Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 19.03.2024 надійшла позовна заява [PERSON] до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання права власності. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що позивачам на праві спільної сумісної власності належить двокімнатна квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.06.1995 № 34962, виданого Маріупольським державним підприємством по ремонту і експлуатації житлового фонду «Житловик», про що зроблено реєстраційний напис від 11.09.1995 та внесено до реєстрової книги за реєстраційним № 37895. Через військову агресію Російської Федерації, започаткування режиму воєнного стану, активну фазу бойових дій у м. Маріуполь Донецької області, позивачі вимушені були покинути місце свого проживання, що призвело до втрати оригіналу правовстановлюючих документів на квартиру при евакуації. Як вбачається з відповіді начальника «Міського бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» від 11.01.2024 № 93 право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 зареєстровано на праві приватної спільної сумісної власності за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Отримати дублікат правовстановлюючого документу наразі неможливо, що позбавляє позивачів можливості реалізовувати права власників майна. У зв`язку з викладеним просять суд визнати за ними право власності на двокімнатну квартиру, загальною площею 44,9 кв.м., житловою площею 27,2 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належала на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Маріупольським державним підприємством по ремонту і експлуатації житлового фонду «Житловик» від 23.06.1995 № 34962, про що зроблено реєстраційний напис від 11.09.1995 року та внесено до реєстрової книги за реєстраційним № 37895, у зв`язку із втратою правовстановлюючого документу. Позивачі по тексту позову просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представник відповідача Маріупольської міської\~ради Донецької\~області в судове засідання надав заяву про розгляд справи без участі представника. Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, що позивачам на праві спільної сумісної власності належить двокімнатна квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.06.1995 № 34962, виданого Маріупольським державним підприємством по ремонту і експлуатації житлового фонду «Житловик», про що зроблено реєстраційний напис від 11.09.1995 та внесено до реєстрової книги за реєстраційним № 37895. Через військову агресію Російської Федерації, започаткування режиму воєнного стану, активну фазу бойових дій у м. Маріуполь Донецької області, позивачі вимушені були покинути місце свого проживання, що призвело до втрати оригіналу правовстановлюючих документів на квартиру при евакуації. Згідно відповіді начальника «Міського бюро технічної інвентаризації Маріупольська нерухомість» від 11.01.2024 № 93 право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , станом на 31.12.2012 зареєстровано на праві приватної спільної сумісної власності за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі , якщо це право не визнається іншою особою, втрачено або відсутній правовстановлюючий документ. Враховуючи, що доводи позивача знайшли підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за можливе розподіл судових витрат по даній справі не застосовувати оскільки іншого способу захисту права у позивачів не існує.

Outcome: approved