Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з нього заборгованість за кредитним договором №2106237537999 від 03.03.2021р. в розмірі 49747 грн. В обґрунтування позову посилалось на те, що 03.03.2021р. між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг №2106237537999, згідно з яким товариство надало позичальникові кредит без конкретної споживчої мети в сумі 4700 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором про надання фінансових послуг №2106237537999 від 03.03.2021р., боржником за яким є [PERSON] . Відповідно до договору відступлення прав вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до позичальників товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», в тому числі за договором про надання фінансових послуг №2106237537999 від 03.03.2021р., боржником за яким є [PERSON] . Загальний розмір заборгованості відповідача становить 68732,68 грн, з яких: кредит 4700 грн; проценти на дату відступлення права вимоги 64032,68 грн. Позивач зазначає, що враховує принципи розумності, співмірності і пропорційності та просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 49747 грн, з яких: кредит 4700 грн; відсотки 45047 грн. Представник відповідача подав відзив, у якому вважає, що відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 21 Закону України "Про споживче кредитування" загальна сума усіх нарахувань за кредитним договором, включаючи проценти, не може перевищувати подвійної суми кредиту, тобто 9400 грн. Уважає, що строк кредитування закінчився 19 квітня 2021 року, і кредитодавець безпідставно нараховував проценти за користування кредитом. Сплативши кредитодавцю кошти в сумі 7425 грн, відповідач повністю виконав свої договірні зобов`язання з повернення суми кредиту (4700 грн) та суми процентів за погоджений сторонами період кредитування (16 днів) в розмірі 1504 грн, а отже, заборгованість відповідача за договором № 2106237537999 від 03.03.2021 року відсутня. Тому просить у задоволенні позову відмовити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з вищенаведених підстав. Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити з вищенаведених підстав. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом установлено, що 03.03.2021р. між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг №2106237537999 «Стандартний». Згідно з п.1.1 договору за цим договором товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4700,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до пп. 1.2, 1.3 договору кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною, орієнтовний строк повернення кредиту 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів. Згідно з п.1.4 договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.6); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки фіксована. Пунктом 1.9 договору визначений граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) 1 рік. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість за кредитним договором за період з 03.03.2021 року по 30.11.2021 року становить 35567,6 грн, з яких 4700 грн кредит, 30.687,6 грн проценти. 01.12.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право вимоги до позичальників, у тому числі за договором про надання фінансових послуг №2106237537999 від 03.03.2021р., боржником за яким є [PERSON] . Таким чином, з 01.12.2021 року до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №2106237537999. Відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10.03.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», в тому числі за договором про надання фінансових послуг № 2106237537999 №2106237537999 від 03.03.2021р., боржником за яким є [PERSON] . Отже, з 10.03.2023 року до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором №2106237537999. На підтвердження розміру цієї грошової вимоги позивачем надано розрахунок заборгованості (а.с.12), складений ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», який містить суму боргу станом на 10.03.2023 року в розмірі 68732,68 грн, з яких; 4700 грн кредит; 30867,6 грн відсотки на дату відступлення права вимоги; 33165,08 грн нараховані відсотки. Матеріали справи не містять обґрунтування суми 33165,08 грн нарахованих ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відсотків (не зазначено строк нарахування, розмір відсоткової ставки та період її застосування). Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви (ст.83 ЦПК України), а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Разом із цим судом установлено, що позивачем не надано доказів наявності заборгованості у відповідача за процентами у розмірі 33165,08 грн, а отже, вимоги позивача в цій частині є безпідставними. Що стосується твердження представника відповідача про те, що нарахування позивачем відсотків у розмірі більшому подвійної суми кредиту не відповідає вимогам Закону України "Про споживче кредитування", суд дійшов таких висновків. Згідно з абз. 1 ч.3 ст.21 Закону України "Про споживче кредитування" сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Таким чином, зазначені вимоги закону застосовуються виключно до умов договору про споживчий кредит, які встановлюють відповідальність за порушення споживачем виконання зобов`язань на підставі договору, проте не поширюються на умови про нарахування відсотків за користування кредитними коштами. Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2106237537999 від 03.03.2021р. в розмірі 35567,6 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача 13000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, надану позивачу Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС». Представник відповідача подав клопотання, в якому просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягатимуть стягненню з відповідача в разі задоволення або часткового задоволення позову, через їх не співмірність та недотримання позивачем вимог п.4 ст.137 ЦПК України. Так, відповідно до ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);\~\~\~3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У частині третій\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Тобто\~ЦПК України\~передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. На обґрунтування розміру судових витрат на правничу допомогу позивачем надано: заявку на надання юридичної допомоги №489 від 07.02.2024р., витяг з акта №2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024р., квитанцію ПАТ АБ «Укргазбанк» від 09.02.2024р., прас-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС». Під час розподілу судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 49747 грн, а підлягає задоволенню в сумі 35567,6 грн, що складає 71,5% (35567,6 х 100 : 49747). Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 9295 грн витрат на професійну правничу допомогу (9295 х 71,5%). Також з відповідача на користь позивача слід стягнути 2165,02 грн судового збору (3028 х 71,5%).

Outcome: partial