Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

21.02.2022 року позивач [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду Донецької області з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 11.02.2022 року на її адресу надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійника О.І. від 01.02.2022 року про відкриття виконавчого провадження №68429159, відповідно до якої на підставі виконавчого напису нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. №64372 з неї стягнута заборгованість в розмірі 5532,00 грн. на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН». Позивач вважає напис таким, що не підлягає виконанню вказуючи на те, що жодних взаємовідносин вона з відповідачем не має та не розуміє про яку заборгованість йде мова. Зазначає, що не отримувала від ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» жодних документів, зокрема вимог про погашення заборгованості та про відступлення всіх прав та обов`язків за кредитним договором. В подальшому на її адресу не надходило повідомлень від нотаріуса про наявність заборгованості та її розмір, у зв`язку чим [PERSON] була позбавлена можливості заперечувати проти незаконного виконавчого напису. Позивач посилається на те що, на момент вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса були відсутні документи, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку, а саме: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Так позивач зробила висновок, що під час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Таким чином, позивач вважає, що нотаріус не мав передбачених законом підстав для вчинення виконавчого напису, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу - справа за позовом [PERSON] до ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» 21.02.2022 року була прийнята канцелярією Краматорського міського суду Донецької області. 27 вересня 2023 року на підставі Розпорядження Верховного Суду № 7/0/9-22 від 14.03.2022 року «Про заміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до ч. 7\~ст. 147 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів»\~зазначену справу було передано за підсудністю до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.11.2023 року дану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, до суду надала заяву, в якій просить слухати справу без її участі, вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити, у разі повторної неявки відповідача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення поштою судової повістки, причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не надавав. Згідно ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Треті особи, кожен окремо, в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом направлення поштою судової повістки. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії супровідного листа №5152 від 01.02.2022 року - приватний виконавець Олійник О.І. направляє на адресу позивача [PERSON] для виконання та для відома постанову про відкриття виконавчого провадження від 01.02.2022 року, винесену при примусовому виконанні виконавчий напис №64372 від 11.06.2021 року, що видав приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 01.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. за №64372 від 11.06.2021 року про стягнення з [PERSON] в розмірі 5532,00 грн. на користь ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження № ВП 68429159 від 01.02.2022 року. 01.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. за №64372 від 11.06.2021 року про стягнення з [PERSON] мінімальних витрат, понесених під час відкриття виконавчого провадження у розмірі 500,00 грн. на користь приватного ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», що підтверджується копією постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № ВП 68429159 від 01.02.2022 року. Також, позивачем суду були надані наступні докази: -талон-повідомлення єдиного обліку №43674 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення про кримінальне правопорушення та іншу подію), з якого вбачається, що 15.11.2019 року [PERSON] звернулась до відділу поліції із повідомленням про шахрайські дії невідомої особи, яка представилась співробітником служби безпеки «Vodafone», перевипустивши її сім-картку, за номером якої були оформленні кредити; -витяг з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження №12019050390003900 від 15.11.2019 року ; -письмове звернення [PERSON] до «Vodafone» про надання інформації; -відповідь від «Vodafone» на запит [PERSON] від 28.11.2019 року, відповідно до якої «Vodafone» підтверджує факт заміни сім-картки [PERSON] [INFO] . Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочинів. Згідно зі\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не передбачено договором або законом. В той же час, суд зауважує, що в матеріалах справи відсутній будь-який кредитний договір, укладений між [PERSON] та ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН», зокрема відсутні відомості про направлення повідомлення позивачу про відступлення прав вимоги за кредитним договором та вимоги про погашення заборгованості від ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН». Позивач заперечує суму заборгованості за кредитним договором, посилаючись на обставини викладені в позові. Таким чином, підставою для відкриття виконавчого провадження та примусового стягнення став виконавчий документ - оспорюваний позивачем виконавчий напис нотаріуса про заборгованість позивача за кредитним договором . Вирішуючи питання по суті заявлених вимог, суд застосовує наступні норми права. Відповідно до\~ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України "Про нотаріат"(надалі - Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (надалі «Порядок»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія. (п. 19 ст. 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Законута Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Статтею 88 Законувизначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172(далі-Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14\~постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 закону «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення виконавчого напису нотаріусом можливе лише на підставі нотаріально посвідченого договору, за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості перед стягувачем та дотримання ним строків звернення. З урахуванням приписів ст.ст.15,16,18ЦК, ст. ст.50,87,88 закону «Про\~нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. При зверненні з позовом позивач не погоджується із зазначеною в виконавчому написі заборгованістю. Таким чином нотаріусом порушені вимоги\~ст.88 Закону «Про нотаріат»\~та не додержано обов`язкових умов вчинення нотаріального напису. Недодержання нотаріусом вищезазначеної умови при вчиненні виконавчого напису є підставою для визнання зазначеного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню в судовому порядку. А тому позов підлягає задоволенню. Висновки суду відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах: від 02 липня 2019 року у справі №916/3006/17 (провадження№14-278гс 18); від 23 червня 2020 року у справі №645/1979/15-ц (провадження№14-706цс19); аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду: від 03 червня 2020 року у справі №363/568/18 (провадження №61-49018св18), від 03 червня 2020 року у справі №359/8181/18 (провадження№61-22164св19)від 09.09.2020 року у справі №336/7754/18 (провадження № 61-8781 св 20). Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 2511,00 грн., який складається з: суми судового збору за подання позову 1518,60 грн. та 992,40 грн. за подання заяви про забезпечення позову, а тому вказана вище сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до положень ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved