25411,00 грн - сума заборгованості по відсотках, 2000 грн - заборгованість по комісії (а.с.24). 10.03.2023 ТОВ "Ведрикт Капітал" відступило право вимоги до позичальників Товариству з обмеженою відповідальністю "Колект Центр" відповідно до договору відступлення\~ права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023, в тому числі за договором\~ про споживчий кредит № 4326525 від 02.07.2021 р., що уклали ТОВ "Мілоан" та [PERSON] (а.с. 25-27). Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору відступлення\~ №10-03/2023/01 від 10.03.2023 загальна сума заборгованості відповідача за договором споживчого кредиту №4326525 станом на дату укладання договору відступлення прав вимоги між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Колект Центр»\~ становить 100211,00грн, з яких: 16000 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 82211,00 грн - сума заборгованості по відсотках, 2,000 грн - заборгованість по комісії (а.с.31). Позивач зазначає, що в порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість за договором у розмірі 100\~211,00грн, з яких: 16\~000 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 82\~211,00 грн - сума заборгованості по відсотках, 2\~000 грн - заборгованість по комісії . Оскільки, відповідач добровільно не погасив існуючу заборгованість ні перед первісним кредиторами, ні перед позивачем після\~ набуття права\~ вимоги останнім,\~ позивач за захистом свого порушеного права\~ звернувся до суду з даним позовом. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Як передбачено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності з ч.1 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правовідносини між сторонами склалися у зв`язку з підписанням відповідачем\~ договору\~ про споживчий кредит № 4326525\~ про надання кредиту від 02.07.2021, який за своєю правовою природою є договором позики. Предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за договором\~ про споживчий кредит № 4326525\~ від 02.07.2021. Обставиною, що підлягає доказуванню під час вирішення даного спору є факт отримання кредитних коштів, факт користування кредитними коштами та факт належного виконання позичальником зобов`язань із своєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту, а також факт укладення договору на умовах зазначених позивачем. За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України "Про електрону комерцію"\~ зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8, 12 ст. 11 даного Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону №675-VIII визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Згідно зі ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи на підставі поданих доказів, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, свідчать про те, що\~ [PERSON] не виконав в повному обсязі передбачених кредитним договором обов`язків по поверненню одержаних в якості кредиту грошових коштів та сплати процентів за користування кредитом, що у свою чергу відповідно до закону та умов договору порушило права позивача Перевіривши розрахунок позивача суд встановив, що \~ в частиня \~ заборгованості по тілу кредиту та заборгованості по процентам за користувння кредитом він є обгрунтованим, арифметично вірним та таким, що заявлений у відповідності до норм договору. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача на користь позивача: 16\~000,00грн\~ заборгованість\~ по тілу кредиту;\~ 82\~211,00 грн заборгованість по\~ процентах за користування кредитом. Стосовно вимоги\~ позивача про стягнення з відповідача\~ заборгованості по комісії в розмірі 2000,00 грн, то суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову в цій частині позову, виходячи з таких обставин. Стягнення із [PERSON] комісії за обслуговування кредитної заборгованості, а саме за дії, які банк здійснює на власну користь (електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо), або за дії, які позичальник здійснює на користь банку, чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин, протиріч ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність".\~ Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку. Зазначене узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 по справі № 363/1834/17 та не суперечить постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 по справі № 496/3134/19, на яку посилаються сторони. Зокрема, у справі № 496/3134/19 суд касаційної інстанції констатував, що «умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» (п. 31.33). Верховним Судом в постанові від 07 червня 2023 року у справі № 686/14530/15 (провадження № 61-13299св22) зроблений висновок, що оскільки сплата позичальником винагороди за надання фінансового інструменту та винагороди за проведення додаткового моніторингу є платою за послуги, що супроводжують кредит в даному випадку, тому пункти договору, які передбачають сплату такої винагороди є нікчемними, у зв`язку з чим підстави для нарахування банком комісії на підставі нікчемних умов договору є безпідставними і вказані кошти не підлягають сплаті позичальником. За викладених обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову в цій частині. Розподіл судових витрат. Щодо вимог позивача про відшкодування судових витрат, в сумі 25\~000 грн витрат на правову допомогу, суд дійшов наступного. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору, кожна сторона подає до суду попередній орієнтований розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. Відповідно до ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно дост. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. З огляду на викладене вище, суд відзначає, що ЦПК України передбачено наступні критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) пов`язаність витрат з розглядом справи; 2) їх дійсність; 3) необхідність; 4) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Позивачем на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу надано Договір про надання правової допомоги від 02 січня 2023 року (а.с. 41-з/с-43) прайс-лист вартості послуг АО «Лігал Ассістанс» (а.с. 44), платіжну інструкцію про оплату ТОВ «Коллект Центр» на користь адвокатського об`єднання грошової суми в розмірі 59\~000,00 грн з призначенням «надання правової допомоги згідно договору №02-01/2023 від 02.01.2023 року про надання правової допомоги»\~ (а.с. 45), заявку про надання правової допомоги №936 від 13.03.2024 року (а.с. 46) та витяг з акту №4 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024 року (а.с. 47). Як вбачається, з наданих стороною позивача вищевказаних доказів, щодо понесених судових витрат на правничу допомогу неможливо встановити, що такі сплачені позивачем на користь адвокатського об`єднання судові витрати є пов`язаними з підготовкою та розглядом саме даної цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки в призначенні платежу не наведено, за на підставі якої заявки та за які послуги сплачено кошти. Враховуючи викладене, суд відмовляє у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу. Щодо судових витрати в частині судового збору в сумі 3028,00 грн, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~

Outcome: partial