Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

До Магдалинівського\~районного суду\~Дніпропетровської області\~надійшла позовна\~заява фермерського господарства «ПЕТРОВСЬКЕ» та [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнего Світлана Іванівна про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу. Позивач з урахуванням зміни предмету позову в позові посилається на те, що між ФГ «ПЕТРОВСЬКЕ» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки від 30 січня 2012 року, зареєстрований відділом Держкомзему у Магдалинівському районі 15 жовтня 2012 року за №122230004003064. Об`єктом оренди за договором є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за кадастровим номером 1222386100:05:002:0067, загальною площею 9,8341 га, що розташована на території Магдалинівської селищної територіальної громади Новомосковського району Дніпропетровської області (колишня Почино-Софіївська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області). Відповідно до п.2.3. договору, договір укладений терміном (строком) на 10 (десять) років, починаючи з дати його державної реєстрації в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі. Отже, кінцевий строк дії договору оренди до 15.10.2022 року. Одночасно, 07.04.2022 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» (далі Закон №2145-IX), яким передбачили поновлення на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори: для договорів оренди. Отже, строк дії договору оренди є до 15.10.2023 року. ФГ «ПЕТРОВСЬКЕ» як добросовісний орендар, виконує належним чином усі покладені на нього договором обов`язки, на виконання умов договору та у відповідності до ст. 33 Закону України «Про оренду землі», ФГ "ПЕТРОВСЬКЕ" в грудні місяці 2022 року скористатися своїм переважним правом на поновлення договору на новий строк, повідомивши орендодавця [PERSON] про цей намір, та пропонував укласти додаткову угоду до договору на зазначених в ній умовах. При цьому, ФГ «Петровське» було сплачено орендну плату за 2022 рік в розмірі 5355,33 гривень. Не отримавши відповідь, ФГ Петровське повторно направив лист-повідомлення № 6 від 14.01.2023 року, разом з проектом додаткової угоди. 15.02.2023 року на адресу ФГ Петровське надійшла позовна заява від [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельної ділянки шляхом повернення [PERSON] вказаної земельної ділянки від ФГ Петровське. У зв`язку з чим, 03.02.2023 року ухвалою Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області відкрив провадження по справі № 179/165/23. Ознайомившись зі змістом цього позову, 15.02.2023 року ФГ Петровське стало відомо, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнего С. І., зареєстрований в реєстрі за № 83, виданий 01.02.2022, про що внесено запис про право власності / довірчої власності: 46455623 на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 63177851 від 01.02.2022 13:19:07, приватний нотаріус Дейнего Світлана Іванівна, Новомосковський районний нотаріальний округ, Дніпропетровська обл. Проте, такий договір укладений з порушенням вимог ст. 130-1 Земельного кодексу України, а саме щодо дотримання вимог реалізації переважного права ФГ «Петровське» як орендаря. Одночасно, зі змісту вказаного позову у справі № 179/165/23, ФГ Петровське тільки - 15.02.2023 стало відомо, що 15.01.2021 року [PERSON] було подано заяву про не продовження договору оренди, до 15.02.2023 року позивачу не було відомо про реєстрацію такої заяви, по причині того, що орендодавець не повідомляв ФГ «Петровське» про таку обставину. Обов`язок орендодавця [PERSON] направити ФГ Петровське повідомлення, передбачений саме ч. 3 п. 2.3 Договору, яким передбачена умова обов`язкового повідомлення орендаря за шість місяців до його закінчення про непродовження дії цього договору. У справі 179/165/23, як на докази дотримання орендодавцем [PERSON] пункту в частині 3 пункті 2.3 Договору оренди Позивач [PERSON] посилається на такі документи: - 15.01.2021 року [PERSON] було подано до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області С.І.Дейнего заяву про не продовження договору оренди; - повідомлення приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 15.01.2021 року вих. № 06/01-16 Проте, [PERSON] у справі 179/165/23 не надав докази відправлення на адресу ФГ Петровське (опис вкладенно до цінного листа, поштового чеку та накладної) та доказів отримання ФГ «Петровське» цих документів: заяви від 15.01.2021 року та повідомлення № 06/01-16. Одночасно, твердженням, що [PERSON] направила повідомлення саме приватному нотаріусу, підтверджує, той факт, що [PERSON] не направляла повідомлення про не бажання укладення спірного договору оренди на новий строк на адресу ФГ «Петровське». Протиправність обмеження права орендаря ФГ «Петровське» за договором оренди земельної ділянки від 30 січня 2012 року, зареєстрований відділом Держкомзему у Магдалинівському районі 15 жовтня 2012 року за №122230004003064, укладеного між ФГ «ПЕТРОВСЬКЕ» та [PERSON] визначається неврахуванням його чинності в межах погодженого сторонами даного договору строку оренди терміном десять років під час вчинення державної реєстрації права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 63177851 від 01.02.2022 13:19:07, приватним нотаріусом Дейнего Світлана Іванівна, Новомосковського районного нотаріального округу, Дніпропетровської області. Приватним нотаріусом Дейнего С.І. не були здійсненні дії до вчинення оспорюваного рішення і нотаріальних дій перевірки відомостей за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно й Державного земельного кадастру, на предмет встановлення, що дана земельна ділянка вільна від обтяжень, навпаки згідно записів Поземельної книги між СФГ «Петровське» та [PERSON] було зареєстровано договір оренди Відділом Держкомзему у Магдалинівському районі Дніпропетровської області 15.10.2012 з номером за №122230004003064 терміном на 10 років. Відповідач [PERSON] заздалегідь не повідомила орендаря ФГ «Петровське» про намір відчужити орендовану земельну ділянку. В свою чергу ФГ «Петровське» не відмовлявся від свого переважного права на придбання орендованої земельної ділянки і не надавав письмового договору про передачу ним свого переважного права на придбання орендованої земельної ділянки [PERSON] , тобто відсутня передбачена законом сукупність документальних підтверджень волевиявлення вказаних сторін договору оренди в межах строку його дії, лише при наявності яких законом встановлено можливість відчуження орендованої земельної ділянки її власником на користь іншої особи, яка не є орендарем та якій орендарем не передано своє переважне право на її придбання. Одночасно, приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнего С. І. всупереч вимог ст. 130-1 ЗК України не було повідомлено ФГ «Петровське» цінним листом з описом вкладень та повідомленням про вручення або особисто під розписку про намір на укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки між [PERSON] та [PERSON] . Отже, вказаною бездіяльністю власника спірної земельної ділянки [PERSON] та приватного нотаріуса Дейнего С. І. неправомірно порушено переважне право орендаря ФГ «Петровське» на придбання орендованої ним вказаної земельної ділянки, що є визначеною ч.4 ст.130-1 ЗК України підставою право пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця із одночасним зобов`язанням внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором купівлі-продажу повинен сплатити покупець. У відповідності до вимог ст.130-1 ЗК України 24 березня 2023 року на адресу Центру надання адміністративних послуг Магдалинівського районну було отримано на реєстрацію договір про передачу переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення, укладеного між ФГ «ПЕТРОВСЬКЕ та громадянин України [PERSON] . Предметом переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення на наступний об`єкт нерухомості: - земельну ділянку, загальною площею 9,8341 га, кадастровий номер: 1222386100:05:002:0067, Цільове призначення Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Категорія земель землі сільськогосподарського призначення, Вид використання земельної ділянки Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Почино-Софіївської сільської ради, Магдалинівського району, Дніпропетровської області. Проте, через те, що у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно не було здійснено запис щодо внесення речового права оренди за ФГ «Петровське» і одночасно було внесено запис про відмову в продовженні строку оренди земельної ділянки ФГ «Петровське», позивач позбавлений можливості зареєструвати цей договір про передачу переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення, укладеного між ФГ «ПЕТРОВСЬКЕ та громадянин України [PERSON] . Крім того, позивач зазначає, що 18.09.2023 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, серія та номер: 2184, виданий 18.09.2023, видавник: приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Бака О.В. В даному випадку договір дарування є фраудаторним договором : 1) відповідач [PERSON] відчужив майно після пред`явлення до нього позову про переведення прав покупця; 2) майно відчужене на підставі безвідплатного договору (договору дарування); 3) майно відчужене на користь близького родича (матері відповідача); 4) після відчуження спірного майна за договором дарування у відповідача відсутнє майно, за яким повинно відбутись переведення прав покупця; 5) укладення договору дарування не спричинило настання наслідків правочину сукупність наведених обставин доводить той факт, що [PERSON] діяв недобросовісно, зловживаючи своїми цивільними правами на шкоду правам інших осіб, оскільки відчуження належного йому майна відбулося з метою уникнення в подальшому виконання судового рішення. Враховуючи викладені обставини, позивачі, звертаються до суду та прохають: -перевести на [PERSON] права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу № 83 від 01.02.2022, засвідченого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнего Світланою Іванівною на земельну ділянку площею 9,8341 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1222386100:05:002:0067 за адресою: Дніпропетровська обл., Магдалинівський р., с/рада Почино-Софіївська; -визнати недійсним договір дарування, серія та номер: 2184, виданий 18.09.2023, видавник: приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Бака О.В., укладений між [PERSON] та [PERSON] , підстава для внесення запису рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 69343263 від 18.09.2023 18:04:18, приватний нотаріус Бака Оксана Василівна, Новомосковський районний нотаріальний округ, Дніпропетровська обл., номер відомостей про речове право: 51775198; -витребувати на користь [PERSON] із чужого незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 9,8341 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 1222386100:05:002:0067 за адресою: Дніпропетровська обл., Магдалинівський р., с/рада Почино-Софіївська. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні заперечили проти позову, зазначивши, що строк дії договору оренди земельної ділянки від 30 січня 2012 року, зареєстрований відділом Держкомзему у Магдалинівському районі 15 жовтня 2012 року за №122230004003064 сплинув 10.02.2022 року, у зв`язку з чим не міг бути автоматично поновленим на один рік, на підставі Закону № 2145-ІХ. Відповідач [PERSON] , завчасно 15.01.2021 року подала до нотаріуса заяву про припинення без подальшого продовження. Натомість ФГ «Петровське» у строк визначений законом не повідомляло щодо наміру продовжити дію договору оренди, у зв`язку із чим ФГ «Петровське» з 10.02.2022 року перестало бути орендарем та відповідно суб`єктом переважного права купівлі земельної ділянки. Вважають правомірними укладення оспорюваних договорів, оскільки права позивачів на земельну ділянку не порушено. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, встановив наступне. Судом встановлено, що 30 січня 2012 року між ФГ «ПЕТРОВСЬКЕ» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки площею 9,8341 га, кадастровий номер 1222386100:05:002:0067, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Магдалинівської селищної територіальної громади Новомосковського району Дніпропетровської області (колишня Почино-Софіївська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області), який зареєстрований відділом Держкомзему у Магдалинівському районі 15 жовтня 2012 року за № 122230004003064 (т. 1 а. с. 23-27). Відповідно до п. 2.3 договору оренди, договір укладений терміном (строком) на 10 (десять) років, починаючи з дати його державної реєстрації в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі. 15.01.2021 року [PERSON] було подано до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області С.І.Дейнего заяву про не продовження договору оренди від 30.01.2012 року (т. 1 а. с. 185). Приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області С.І.Дейнего було складено повідомлення на ім`я селянського (фермерського) господарства «Пеетровське» від 15.01.2021 року вих. № 06/01-16 щодо відсутності наміру [PERSON] продовжувати договір оренди земельної ділянки від 30.01.2012 року (т. 1 а. с. 186). 01 лютого 2022 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 9,8341 га, кадастровий номер 1222386100:05:002:0067, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнего С.І., зареєстрований в реєстрі за № 83. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 63177851 від 01.02.2022 13:19:07, приватний нотаріус Дейнего Світлана Іванівна, Новомосковський районний нотаріальний округ, Дніпропетровська обл. (а. с. 189). В пункті 3.1 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01 лютого 2022 року зазначено, що обмеження та обтяження щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням станом на 13.01.2022 року в Державному земельному кадастрі не зареєстровані, згідно з інформацією з Державного земельного кадастру від 13.01.2022 року за № НВ-9900079542022 (т. 1 а. с. 187 зворот, 190). Згідно інформації відділу № 6 управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 14.02.2023 року за № 29-4-0.223-898/2-23, земельна ділянка з кадастровим номером 1222386100:05:002:0067, загальною площею 9,8341 га, що розташована на території Магдалинівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області (колишня Почино-Софіївська сільська рада Магдалинівського району Дніпропетровської області), власником якої станом на 30.12.2012 року була [PERSON] . Згідно записів Поземельної книги між СФГ Петровське та [PERSON] дійсно зареєстрований договір оренди Відділом Держкомзему у Магдалинівському районі Дніпропетровської області 15.10.2012 за номером за №122230004003064 терміном на 10 років (т. 1 а. с. 22). 14 березня 2023 року ФГ «ПЕТРОВСЬКЕ» на адресу Центру надання адміністративних послуг Магдалинівського районну було направлено на реєстрацію договір про передачу переважного права купівлі земельної ділянки площею 9,8341 га, кадастровий номер: 1222386100:05:002:0067, укладеного між ФГ «ПЕТРОВСЬКЕ та [PERSON] (т. 1 а. с. 59-65). 18 вересня 2023 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування, серія та номер: 2184, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Бака О.В. (т. 2 а. с. 111-115). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частинами першою та другою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. У відповідності\~до статті\~717 ЦК\~України за\~договором дарування\~одна сторона\~(дарувальник)\~передає або\~зобов`язується\~передати в\~майбутньому другій\~стороні (обдаровуваному)\~безоплатно майно\~(дарунок)\~у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. Згідно з частинами першою-третьою, п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Головним елементом правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, тобто основним юридичним фактом, що підлягає встановленню судами, є дійсна спрямованість волі сторін на укладення договору. Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). У відповідності\~до ст.\~387\~ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Частиною 1\~статті 388\~ЦК України\~визначено, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Частиною першою статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України). Судом встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки від 01 лютого 2022 року, а також договір дарування земельної ділянки від 18 вересня 2023 року відповідають вимогам чинного законодавства, їхній зміст не суперечить положенням\~ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Сторони правочину мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлено цими договорами. З цих підстав суд вважає, що позивачами не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів того, що вищевказані договори було укладено з порушенням вимог ч. 1\~статті 215 ЦК України, а тому відсутні підстави для визнання недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 01 лютого 2022 року та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. Щодо порушення переважного права позивача на придбання земельної ділянки сільськогосподарського призначення. Згідно з частиною першою, другою статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до частини першої статті 130-1 ЗК України зазначено, що переважне право купівлі земельних ділянок сільськогосподарського призначення мають такі суб`єкти: а) у першу чергу - особа, яка має спеціальний дозвіл на видобування корисних копалин загальнодержавного значення, якщо відповідно до інформації, отриманої з Державного земельного кадастру, така земельна ділянка знаходиться в межах ділянки надр, наданої такій особі у користування, крім земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна (будівлі, споруди), що перебувають у власності особи, яка використовує земельну ділянку на праві власності, оренди, емфітевзису, суперфіцію, а також крім земельних ділянок для садівництва; б) у другу чергу - орендар земельної ділянки. Суб`єкт переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення другої черги може реалізувати таке право у разі відсутності суб`єкта переважного права першої черги або відмови суб`єкта першої черги від реалізації такого права. Суб`єкт переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення може відмовитися від реалізації такого права шляхом подання нотаріусу відповідної заяви, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально. Відмова суб`єкта переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення від реалізації такого права на земельних торгах здійснюється в порядку, визначеному статтями 135-139 цього Кодексу. У разі якщо відповідно до закону особа, зазначена у пунктах "а" і "б" цієї частини, не може набувати у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення, вона може в порядку, визначеному частиною п`ятою цієї статті, передати своє переважне право купівлі такої земельної ділянки іншій особі, яка відповідно до закону може набувати у власність таку земельну ділянку. Переважне право купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення може бути передано його суб`єктом іншій особі, яка відповідно до закону може набути у власність таку земельну ділянку. Передача переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення здійснюється за письмовим договором між суб`єктом переважного права та особою, якій передається таке право. Переважне право купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення, передане іншій особі, підлягає державній реєстрації в порядку, передбаченому для державної реєстрації обтяжень речових прав на земельні ділянки. Про передачу переважного права купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення особа, яка передає переважне право, зобов`язана письмово повідомити власника земельної ділянки протягом трьох робочих днів з дня державної реєстрації переходу такого права. Повідомлення здійснюється цінним листом з описом вкладень та повідомленням про вручення або особисто під розписку (частина п`ята статті 130-1 ЗК України). Пунктом 15\~Перехідних положень Земельного кодексу України\~визначено, що до 1 січня 2024 року забороняється купівля-продаж або відчуження в інший спосіб на користь юридичних осіб земельних ділянок, які перебувають у приватній власності і віднесені до земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Судом установлено, що ФГ «Петровське» є юридичною особою, тому в силу закону не могло бути покупцем спірної земельної ділянки сільськогосподарського призначення, однак відповідачем [PERSON] 01 лютого 2022 року в період дії договору оренди земельної ділянки від 30 січня 2012 року було відчужено земельну ділянку, порушивши переважне право ФГ «Петровське» купівлі земельної ділянки. Вказані обставини унеможливили належним чином зареєструвати переважне право купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення на підставі договору укладеного між ФГ «Петровське» та [PERSON] . Відповідно до частини четвертої статті 130-1 ЗК України у разі продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення з порушенням переважного права її купівлі суб`єкт переважного права, який відповідно до цієї статті може реалізувати таке право, має право пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця. Одночасно позивач зобов`язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором купівлі-продажу повинен сплатити покупець. До особи, якій передано переважне право купівлі земельної ділянки сільськогосподарського призначення, переходять усі права та обов`язки попереднього суб`єкта такого права за правовідносинами, пов`язаними з реалізацією такого права (частина четверта статті 130-1 ЗК України). Отже, у разі продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення з порушенням переважного права її купівлі, суб`єктом якого є юридична особа, і така юридична особа передала переважне право громадянину України (у тому числі після зазначеного продажу земельної ділянки), громадянин, якому передане переважне право, має право пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця в порядку, визначеному частиною четвертою статті 130-1 цього Кодексу. Подібні за змістом правові висновки висловлені Верховним Судом України у постанові від 31 жовтня 2012 року у справі № 6-61цс12, а також Верховним Судом у постанові від 30 травня 2023 року у справі № 130/3560/21, провадження № 61-9580св22. Таким чином, законодавством врегульовано процедуру способу захисту порушеного переважного права купівлі земельної ділянки товарного сільськогосподарського виробництва, якою передбачено пред`явлення позову про переведення прав та обов`язків покупця земельної ділянки на суб`єкта переважного права, який, зокрема, може виступати стороною договору як покупець за наявності відповідної правосуб`єктності та внесення відповідних депозитних коштів на рахунок суду. Отже, виходячи з обставин продажу [PERSON] земельної ділянки сільськогосподарського призначення з порушенням переважного права її купівлі ФГ «Петровське», як орендаря земельної ділянки, у зв`язку з чим позовні вимоги про переведення на [PERSON] прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу від 01 лютого 2022 року обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, із відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі в розмірі 536 грн. 80 коп. з кожного.

Outcome: partial