Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 08.09.2012 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис N? 367, та підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.09.2012 р. Від шлюбу ми маємо сина, [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.01.2013 р. Відповідач самоусунувся від належного виконання батьківських обов?язків, також відповідач самоусунувся від належного утримання сім?ї. Відповідач є військовослужбовцім військової частина [NUMBER] , водій- механік групи/ матеріального забезпечення, отримує 22 111.81 грн. Відповідач самостійно подав заяву до військової частини з проханням: відраховувати з його зарплати певну суму коштів, на сплату аліментів. Отже він сам розпоряджається своїми грошима і сам має право визначати розмір таких аліментів (в межах належної йому до виплати суми). Суму, яку сплачує відповідач, не вистачає на утримання хворої дитини та хворої дружини. Тому я звертаюсь до суду. Наша спільна з відповідачем дитина постійно хворіє. Згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] [INFO] , зазначено діагноз: «Повний діагноз (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення) Дискензія жовчовивідних шляхів (ДЖВШ) на фоні деформації жовчного міхура; панкреатопатія, Ліпоматоз підшлункової залози, метаболічний синдром, ожиріння 2 ст. Вазомоторний риніт. Короткий анамнез: Хлопчик народився в строк, обтяжений акушерський анамнез - мати хворіє цукровим діабетом 1 типу. З народження він спостерігається у педіатра, ендокринолога та невролога. В молодшому дошкільному віці дуже часто хворів на ОРЗ. Виявлено аденоїди 1-2 ст..., В 2016 виявлено ВЕБ-інфекція, цитомегаловірус, аденоїди 2-ї ст., в 5; років на тлі вродженої деформації жовчного міхура - дилятація жовчного міхура, порушення моторно-евакуаторної функції товстого кишківника. В 7 років - функціональна диспенсія, ДЖВШ, панкреатопатія. Отримує лікування амбулаторно, спостерігається гастроентерологом, ендокринологом. Періодично проявляється ацетономічний синдром.» У відповідності до довідки про огляд лікаря -гастроентеролога, від 03.04.2024 р., нашому з відповідачем сину встановлений діагноз: К82.8 - інші уточнені хвороби жовчного міхура (супутній). Ліпоматоз підшлункової залози; Е 66.91 Ожиріння, без додаткового визначення; Е55.9 дефіцит вітаміну Д; Аліментарний дефіцит кальцію. Було видане направлення на ультразвукове дослідження черевної порожнини. Позивач є інвалідом III групи безстроково,постійно хворію, та постійно приймаю ліки, не працюю, розмір моєї пенсії складає 2980 грн. У відповідності до висновку ЛК N? 119 від 27.03.2024 р., виданого КНП «ЦІ МСД N? 5 амбулаторією N? 2, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , позивачу [PERSON] , яка має соціальний статус інвалід III групи безстроково , остання має наступний діагноз: «Цукровий діабет 1 типу, важка форма, лабільний перебіг зі схильністю до кетоацитозу та глікемії, стадія субкомпенсації. Діабетична полінейропатія. Синдром діабетичної стопи. Стан після операції з приводу багатовузлового зобу (2020-тотальна тиреоїдектомія). Післяопераційний паралітичний стеноз гортані. Дисфонія 1 ст. Хронічна спондилогенна шийна, попереково-крижова полірадикулопатія, стійкий больовий, м?язово-тонічний синдроми, легкий млявий парез правової кисті, хронічно-рецидивуючий перебіг.» Рішенням ЛКК встановлено, що позивач «за станом здоров?я потребує постійного щоденного прийому лікарських препаратів та проведення курсів лікування в умовах денного стаціонару двічі на рік та стаціонарного лікування за показаннями відповідно до стану здоров`я» Вказана обставина підтверджується копією висновку ЛК N? 119 від 27.03.2024 р. У відповідності до довідки про стан здоров?я від 26.03.2024, виданої позивачу сімейним лікарем, позивач [PERSON] спостерігається і перебуває на Д-обліку в КНП "ЦПМСД N5" амбулаторії N2 з діагнозом цукровий діабет, 1 тип, важка форма, лабільний перебіг зі схильністю до кетоацидозу та гіпоглікемії, стадія субкомпенсації. Діабетична полінейропатія. Синдром діабетичної стопи 0 ст. За Вагнером, нейропатична форма. Діабетична нефропатія 3 ст. ХНН 0 ст. СПО (2020р. - тотальна тиреоідектомія з приводу багатовузлового зобу. Післяопераційний паралітичний стеноз гортані. Дисфонія 1 ст. Хронічна шийна та попереково-крижова радикулопатія ( на фоні остеохондрозу хребта деформунного спондилосертрозу хребта, деформунного спондилоартрозу, кил дисків в попереково -грижовому і нижньо-грудному відділах хребта, артрозу крижово-клубових зчленувань, попередньої ангуляції копчику з вираженим стійким больовим і м?язово-тонічним синдромом, легким млявим порезом правої кисті, хронічно-рецедивиючий перебіг. Є інвалідом 3 групи пожиттєво. На підставі викладеного вище, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) довічно. Ухвалою суду від 13 травня 2024 року розгляд справи вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачу направлялась позовна заява з додатками та копія ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження за адресою місця реєстрації. На адресу суду вказане повернулось з відміткою про «за закінченням терміну зберігання». Станом на 10.07.2024 року відповідачем відзиву не надано, а також клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, учасниками справи не подавались. Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Положеннями ч. 13\~ ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до вимог ч. 2\~ ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.09.2012 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 367, та підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.09.2012 року. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.01.2013 року. Відповідно до Довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ №616881 позивачу [PERSON] встановлено 3 групу інвалідності з 01.08.2020 року безстроково. Крім того, з вказаної довідки встановлено, що позивачу протипоказана важка фізична праця в шкідливих умовах. Відповідно до довідки про доходи №7556485737656518 позивач [PERSON] , як пенсіонер, отримує пенсію по інвалідності, сукупний розмір якої за період з 01.04.2023 по 30.04.2024 року склав 36320,00 грн. Згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] [INFO] , зазначено діагноз: «ДЖВШ на фоні деформації жовчного міхура; панкреатопатія, Ліпоматоз підшлункової залози, метаболічний синдром, ожиріння 2 ст. Вазомоторний риніт.» Короткий анамнез: Хлопчик народився в строк, обтяжений акушерський анамнез - мати хворіє цукровим діабетом 1 типу. З народження він спостерігається у педіатра, ендокринолога та невролога. В молодшому дошкільному віці дуже часто хворів на ОРЗ. Виявлено аденоїди 1-2 ст..., В 2016 виявлено ВЕБ-інфекція, цитомегаловірус, аденоїди 2-ї ст., в 5; років на тлі вродженої деформації жовчного міхура - дилятація жовчного міхура, порушення моторно-евакуаторної функції товстого кишківника. В 7 років - функціональна диспенсія, ДЖВШ, панкреатопатія. Отримує лікування амбулаторно, спостерігається гастроентерологом, ендокринологом. Періодично проявляється ацетономічний синдром.». У відповідності до довідки про огляд лікаря-гастроентеролога від 03.04.2024 р., [PERSON] встановлений діагноз: К82.8 - інші уточнені хвороби жовчного міхура (супутній). Ліпоматоз підшлункової залози; Е 66.91 Ожиріння, без додаткового визначення; Е55.9 дефіцит вітаміну Д; Аліментарний дефіцит кальцію. Було видане направлення на ультразвукове дослідження черевної порожнини. Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частинами 1-2 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Аналогічні обставини викладені в пункті 17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Згідно частини першої статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обов`язок відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач [PERSON] працездатного віку, працює в ВЧ [NUMBER] водієм-електриком та отримує заробітну плату, позивач [PERSON] має на утриманні малолітню дитину, враховує матеріальне становище [PERSON] , стан її здоров`я та позбавлена можливості одержувати додатковий дохід, тому вважає доцільним задовольнити позовні вимоги, однак, частково, та приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дружини в розмірі 1/8 частини з усіх видів його доходу до зміни обставин. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Оскільки відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження суду не надав, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі частки його доходу, на утримання дитини до її повноліття, на користь позивача, що буде відповідати інтересам дитини та обох батьків та вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/8 частки його доходу, на утримання дружини до зміни обставин, на користь позивача, що буде відповідати інтересам дитини та обох батьків. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 17.01.2024 року. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в сумі 1211,20 грн.

Outcome: partial