Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

25.05.2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання незаконними дії щодо нарахування плати за постачання теплової енергії за опалення, здійснення перерахунку вартості комунальної послуги за постачання теплової енергії за опалення до до КК «Центр Комунального сервісу», КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачкою зазначено, що вона є власницею квартири [ADDRESS] . 22.01.2020 року між нею та КК «Центр комунального сервісу», який діяв на підставі договору про надання послуг № 995/Е-19 від 15.03.2019 року в особі бухгалтера 1 категорії сервісного центру Панасенко С.М. на підставі довіреності № 24/10/2019-46 від 24.10.2019 року було укладено договір № 304005700050101 про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Згодом їй було нараховано плату за постачання теплової енергії до належної їй квартири за адресою: [ADDRESS] за період часу: жовтень 2021 року у розмірі 619, 08 грн., листопад 2021 року у розмірі 2 103, 09 грн., грудень 2021 року у розмірі 2 171, 91 грн., січень 2022 року у розмірі 2 171, 91 грн., лютий 2022 року у розмірі 1 293, 53 грн., березень 2022 року у розмірі 1 590, 88 грн. Разом з тим у період з 01 жовтня 2021 року по 01 квітня 2022 року відповідач не надавав їй належної та якісної послуги з постачання теплової енергії до її квартири, оскільки було дуже холодно. З приводу зазначеного вище, вона звернулася до ЖЕД-109 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» з проханням провести заміри температури повітря у належній їй квартирі. Так, 24.12.2021 року комісією «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» було проведено зазначені заміри та встановлено, що станом на 16 годину 00 хвилини температура на кухні становила 12,8 градусів по Цельсію, в кімнатах - 15-16 градусів по Цельсію. Також було зафіксовано параметри теплоносія на рамці управління будинку: температура в подавальному трубопроводі Т1 = + 44 градуси по Цельсію при нормі + 65,5 градусів по Цельсію; температура в зворотному трубопроводі Т2 = + 32 градуси по Цельсію при нормі + 56, 4 градуси по Цельсію. 28.01.2022 року знову було проведено такі ж заміри та встановлено, що станом на 15 годину 45 хвилин температура на кухні становила 13, 1 градус по Цельсію, у великій кімнаті 15-16 градусів по Цельсію. Також було зафіксовано параметри теплоносія на рамці управління будинку: температура в подавальному трубопроводі Т1 = + 46, 1 градуси по Цельсію при нормі + 65,5 градусів по Цельсію; температура в зворотному трубопроводі Т2 = + 34 градуси по Цельсію при нормі + 56, 4 градуси по Цельсію. 20.12.2021 року з приводу знищеної температури звернулася до КК «Центр комунального сервісу» з претензією та проханням зробити перерахунок нарахувань за теплопостачання або звільнити її від нарахувань в повному обсязі. 28.01.2022 року отримала відповідь про те, що згідно з даними програмно-апаратного комплексу, система опалення житлового будинку обладнана засобом обліку теплової енергії № 29664 АКВА-МВТ-М, який знаходиться в статусі «непрацездатний», тому нарахування за послугу з постачання теплової енергії за вказаною адресою здійснюються на підставі ч. 3 ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії», згідно якої, у разі виходу з ладу або втрати вузла, розрахунок здійснюється з урахуванням середнього споживання теплової енергії протягом попереднього опалювального сезону. Також відповідач посилався на те, що станом на час звернення з претензією відсутній чинний нормативно-правовий акт щодо механізму перерахунку вартості послуг з постачання теплової енергії за період їх ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості, у зв`язку з чим проведення перерахунку споживачам через неякісне надання послуги з постачання теплової енергії, що надається з 01.11.2021 року не є можливим. 28.01.2022 року вона звернулася з повторною претензією з цього ж приводу, однак відповіді не отримала. Вважає, що своїми діями відповідачі порушили її право на отримання послуги щодо подання теплової енергії до її є квартири належної якості, а тому змушена звернутися до суду з позовом. Просила визнати через неповне та неякісне надання послуги з постачання теплової енергії незаконними дії КК «Центр Комунального сервісу» та КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» щодо нарахування плати за постачання теплової енергії до належної їй квартири за адресою: [ADDRESS] за період часу: жовтень 2021 року у розмірі 619, 08 грн., листопад 2021 року у розмірі 2 103, 09 грн., грудень 2021 року у розмірі 2 171, 91 грн., січень 2022 року у розмірі 2 171, 91 грн., лютий 2022 року у розмірі 1 293, 53 грн., березень 2022 року у розмірі 1 590, 88 грн.; зобов`язати КК «Центр Комунального сервісу» та КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок плати за постачання теплової енергії до належної їй квартири за адресою: [ADDRESS] за період з 01.10.2021 року по 31.03.2022 року. 13.06.2022 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у праві за правилами загального позовного провадження, призначеного підготовче засідання. 10.04.2023 року до суду подано відзив на позов відповідачем КК «Центр Комунального сервісу», відповідно до змісту якого останні не визнали заявлені до них вимоги з тих підстав, що КК «Центр Комунального сервісу» не є належним відповідачем за даним позовом та просили відмовити у його задоволенні у повному обсязі. 28.04.2023 року до суду подано відзив на позов відповідачем КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», відповідно до змісту якого останні не визнали заявлені до них вимоги з тих підстав, що КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» не є належним відповідачем за даним позовом та просили відмовити у його задоволенні у повному обсязі. 21.04.2023 року до суду подано відповідь на відзив КК «Центр Комунального сервісу». 04.05.2023 року до суду КК «Центр Комунального сервісу» подано заперечення. 14.03.2024 року Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні 15.07.2024 року сторони відсутні. Позивачка подала клопотання про завершення розгляду справи за її відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги з зазначених у позовній заяві підстав, просила позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, звернулися до суду з клопотаннями про завершення розгляду справи за відсутності їх представників, просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Врахувавши думку позивачки, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . 22.01.2020 року між [PERSON] та КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації» «Київтеплоенерго», як виконавця в особі КК «Центр комунального сервісу», який діяв на підставі договору про надання послуг № 995/Е-19 від 15.03.2019 року в особі бухгалтера 1 категорії сервісного центру Панасенко С.М. на підставі довіреності № 24/10/2019-46 від 24.10.2019 року було укладено договір № 304005700050101 про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води населенню. [PERSON] зазначає, що їй було нараховано плату за постачання теплової енергії до належної їй квартири за адресою: [ADDRESS] за період часу: жовтень 2021 року у розмірі 619, 08 грн., листопад 2021 року у розмірі 2 103, 09 грн., грудень 2021 року у розмірі 2 171, 91 грн., січень 2022 року у розмірі 2 171, 91 грн., лютий 2022 року у розмірі 1 293, 53 грн., березень 2022 року у розмірі 1 590, 88 грн. Разом з тим у період з 01 жовтня 2021 року по 01 квітня 2022 року відповідач не надавав їй належної та якісної послуги з постачання теплової енергії до її квартири, оскільки було дуже холодно. З приводу зазначеного вище, вона звернулася до ЖЕД-109 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» з проханням провести заміри температури повітря у належній їй квартирі. Так, 24.12.2021 року комісією ЖЕД-109 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» було проведено зазначені заміри та встановлено, що станом на 16 годину 00 хвилини температура на кухні становила 12,8 градусів по Цельсію, в кімнатах - 15-16 градусів по Цельсію. Також було зафіксовано параметри теплоносія на рамці управління будинку: температура в подавальному трубопроводі Т1 = + 44 градуси по Цельсію при нормі + 65,5 градусів по Цельсію; температура в зворотному трубопроводі Т2 = + 32 градуси по Цельсію при нормі + 56, 4 градуси по Цельсію. 28.01.2022 року знову було проведено такі ж заміри та встановлено, що станом на 15 годину 45 хвилин температура на кухні становила 13, 1 градус по Цельсію, у великій кімнаті 15-16 градусів по Цельсію. Також було зафіксовано параметри теплоносія на рамці управління будинку: температура в подавальному трубопроводі Т1 = + 46, 1 градуси по Цельсію при нормі + 65,5 градусів по Цельсію; температура в зворотному трубопроводі Т2 = + 34 градуси по Цельсію при нормі + 56, 4 градуси по Цельсію. Вважає, що своїми діями відповідачі порушили її право на отримання послуги щодо подання теплової енергії до її є квартири належної якості, а тому змушена звернутися до суду з позовом. Відповідно до п. 5 Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого постановою КМУ № 151 від 17.02.2010 року, у разі невідповідності фактичної температури в житлових приміщеннях нормативній перерахунок за надання послуг з централізованого опалення здійснюється за певними формулами за відсутності квартирних та будинкових засобів обліку. Згідно з даними програмно-апаратного комплексу, система опалення житлового будинку обладнана засобом обліку теплової енергії № 29664 АКВА-МВТ-М, який знаходиться в статусі «непрацездатний», тому нарахування за послугу з постачання теплової енергії за вказаною адресою здійснюються на підставі ч. 3 ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії», згідно якої, у разі виходу з ладу або втрати вузла, розрахунок здійснюється з урахуванням середнього споживання теплової енергії протягом попереднього опалювального сезону. За правилами п. п. 33-39 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.05.2005 року, у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв`язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі. У повідомленні зазначається прізвище, ім`я та по батькові, точна адреса проживання споживача, а також найменування виду неналежно наданої або ненаданої послуги. Повідомлення споживача незалежно від його форми (усна або письмова) обов`язково реєструється представником виконавця у журналі реєстрації заявок споживачів. Представник виконавця зобов`язаний повідомити споживачеві відомості про особу, яка прийняла повідомлення (прізвище, ім`я та по батькові), реєстраційний номер повідомлення та час його прийняття; представник виконавця, якому відомі причини неналежного надання або ненадання послуги, зобов`язаний невідкладно повідомити про це споживача та зробити відповідну відмітку в журналі реєстрації заявок, що є підставою для визнання виконавцем факту неналежного надання або ненадання послуг ; представник виконавця, якому не відомі причини неналежного надання або ненадання послуг, зобов`язаний узгодити з виконавцем точний час та дату встановлення факту ненадання послуг, надання їх не у повному обсязі або перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг. У разі необхідності проведення такої перевірки у приміщенні споживача представник виконавця повинен з`явитися до споживача не пізніше визначеного у договорі строку ; у разі незгоди з результатами перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг споживач і виконавець визначають час і дату повторної перевірки, для проведення якої запрошується представник уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представник об`єднання споживачів. За результатами повторної перевірки складається акт про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем (його представником), представником виконавця, представниками уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представником об`єднання споживачів ; за результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг (далі акт-претензія), який підписується споживачем та представником виконавця згідно з додатком 2. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця ; у разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта- претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі ; акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій згідно з додатком 3. Виконавець зобов`язаний розглянути такий акт-претензію і повідомити протягом трьох робочих днів споживача про її задоволення або про відмову у задоволенні з обґрунтуванням причини такої відмови. У разі ненадання протягом установленого строку виконавцем відповіді вважається, що він визнав викладені в акті-претензії факти неналежного надання або ненадання послуг. Спори щодо задоволення претензій споживачів розв`язуються у суді. Споживач має право на досудове розв`язання спору шляхом задоволення пред`явленої претензії. Як видно зі змісту позовної заяви та доданих до неї актів від 24.12.2021 року та від 28.01.2022 року, останні складено комісією ЖЕД-109 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» та затверджено їх начальником. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачка не виконала вимоги п. 33 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.05.2005 року та не повідомила виконавця, яким є КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про неналежне надання послуг з централізованого опалення. Відповідно до п. 8 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 року, виконавець забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньо будинкових систем багатоквартирного будинку. Крім того, комісією ЖЕД-109 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» було проведено заміри теплоносія в підвальному приміщенні, що є частиною внутрішньо будинкової системи опалення будинку. За Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року, а саме п. 2.3.7., 2.8.4., 2.8.5., визначено, що: виконавці послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій здійснюють технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації; у період підготовки житлового фонду до роботи в зимових умовах організовується підготовка (відновлення) схем внутрішньобудинкових систем холодного і гарячого водопостачання, каналізації, центрального опалення і вентиляції, газу із зазначенням розміщення запірної арматури і вимикачів (для слюсарів і електриків з ліквідації аварій і несправностей внутрішньобудинкових інженерних систем). За наявності води у підвалах її необхідно відкачати та усунути причину її появи, відключити і розібрати поливальний водопровід, утеплити водомірний вузол; забезпечити безперебійну роботу каналізаційних випусків, оглядових колодязів дворової мережі і загальних випусків будинку (від трубопроводу, прокладеного в підвалі, техпідпіллі); у приміщеннях, що не опалюються, у період підготовки до зими слід перевірити стан і зробити ремонт ізоляції труб водопроводу і каналізації, центрального опалення (далі - ЦО) і ГВП, утеплити протипожежний водопровід. Таким чином, КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» та утримує на балансі внутрішньобудинкові мережі житлових будинків, що є невід`ємними частинами будинків. Внутрішньобудинкові мережі перебувають на балансі ЖЕД-109 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва». Щодо відповідача КК «Центр комунального сервісу», останній є комунальним господарським об`єднанням підприємств, утвореним рішенням Київської міської ради № 467/1331 від 14.05.2015 року. Відповідно до положень п. 2.2. Статуту КК «Центр комунального сервісу», напрямками його діяльності є: забезпечення ведення централізованого обліку дебіторської та кредиторської заборгованості учасників концерну з метою забезпечення погашення дебіторської заборгованості та розрахунків по зобов`язаннях, які виникли перед кредиторами; відкриття сервісних центрів обслуговування з надання житлово-комунальних послуг; здійснення нарахування та виготовлення рахунків на сплату житлово-комунальних послуг для споживачів (власників, наймачів) житлових та нежитлових приміщень; забезпечення збору платежів від споживачів житлово-комунальних послуг на користь їх виконавців (виробників) відповідно до укладених договорів; забезпечення проведення претензійно-позовної роботи учасниками концерну за єдиною правовою позицією; надання платних послуг у галузі житлово-комунального господарства фізичним та юридичним особам; здійснення комплексних заходів по підвищенню платіжної дисципліни населення; прийом споживачів, проведення систематичної інформаційно-роз`яснювальної роботи щодо порядку надання житлово-комунальних послуг; участь в організації та проведенні конференцій та інших науково-практичних заходів за участю фахівців учасників концерну; підготовка, публікація та розповсюдження навчальної, методичної, та довідкової літератури; забезпечення супроводження фонду для фінансування заходів по впровадженню енергозбереження та ре інновації окремих житлових будинків; створення та забезпечення роботи єдиної бази кадрових документів працівників учасників концерну; забезпечення здійснення компенсаційних виплат спеціальних пільгових пенсій для окремої категорії працівників учасників концерну; проведення енергоаудиту будівель з метою підвищення енергоефективності будівель міста Києва; на договірних засадах надання послуг по монтажу, демонтажу, опломбуванню, роз пломбуванню квартирних засобів обліку на умовах підряду. Відповідно до відомостей зазначених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності КК «Центр комунального сервісу» є 82.11 надання комбінованих офісних адміністративних послуг, 82.20 діяльність телефонних центрів, 63.11 оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність, 63.99 надання інших інформаційних послуг, 69.10 діяльність в сфері права. На підставі розпорядження виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Про єдину міську службу для комплексного обслуговування споживачів житлово-комунальних послуг за принципом «єдиного вікна» на базі КК «Центр комунального сервісу» № 1244 від 08.12.2016 року, концерн здійснює обслуговування споживачів-мешканців багатоповерхова них будинків з питань нарахування плати за послуги на договірній основі з виконавцями жилого-комунальних послуг. КК «Центр комунального сервісу» не є виконавцем житлово-комунальних послуг у відповідності до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки виконавцем є саме той суб`єкт господарювання, що надає житлово-комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 175 ЦПК України). Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (ч. 2 ст. 48 ЦПК України). Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц та у постанові від 07.10.2020 року у справі № 705/3876/18). Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (ч. ч. 1, 2, 3 ст. 51 ЦПК України). Судом встановлено, [PERSON] звернулася до суду з позовом до комунального концерну «Центр Комунального сервісу», комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання незаконними дії щодо нарахування плати за постачання теплової енергії за опалення, здійснення перерахунку вартості комунальної послуги за постачання теплової енергії за опалення. Позивачка у цій справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляла. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Відтак, судом встановлено, що позивачкою заявлено позовні вимоги до неналежних відповідачів у справі. Крім того, останній під час підготовчого судового засідання роз`яснювалося її право залучити належного відповідача за заявленими позовними вимогами, однак [PERSON] таким правом не скористалася. Відповідно, у суду наявні підстави для відмови у задоволенні позову. Європейський суд з прав людини, неодноразово вказував про те, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»). Європейський суд з прав людини також вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18.07.2006 року). З огляду на вище викладене, позовні вимоги [PERSON] до КК «Центр Комунального сервісу», КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про визнання незаконними дії щодо нарахування плати за постачання теплової енергії за опалення, здійснення перерахунку вартості комунальної послуги за постачання теплової енергії за опалення, не підлягають задоволенню. За правилами ст. 141 ЦПК України, підстави для розподілу судових витрат відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed