Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором № 464863-КС-002 про надання кредиту від 22 травня 2023 року в сумі 252 854 грн. 78 коп. та судового збору в сумі 3 034 грн. 26 коп. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 464863-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 22.05.2021 року направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір № 464863-КС-002 про надання кредиту. 22.05.2023 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договір № 464863-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-3857, на номер телефону [NUMBER] , що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті котрий було введено/відправлено. Таким чином, 22.05.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір № 464863-КС-002 про надання кредиту підписаний одноразовим ідентифікатором. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 50 000 грн. 00 коп. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] . У подальшому 25.05.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до Договору № 464863-КС-002 від 22.05.2023 року шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до умов угоди ТОВ«БІЗНЕС ПОЗИКА» відповідачу додатково надало кредит в розмірі 19 000 грн. Комісія з виконання додаткового кредиту - 2 850 грн. До теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за кредитним договором № 464863-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти на загальну суму 29 720 грн. 00 коп. Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором в останнього станом на 12.02.2024 року утворилась заборгованість за договором № 464863-КС-002 про надання кредиту в розмірі 252 854 грн. 78 коп., що складається з: 69 000 грн. 00 коп. - суми прострочених платежів по тілу кредиту; 180 877 грн. 20 коп. - суми прострочених платежів по процентах; 2 977 грн. 58 коп. - суми прострочених платежів за комісією. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою судді від 19 березня 2024 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін (а.с.69). Також ухвалою суду від 19 березня 2024 року витребувано у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», належним чином засвідчену інформацію: - чи випускалася банківська картка № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (ІПН: [NUMBER] ); - інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 22.05.2023 року по 12.02.2024 року включно (а.с. 70); 08 квітня 2024 року на виконання ухвали про витребування доказів на адресу суду від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надійшли зазначені докази (а.с. 81-94); 07 травня 2024 року представником позивача подане клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (а.с. 140-142), яке було задоволено ухвалою суду від 08 травня 2024 року (а.с. 147); 08 липня 2024 року представником позивача подане клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (а.с. 156-157), яке було задоволено ухвалою суду від 11 липня 2024 року (а.с. 171). 12 квітня 2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги визнав частково в розмірі 69 000 грн, вказавши, що нарахована ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» сума по відсоткам за користування кредитом не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів. 22.05.2023 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір № 464863-КС-002 про надання кредиту, який було направлено на електронну пошту останнього. В рахунку заборгованості вбачається, що позивачем нараховано 183 854 грн. 78 коп. суми загального залишку заборгованості за даним кредитом. Відповідно до п. 2.4 Договору стандартна процентна ставка за кредитом в день 2% фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: 1,14957034% фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом всього строку дії договору. Відповідно до п.2.5 Договору комісія за надання кредиту складає 7 500 грн. та не може бути збільшена кредитодавцем в односторонньому порядку. Згідно п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). А тому відповідно до п. 2.9 Договору реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 9151,89 процентів. А тому вимога позивача про стягнення суми заборгованості за відсотками, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності. З огляду на співрозмірність нарахованих відсотків невиконаному зобов`язанню та враховуючи інтереси обох сторін, враховуючи принцип справедливості, добросовісності та розумності, просить задовольнити позовні вимоги частково, стягнувши суму заборгованості в розмірі 69 000 грн. та суму сплаченого судового збору пропорційну задоволеним вимогам (а.с. 96-103). 15 квітня 2024 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив, згідно якої останній просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечує факт укладення кредитного договору та додаткової угоди до нього, отримання кредитних коштів, здійснення платежів та наявності заборгованості за кредитним договором. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника, номер якої був зазначений позичальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, двома платежами у розмірі 25 000 грн та 25 000 грн. Також ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за додатковою угодою № 1 виконало в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти в розмірі 19 000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника, номер якої був зазначений позичальником при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту - 2 850 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором [PERSON] здійснив часткову оплату по договору на загальну суму 29 720 грн. 00 коп. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Всі істотні умови кредитного договору, зокрема тип кредиту, його строк, процентна ставка та комісія за кредитом, строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором і ін. - встановлені не у Правилах надання споживчих кредитів чи Паспорті споживчого кредиту, а у самому кредитному договорі, який уклав відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Чинне законодавство не наділяє суд правом зменшення суми процентів, які позичальник зобов`язаний сплачувати відповідно до умов кредитного договору та норм ЦК України. Порушення позичальником графіку платежів закономірно призвело до збільшення вартості кредиту, тому що процентна ставка нараховується за кожен день користування кредитом на залишок заборгованості за кредитом, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту. Кредитним договором встановлена також комісія за надання кредиту, а не за його обслуговування, а тому посилання [PERSON] на судову практику щодо комісії за обслуговування кредиту є неправомірними. Відповідач, уклавши кредитний договір, погодився зокрема сплатити комісію за надання кредиту (а.с. 106-112). Згідно додаткових письмових пояснень, поданих представником позивача, останній просить врахувати практику розгляду справ судами першої та апеляційної інстанцій за позовами ТОВ «Бізнес Позика» з перерахуванням таких рішень (а.с. 160-164). У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити із зазначених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Судом установлено, що 22 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 464863-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ «Про електронну комерцію». За умовами договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн. на засадах строковості, платності, а позивальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правил надання споживчих кредитів ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,14957034% процентів за кожен день користування кредитом. Сторонами відповідно до умов договору кредиту погоджено, що кредит надається строком на 24 тижні, тобто до 06 листопада 2023 року (а.с. 18-22). ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 22 травня 2023 року [PERSON] була направлена пропозиція (оферта) укласти Договір № 464863-КС-002 про надання кредиту (а.с. 33-37). 22 травня 2024 року [PERSON] прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 464863-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених такою офертою, шляхом направлення через інформаційно-телекомунікаційну систему одноразового ідентифікатора (а.с. 28-32). Отже, договір про надання кредиту був укладений в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору про надання кредиту № 464863-КС-002 від 22 травня 2023 року, що акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом. Відповідно до п. 2.5 кредитного договору комісія за надання кредиту - 7 500 грн. Також, 25 травня 2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 464863-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію», відповідно до умов якого [PERSON] був збільшений кредит на 19 000 грн зі сплатою комісія за надання додаткової суми кредиту у розмірі 2 850,00 грн (а.с.10-11). Надаючи оцінку зібраним доказам, суд виходить з наступного. За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 628, 629 ЦК України). Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України). За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 даного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). За правилами ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено та не заперечується сторонами, що 22 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 464863-КС-002, відповідно до умов якого товариство зобов`язувалося надати позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язувався повернути кошти кредиту, сплатити проценти та комісію за користування ним та виконати інші зобов`язання передбачені договором. Згідно з п. 7 договору позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та Правилами надання споживчих кредитів товариством, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм, зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватися їх. Позичальник за допомогою інструменту ідентифікації пройшов автентифікацію, ідентифікацію та верифікацію як фізична особа відповідно до законодавства. Договір укладався дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи. Встановлено, що оспорюваний кредитний договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем укладений не був би. Таким чином, судом встановлено, що кредитний договір був укладений та підписаний в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» належним чином виконало свої договірні зобов`язання, перерахувавши 22 травня 2023 року на картковий рахунок позичальника кошти кредиту в сумі 25 000,00 грн, 25 000,00 грн та 19 000 грн (а.с. 46, 62). Також інформацією АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» від 27.03.2024 року, що надана на виконання ухвали суду про витребування доказів, підтверджено належність [PERSON] карткового рахунку № [NUMBER] та підтверджено інформацію про рух коштів за період 22 травня 2023 року по 12 лютого 2024 року включно (а.с. 81-94). Таким чином, позивачем доведено належними та допустимими доказами у контексті вище перелічених норм законодавства щодо виникнення між позивачем та відповідачем зобов`язальних правовідносин на умовах, зазначених позивачем, надано докази щодо відсоткової ставки за користування кредитними коштами, строків їх повернення. У свою чергу, взяті на себе зобов`язання відповідач [PERSON] належним чином не виконав, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за договором на загальну суму 252 854,78 грн, що складається з 69 000 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 180 877,20 грн - сума прострочених платежів по процентах, 2 977,58 грн - сума прострочених платежів за комісією (а.с. 23-25). Розрахунок загальної суми заборгованості відповідача по кредитному договору наданий суду і відповідає вимогам закону. Відповідач не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості, доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору не надав. Згідно з пунктами 5 Кредитного договору та Додаткової угоди № 1 Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів. Нарахування комісії здійснюється на момент укладення договору, Порядок та розмір оплат комісії визначено графіком платежів, а тому посилання відповідача на п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України суд не може взяти до уваги, враховуючи також те, що сплата комісії передбачена безпосередньо самим договором за надання кредиту, а не за його обслуговування, а тому відповідач повинен сплатити комісію у розмірі 2 977,58 грн. Суд також відхиляє посилання відповідача про те, що сума заборгованості за відсотками є явно завищеною, не відповідає передбаченим п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності з огляду на те, що всі істотні умови договору встановлені безпосередньо в ньому, з якими відповідач погодився, підписавши його шляхом обміну електронними повідомленнями у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», а тому підстав для зменшення розміру відсотків, які просить стягнути позивач з відповідача суд не знаходить. Враховуючи викладене вище та всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає, що в даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача щодо порядку погашення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим позовні вимоги останнього підлягають задоволенню у повному обсязі. Зважаючи на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із відповідача у розмірі 3 034,26 грн.

Outcome: approved