Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувсь до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить визнати за ним право власності на гараж, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 липня 1987 року виконавчий комітет Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області прийняв Рішення відвести земельну ділянку та дозволити будівництво боксового гаражу в районі міської хімчистки громадянину [PERSON] . Зазначає, що 23 березня 1988 року інвентаризаційним бюро м. Жовті Води заведено справу на гараж № [NUMBER] , розташований в районі «Хімчистки» в м. Жовті Води. В даній інвентарній справі позивач значиться як власник гаражу. Позивач вказує, що з 23 березня 1988 року він фактично вступив у володіння і користування зазначеним гаражем. Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 08.07.2020 р. № 207 внесено зміни до рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 22.04.2003 № 166 «Про присвоєння гаражним масивам назв вулиць міста», а саме: віднести гаражі, які розташовані в районі колишньої «Хімчистки», до гаражного масиву в районі міської бані по [ADDRESS] . На підставі Рішення Жовтоводської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області VIII скликання (Двадцять восьма сесія) від 27.04.2023 р. № 1172-28/УІІІ «Про перейменування вулиць, провулків та майдану на території Жовтоводської міської територіальної громади, назви яких пов`язані з державою - агресором, вулицю Горького в м. Жовті Води перейменовано на [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 15.06.2023 р. № 362 присвоєно адресу гаражу в гаражному масиві в районі хімчистки на [ADDRESS] . Громадянину [PERSON] при оформленні документації та при здійсненні Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на вказаний об`єкт нерухомості керуватися даним рішенням. В лютому\~2024\~року позивач\~звернувся до\~державного реєстратора\~прав на\~нерухоме майно\~Жовтоводської міської\~ради із\~заявою про\~проведення реєстраційних\~дій відповідно\~до Закону\~України «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень»\~відносно належного\~йому гаражу.Проте позивачу було відмовлено, оскільки подані ним документи для реєстрації права власності не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Оскільки право власності на гараж не зареєстроване, [PERSON] позбавлений можливості розпоряджатися вказаним гаражем та вчиняти щодо нього будь-які цивільно-правові угоди, що і змусило позивача звернутися до суду з позовом про визнання права власності на гараж. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2024 року у справі відкрито провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач та відповідач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлені належним чином, заперечень щодо розгляду справи без повідомлення сторін не подали. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Так, відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4\~ст. 77 ЦПК України,\~суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування. Судом встановлено, що відповідно до виписки з рішення №302/1 від 10 липня 1987 року виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області прийнято Рішення щодо відведення земельної ділянки та надання дозволу на будівництво боксового гаражу в районі міської хімчистки громадянину [PERSON] (а.с.9). 23 березня 1988 року інвентаризаційним бюро м. Жовті Води заведено справу на гараж № [NUMBER] , розташований в районі «Хімчистки» в м. Жовті Води. В даній інвентарній справі позивач значиться як власник гаражу (а.с.10-13). Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 08.07.2020 р. № 207 внесено зміни до рішення виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 22.04.2003 № 166 «Про присвоєння гаражним масивам назв вулиць міста», а саме: віднести гаражі, які розташовані в районі колишньої «Хімчистки», до гаражного масиву в районі міської бані по [ADDRESS] (а.с.14). На підставі Рішення Жовтоводської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області VIII скликання (Двадцять восьма сесія) від 27.04.2023 р. № 1172-28/УІІІ «Про перейменування вулиць, провулків та майдану на території Жовтоводської міської територіальної громади, назви яких пов`язані з державою - агресором, вулицю Горького в м. Жовті Води перейменовано на [ADDRESS] (а.с.15). Рішенням виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області від 15.06.2023 р. № 362 присвоєно адресу гаражу в гаражному масиві в районі хімчистки на [ADDRESS] . Громадянину [PERSON] при оформленні документації та при здійсненні Державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на вказаний об`єкт нерухомості керуватися даним рішенням (а.с.16). Для реєстрації права власності на вказаний вище гараж [PERSON] звернувся до Державного реєстратора. Однак Рішенням №71562122 від 13 лютого 2024 року йому було відмовлено. Причиною відмови реєстратор вказав те, що подані [PERSON] документи для реєстрації права власності на гараж не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження (а.с.18). Згідно зі статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав і основних свобод людини кожна людина має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.\~392\~ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.\~317\~ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Відсутність правовстановлюючого документа на квартиру створює об`єктивні перешкоди для реалізації прав власника позивачам. Так, у постанові Верховного Суду України від 18.02.2015 у справі № 6-244цс14 зазначається, що за правилами статті 392\~ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Тобто, вказані дві підстави пред`явлення позову для захисту (визнання) права власності є самостійними та такими, що можуть не залежати одна від одної, про що свідчить їх виокремлення уст.\~392\~ЦК України і про що наголошується у зазначеному рішенні Верховного Суду України. Крім того, у постанові Верховного Суду України від 07.10.2015 у справі № 6-1622цс15 вказується, що відповідно до ч. 5 ст.\~11\~ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності. Зазначені правові висновки Верховного Суду України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Із вказаної норми слідує, що визнання права власності на майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення таких прав у законодавче визначеному порядку. При цьому, на переконання суду, спірний гараж не є об`єктом самочинного будівництва у розумінні Цивільного законодавства, яке діяло на час завершення його будівництва у 1988 році. За таких обставин, суд дійшов до переконання, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені ним у позовній заяві, наявність порушеного права позивача є очевидним, а отже підлягає захисту судом у спосіб, що визначений законодавцем. Таким чином, відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~суд вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на гараж розташований за адресою: [ADDRESS] . На підставі ст.ст.\~316-319,\~328,\~392 ЦК України,

Outcome: approved