Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0820/82/0248689 від 30.05.2018. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30.05.2018 між відповідачкою та ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», був укладений Договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0820/82/0248689 (надалі - Договір кредиту), відповідно до якого Кредитодавець надав Позичальниці грошові кошти в розмірі 30205,20 грн, а Позичальниця зобов`язалася повернути використану суму в строк до 30.05.2024 та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах укладеного договору. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за Договором кредиту, надавши відповідачці кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору. У подальшому 30.11.2021 між ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-47, у відповідності до умов якого ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до боржників за договорами позики, у тому числі за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0820/82/0248689 від 30.05.2018 укладеним з відповідачкою. У свою чергу ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», а саме договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, у тому числі за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0820/82/0248689 від 30.05.2018 укладеним з відповідачкою. Згідно з умовами договору позичальниця зобов`язалась повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Всупереч умовам кредитного договору відповідачка не виконала свого зобов`язання первісному кредитору та після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Таким чином, відповідачка має непогашену заборгованість перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0820/82/0248689 від 30.05.2018, станом на 10.05.2024 в сумі 73101,15 грн, що складається із: заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) 30205,20 грн, заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 25642,25 грн та заборгованість за нарахованими відсотками згідно Договору кредиту у розмірі 17253,70 грн, також просить стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 17000,00 грн. У судові засідання призначені на 02.07.2024 та 17.07.2024 представник позивача за договором № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 (а.с.42-43), будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи не з`явився. У позовній заяві міститься прохання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.3 зворот). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] , яка була належним чином повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку (а.с.55, 57,60-61) у судові засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила. Заяви та клопотання про відкладення судового засідання на адресу суду від останньої не надходили. Зі згоди представника позивача у відповідності до ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на наведене вище, суд розглядає справу на підставі тих доказів, які є у матеріалах справи і вважає, що їх достатньо для розгляду цієї справи по суті. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими обставинами вони підтверджуються (п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України). Відповідачка не скористалась процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до ч.1 ст. 191 ЦПК України, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання відповідачкою заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що не суперечить положенню частини 2 ст. 191 та частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сторони у справі на власний розсуд розпорядились своїми правами щодо предмета спору, а тому несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням ними відповідних процесуальних дій (ч. 4 ст. 12 ЦПК України). Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає до задоволення з огляду на таке. Судом встановлено, що 30.05.2018 між ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0820/82/0248689 від 30.05.2018, відповідно до якого Банк надав позичальниці споживчий кредит в сумі 27950,31 грн ( у тому числі страховий платіж на користь страховика 2750,31 грн), а позичальниця зобов`язалась повернути отриману суму на наступних умовах: Розмір кредиту 27950,31 грн.; строк користування кредитом 72 місяці, кінцевий термін повернення 30.05.2024; тип процентної ставки - фіксована. Відсоткова ставка 42,9 % річних та можу бути змінена зі згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди. Погашення заборгованості за кредитом та відсотками здійснюється щомісячними ануїтетними платежами у розмірі 1086 грн 30 числа кожного місяця. Кредит видається для задоволення власних потреб у розмірі 25200,00 грн. Кошти кредиту були надані відповідачці ПАТ відповідно до розділу 1 договору, а саме кошти кредиту у розмірі 25200,00 були перераховані на рахунок відповідачки [NUMBER] з подальшою видачею в готівковому порядку (а.с.5-7). 19.06.2020 між позивачем та відповідачкою було укладено додаткову угоду № 014/380805/82/863908, відповідно до якої було зменшено загальний розмір кредиту до 27418,62 грн, збільшено строк кредитування на 12 місяців, тобто до 31.05.2025 та збільшено ануїтетний платіж, який відповідно до додаткової угоди визначений у розмірі 1269,56 грн, датою першого погашення за зміненими умовами визначено 30.06.2020. Також додаткової угодою (п.5.1-5.5) передбачено додаткові витрати на страхування (а.с.9 зворот - 11 зворот). 30.11.2021 між ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-47, у відповідності до умов якого ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за договором № 014/0820/82/0248689 від 30.05.2018 (а.с.27-32). Відповідно до витягу Реєстру Боржників від 30.11.2021 до Договору відступлення права вимоги від 30.11.2021 відповідачка мала загальну заборгованість у розмірі 41433,86 грн (а.с.32). Пунктом 4.1.10 зазначеного договору відступлення права вимоги, що новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів за кредитними договорами з дати відступлення прав вимоги за умови дотримання вимог чинного законодавства. Згідно договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», у тому числі за кредитним договором № 014/0820/82/0248689 від 30.05.2018 (а.с.33-38). В абзаці 2 пункту 5.4. зазначеного договору відступлення права вимоги зазначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Відповідно до витягу Реєстру Боржників від 10.01.2023 до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 відповідачка станом на дату відступлення права вимоги мала загальну заборгованість у розмірі 55847,45 грн (а.с. 36 зворот, 38). Із виписки по особовому рахунку [PERSON] (а.с.14-22 зворот) вбачається, що ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» було здійснено безготівкове перерахування коштів, відповідно до умов Договору № 014/0820/82/0248689 про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування від 30.05.2018 у сумі 27950,31 грн на відповідний рахунок. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 30.11.2021 заборгованість за кредитним договором № 014/0820/82/0248689 від 30.05.2018 становить 41433,86 грн (а.с.23-24), з яких: - заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 30205,20 грн, - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 30.11.2021 11228,66 грн, Із наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 10.01.2023 заборгованість за кредитним договором № 014/0820/82/0248689 від 30.05.2018 становить 55847,45 грн (а.с.25), з яких: - заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 30205,20 грн, - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 30.11.2021 11228,66 грн, - заборгованість за нарахованими відсотками, на залишок заборгованості, згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги 30.11.2021 по 10.01.2023) 14413,59 грн. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 10.05.2024 заборгованість за кредитним договором № 014/0820/82/0248689 від 30.05.2018 становить 73101,15 грн (а.с.26), з яких: - заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 30205,20 грн, - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 10.01.2023 25642,25 грн, - заборгованість за нарахованими відсотками, на залишок заборгованості, згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги 10.01.2023 по 10.05.2024) 17253,70 грн. Враховуючи положення ст. ст. 514, 516 ЦК України, згідно з якими до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, позивач набув право вимоги за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0820/82/0248689 від 30.05.2018. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 599 передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином або частково чи у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 статті 1048 УК України передбачено таке: якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 12 ЦПК України передбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Із матеріалів справи вбачається, що факт отримання коштів відповідачкою не оспорювався, договір нею частково виконувався (частина перша статті 82 ЦПК України) однак, як встановлено у судовому засіданні відповідачка в односторонньому порядку відмовилась від виконання зобов`язання та відповідних виплат на погашення позики у строки передбачені договором не здійснювала. Згідно зі статтею 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відтак, відповідачка уклавши договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування, підписавши графік погашення кредиту, розрахунок загальної вартості кредиту, уклавши додаткову угоду від 19.06.2020, сплативши 30797,99 грн у погашення відсотків за користування кредитом на 2393,41 грн у рахунок погашення тіла кредиту до 29.06.2021 (а.с.23 зворот) вчинила дії, що свідчать про визнання існування боргу за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування. У постанові від 26 грудня 2019 року № 467/555/19 Верховний Суд, виснував, що «враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди за істотними умовами спірного кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим цей договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З огляду на зазначене, відповідачка, підписанням договору № 014/0820/82/0248689 про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування та всіх додатків до нього, та отримавши кредитні кошти, висловила своє волевиявлення та підтвердила своє погодження з усіма його умовами, як прийнятними для неї. Про прийняття відповідачкою усіх умов договору свідчить також те, що остання не скористалась своїм правом, передбаченим ст. 15 ЗУ «Про споживче кредитування» та не відмовилась від його умов. Відповідно до умов Договору № 014/0820/82/0248689 від 30.05.2018 ПАТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» надало відповідачці кредитні кошти на споживчі потреби в межах строку дії Договору (із змінами внесеними додатковою угодою) - 84 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення суми позики та відсотків 31.05.2025. Кредит надається без умови його забезпечення. Відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом підписання його та усіх його додатків особистим підписом, в результаті чого в подальшому, позикодавцем було перераховано грошові кошти в розмірі передбаченому п. 1.1.1 зазначеного вище договору. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Вбачається, що законом визначено право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору за умови дотримання вимог закону при укладенні договору. Згідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачкою кредитного договору та отримання кредиту споживчі (особисті) потреби. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копії договорів відступлення права вимоги підтверджують перехід всіх прав грошової вимоги за кредитним договором, до позивача по справі. Враховуючи, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за договором у строки передбачені договором належним чином не виконувала, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідачки на користь позивача підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 6 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено копію Договору про надання правової допомоги з АО «Лігал Ассістанс» № 02-01/2023 від 02.01.2023 (а.с.42-43), заявку на надання юридичної допомоги № 999 від 26.04.2024 року (а.с.45), копію платіжної інструкції № 0433380000 від 10.05.2024 (а.с.44 зворот), копію прайс-листа Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» (а.с.33 зворот - 34), витяг з Акту № 3 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024 (а.с.46), а тому з урахуванням вимог ст.137 ЦПК України суд вважає, що з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 17000,00 грн. Клопотань про зменшення суми витрат на правничу допомогу в порядку ч.5 ст. 137 ЦПК України від відповідачки на адресу суду не надходило. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позовних вимог, таким чином сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3028,00 грн, що підтверджується електронною платіжною інструкцією № 0436130084 від 24.05.2024 (а.с.1), стягнути з відповідачки на його користь.

Outcome: approved