Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С., в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив визнати виконавчий напис №106952 від 20.11.2020 вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. про стягнення з позивача на користь відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у загальній сумі 25\~115,17 грн таким, що не підлягає виконанню; повернути отримані зайві кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» позивачу; стягнути солідарно моральну шкоду з відповідачів на користь позивача 10\~000 грн. 06.11.2023, до відкриття провадження у справі, від позивача надійшла заява про відмову у частині позовних вимог, яка є заявою про зменшення позовних вимог, в якій позивач зазначив, що відмовляється від позовних вимог в частині повернення отриманих зайвих коштів на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» позивачу; стягнення солідарно моральної шкоди з відповідачів на користь позивача 10\~000 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса вчинений з грубим порушенням вимог чинного законодавства у зв`язку з чим підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню оскільки ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не надіслало повідомлень [PERSON] , що він має заборгованість у сумі 25\~115,17 грн. Позивач не підписував кредитних договорів з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Позивач дізнався про існування виконавчого напису, оскільки з його заробітної плати почали вираховувати кошти за постановою ВП №64925752 з кінця літа 2023 року. Позивач зазначає, що приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. порушив процедуру вчинення напису не повідомив боржника про вимогу кредитора та не перевірив у законному порядку факт заборгованості. Позивач з посиланням на Закону України від 27.07.2022 №2455-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану», ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат». 23.01.2024 від відповідача ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» надійшли пояснення, в яких представник відповідача ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» просив відмовити в задоволенні вимог щодо стягнення моральної шкоди. Представник відповідача зазначає, що звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу виконавчого напису нотаріуса, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» реалізувало свої права як кредитора, тому дії відповідача не можуть бути розцінені як протиправна поведінка, підстави для стягнення моральної шкоди відсутні. Ухвалою судді від 26.10.2023 позовна заява залишена без руху, позивачу надано час для усунення недоліків. 06.11.2023 від позивача на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків, що стали підставою для залишення позовної заяви без руху. Ухвалою судді від 07.11.2023 заяву [PERSON] про забезпечення позову повернуто заявнику. 08.11.2023 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, витребувано у приватного виконавця Іванюти І. М. копію виконавчого напису №106952 від 20.11.2020, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. 11.12.2023 від приватного виконавця Іванюти І. М. надійшли витребувані докази. 08.12.2023 ухвалою судді задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №106952 від 20.11.2020, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. Ухвалою суду від 29.02.2024 у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів від 29.02.2024 відмовлено, підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяв про відкладення не направляли. Представник відповідача ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду повідомлявся належним чином, заяв про відкладення справи не направляли, відзив на позов не подали, направили до суду письмові пояснення, про причини неявки суд не повідомили, тому суд вважає за можливе розглянути справ за відсутності представника відповідача. Відповідач приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду повідомлявся належним чином, заяв про відкладення справи не направляв, відзив на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справ за його відсутності. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Іванюта І. М. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомили, пояснень щодо позовних вимог не надав. Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст.\~223\~ЦПК\~України суд розглядає справу у відсутності позивача, його представника, відповідачів та третьої особи та постановляє рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. 03.08.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №642303236, відповідно до якого позичальникові було надано кредит на суму 8330,00 грн на 17 днів з нарахуванням процентів за користування кредитом в розмірі 1,66 % від суми кредиту за кожен день користування (а.с.185-188). 23.03.2021 приватним виконавцем Богатиренком А. І. видано постанову про відкриття виконавчого провадження №64925752 про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості в сумі 25\~115,17 грн. З постанови приватного виконавця вбачається, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису №106952 виданого 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О С. (а.с.8). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванюти І. М. від 10.07.2023 звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , постановлено здійснювати відрахування із суми доходів боржника (а.с.10-11). Відповідно до довідки №93 від 14.08.2023 [PERSON] проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] (а.с.12). 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. видано виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №642303236 від 03.08.2019 укладеним із ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким було відступлене до нового кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №28/1118-01 від 28.11.2018 є ТОВ «Таліон плюс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 є ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованість за кредитним договором 642303236 від 03.08.2019. Строк платежу за кредитним договором настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 04.11.2020 по 04.11.2020. Сума заборгованості складає 23\~915,17 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 8330,00 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 13\~644,56 грн, строкова заборгованість за штрафами та пенями 1940,61 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто зі стягувача 1200 грн, які підлягають стягненню з боржника. Загальна заборгованість боржника 25\~115,17 грн. Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі №106952 (а.с.82). Відповідно до листа ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» №05/03/24-02 від 05.03.2024 за кредитним договором №642303236 від 03.08.2019 на момент передачі права вимоги Товариству заборгованість [PERSON] становила 25\~915,17 грн (а.с.183). Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором №642303236 станом на 04.11.2020 заборгованість складає 23\~915,17 грн (а.с.189). Відповідно до статті 18\~ЦК\~України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14\~Закону України\~«Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2\~Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів\~України\~від 29\~червня\~1999\~року\~№\~1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про\~нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88\~Закону\~України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,\~88\~Закону\~України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року по справі № 320/7932/16-ц. З копії виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. вбачається, що підставою для вчинення напису є ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України\~№ 662\~від 26.11.2014\~"Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету Міністрів України\~№\~662\~від 26.11.2014\~"Про\~внесення змін\~до переліку\~документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття. Зазначене спростовує твердження відповідача про чинність пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, Постанови Кабінету Міністрів України № 662від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". В порушення вказаних положень матеріального права оспорюваний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчувався, за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Відповідачами не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження безпідставності позовних вимог та дотримання законодавства при видачі виконавчого напису у безспірному порядку. При цьому стаття 50\~Закону\~України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З огляду на викладене, враховуючи заперечення позивача проти наявності між ним та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» боргових зобов`язань, проти суми боргу, відповідності виконавчого напису нотаріуса законодавству, звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості перед відповідачем у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса застосовано бути не може. Така позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 12.11.2020 у справі №200/3452/17. Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №705/3876/18. Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2019 у справі №519/77/18. Отже, належним відповідачем у цій справі є саме стягувач за виконавчим написом нотаріуса, яким у даному випадку є ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс». Судом встановлено, що відповідач приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О. С. не повинен відповідати за пред`явленим позовом та наявні дані про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а тому позовні вимоги до приватного нотаріуса не підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст.141\~ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, понесені при зверненні до суду, які складаються з судового збору за подання позовної заяви та за подання заяви про забезпечення позову у загальній сумі 1610,40 грн.

Outcome: partial