Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної допомоги на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала з відповідачем [PERSON] у шлюбі, який був розірваний Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.06.2017 р. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . До досягнення молодшою дитиною повноліття, тобто до [INFO] , Відповідач сплачував аліменти на утримання її на підставі рішення суду від 21.06.2023 року по Справі №205/4932/23. [PERSON] , з метою забезпечення її безпеки та врівноваженого психічного стану не може фактично перебувати в Україні протягом часу, коли йде війна, тому на даний момент навчається у випускному класі (довідка додається) загальної школи середнього ступеня 1 в громаді Вестхаузен (Німеччина). По закінченню навчання планує подавати документи до вищих навчальних закладів з ціллю продовження навчання. В той же час ми з нею зареєстровані за однією адресою. Для продовження дочкою повноцінного навчання та задоволення її життєвих потреб, відвідування заходів, направлених на розвиток її здібностей вона потребує матеріальної допомоги, яку вона не може сама собі забезпечити у зв?язку з тим, що продовжує навчання та я самостійно забезпечити це все не маю змоги. Тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви та до закінчення позивачкою навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років. Ухвалою від 10.04.2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощено позовного провадження з викликом сторін. 29 травня 2024 р. від представника відповідача [PERSON] - адвоката Давиденка В.В. надійшов відзив на позовну заяву у якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. В обгрунтування своєї позиції зазначив, що позивач не надав доказів потреби в матеріальній допомозі в зв`язку з продовженням навчання. Відповідач бажає самостійно утримувати свою дитину та перераховувати кошти безпосередньо їй, а не платити аліменти на користь матері. Оскільки [PERSON] проживає окремо від матері, то саме вона має право на подання позову про стягнення аліментів. Також зазначає, що позивачкою не надано доказів на підтвердження, що дитина дійсно продовжує навчання. А також вказує, що має проблеми зі здоров`ям. 25 червня 2024 від позивача надійшли письмові пояснення по справі в яких зазначено наступне. Донька позивачки зареєстрована з нею за спільною адресою проживання та до початку вторгнення вони проживали разом. У Німеччині знаходиться виключно через забезпечення її безпеки під час війни. Тимчасове перебування дитини за кордоном відповідає найкращим інтересам дитини, а саме: збереження її життя та здоров?я, та в жодному разі не може впливати на порядок визначення місця проживання дитини, оскільки обставини, пов?язані з початком військової агресії РФ проти України, є такими, які змусили її залишити територію нашої держави. Самостійно дитині звернутись до суду важко зі зрозумілих причин - значні поштові витрати на міжнародні пересилання, відсутність прямого доступу до зручної та зрозумілої юридичної допомоги адвокатів/юристів, необхідність оформлення довіреностей - це тривалий процес та занадто коштовний (апостилювання, нотаріальні перекази). Позивачка має проблеми зі здоров`ям, працює на 1.5 ставки мінімальної заробітної плати та має на утриманні літнього батька, тому не в змозі в повній мірі забезпечити потреби дитини. У судовому засіданні позивачка не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд на підставі ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої ст. 16 ЦК України, ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Правовідносини по даному позову регулюються Сімейним кодексом України. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Також, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст. ст. 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Як встановлено судом, Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2023 року змінено спосіб та розмір стягнення аліментів з [PERSON] та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частин від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, але не більше як до досягнення донькою повноліття (а.с. 19). На теперішній час [PERSON] , [INFO] , є повнолітньою. Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за однією адресою з позивачкою, а саме: [ADDRESS] (а.с.4,11). Згідно з довідкою про відвідування школи від 06.03.2024 р. [PERSON] , [INFO] , проживає та навчається в Німеччині, відвідування школи розпочалося 25.03.2022 року та завершилося 31.07.2024 року (а.с.14-16). Згідно з відповіддю Професійного коледжу графічного дизайну, [PERSON] успішно склала іспит і її зарахування можливе за умови надання атестату про повну загальну середню освіту не пізніше початку навчання у вересні (а.с.55). Позивачка отримує 1.5 ставки мінімальної заробітної плати, що підтверджується Довідкою форми ОК-5 від 03.06.2024 року (а.с.61). Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №3253 від 03.05.2024 року виданої Військовою частиною [NUMBER] відповідач [PERSON] проходить військову службу у ЗСУ(а.с. 37). Суд зазначає, що правовідносини по даній справі регулюються ст. 199 СК України, відповідно до якої обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Вказані юридичні факти у своїй сукупності утворюють юридичний склад, необхідний та достатній для виникнення аліментного зобов`язання по утриманню батьками своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Згідно ч. 2 ст. 200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує стан здоров`я сторін, а також їх матеріальний стан. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов`язку батьків по утриманню повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, те, що відповідач має працездатний вік, його стан здоров`я, інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим стягнути щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви та до закінчення [PERSON] навчання, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років, оскільки саме такий спосіб утримання обрано позивачкою. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 1211 грн. 20 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved