Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося по причині відсутності спільних інтересів, різних поглядів на життя, припинення спільного проживання та сімейних відносин через відсутність взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем кожного, втрати почуття любові один до одного. Спільне господарство вони не ведуть, шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 22.02.2024 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. Від позивачки [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суд про причини неявки, не направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності та не подав відзив на позовну заяву. Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд вважає за необхідне проводити заочний розгляд даної справи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підставна і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 червня 2020 року у Новиківській сільській ради Збаразького району Тернопільської області, актовий запис №01. Від цього шлюбу в подружжя народився син [PERSON] , [INFO] . Відносини між подружжям свідчать про те, що сім`я розпалася, сторони на протязі тривалого часу подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо і миритися позивачка із відповідачем не бажає. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 3 ст.109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проаналізувавши докази по даній справі, суд вважає, що сторони на протязі тривалого часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та відновлювати їх не бажають, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, що суперечить правам та інтересам позивачки, та має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання даного шлюбу.

Outcome: approved