Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Представник позивача [PERSON] - адвокат Фрей А.В. подав на розгляд суду позовну заяву до Радехівської міськоїради Червоноградського району Львівської області (відповідач), у якій просить: встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт вступу Спадкодавця 2 [PERSON] у володіння та управління спадковим майном після смерті дружини Спадкодавця -1 - [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] видане 11.05.1994 Вузлівською сільською радою Радехівського району Львівської області; встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт вступу Спадкодавця_3 [PERSON] у володіння та управління спадковим майном після смерті батька Спадкодавця_2 - [PERSON] , який помер [INFO] що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] видане 22 березня 2000 року Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області; визнати за позивачем - [PERSON] право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті його мами [PERSON] («Спадкодавець_4»), яка померла [INFO] , яка в свою чергу прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] (Спадкодавець_3), який помер [INFO] , та який в свою чергу прийняв спадщину шляхом вступу у володіння і користування майном після смерті свого батька [PERSON] (Спадкодавець_2), який помер [INFO] та також прийняв спадщину шляхом вступу у володіння і користування майном після смерті своєї дружини [PERSON] (Спадкодавець_1), яка померла [INFO] , якій належав Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 03.08.1998 року за №1008. Судові витрати по справі просять покласти на позивача. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, зокрема, що [INFO] померла [PERSON] , [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном прийняв спадщину після смерті дружини. [INFO] помер [PERSON] , який після своєї смерті склав заповідальне розпорядження відповідно до якого житловий будинок разом з надвірними будівлями, які належать йому на праві приватної власності та присадибну ділянку заповів своєму племінникові [PERSON] , все інше його майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і все те, що йому належатиме на день смерті заповів своєму синові [PERSON] [INFO] помер [PERSON] , спадкоємцем майна померлого за законом в цілому є [PERSON] , про що видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.03.2001. [INFO] померла [PERSON] , спадщину останньої шляхом подання до нотаріуса відповідної заяви прийняв її син - [PERSON] (позивач). При зверненні до нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки Сертифікат на право приватної власності на землю серії [NUMBER]виданий після смерті [PERSON] . Відповідач правом на подання відзиву не скористався, участі уповноваженого представника не забезпечив. Заяви та клопотання учасників справи Відповідач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.41). Представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог(а.с.42-43). Представник позивача подав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує(а.с.80-81). Зважаючи на вимоги частини 2 статті 247 ЦПК України суд доходить висновку про можливість розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Процесуальні дії суду у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 09.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.37-38). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 04.06.2024 підготовче засідання відкладено. Витребувано у Приватного нотаріуса Червоноградського нотаріального округу Луців І.П. (вул. Тарнавського, 1-В Львівська область, Червоноградський район) копію спадкової справи №190 за 2018 рік, заведеної після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.46-47). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини [PERSON] одружився із [PERSON] , [INFO] . Після одруження дружині присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження від 12.11.1960(а.с.16). [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 05.04.1948(а.с.17). Згідно зі свідоцтвами про смерть від 11.05.1994 та від 22.03.2000, [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] помер [INFO] у с. Вузлове Радехівського району Львівської області (а.с.13, 14). [PERSON] 21.11.1951 зареєстрував шлюб з [PERSON] , що вбачається з Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Після одруження дружині присвоєно прізвище « [PERSON] »(а.с.19). [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 08.11.1964(а.с.20). [PERSON] помер [INFO] у с. Дмитрів Радехівського району Львівської області, що встановлено з копії свідоцтва про смерть від 08.09.2000(а.с.15). [PERSON] померла [INFO] у с. Дмитрів Радехівського району Львівської області, що встановлено з копії свідоцтва про смерть від 17.08.2018(а.с.18). З копії довідки виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області за №178 від 04.03.2024 встановлено, що [PERSON] була зареєстрована та проживала по [ADDRESS] . Від імені померлої заповіт не посвідчувався. Також на день смерті за вказаною адресою був зареєстрований [PERSON] (а.с.21). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, що встановлено з Витягу зі Спадкового реєстру за №76487625(а.с.22). З копії довідки виконавчого комітету Радехівської міської ради Львівської області за №176 від 04.03.2024 встановлено, що [PERSON] був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] . Від імені померлого посвідчувався заповіт, зареєстрований в реєстрі №1 від 04.01.1999. Також на день смерті за вказаною адресою проживав без реєстрації [PERSON] (а.с.23). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, що встановлено з Витягу зі Спадкового реєстру за №76488489(а.с.24). За життя [PERSON] зробив особисте розпорядження, відповідно до якого житловий будинок разом з надвірними будівлями, які належать йому на праві приватної власності та присадибну ділянку заповів своєму племінникові [PERSON] , все інше його майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і все те, що йому належатиме на день смерті заповів своєму синові [PERSON] (а.с.25). Спадкоємцем майна [PERSON] в цілому є [PERSON] - дружина, спадкове майно на яке видано свідоцтво АВО № [NUMBER] , складається з жилого дерев`яного будинку з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] , земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,1440 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Львівської області та грошових вкладів(а.с.26). З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом встановлено, що спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] є її син [PERSON] , спадщину на яку видане це свідоцтво складається з жилого дерев`яного будинку з господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] (а.с.27). Відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 03.07.1998, [PERSON] на підставі рішення Вузлівської Ради народних депутатів від 05.06.1998 №1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,40 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості(а.с.28). Рішенням виконавчого комітету Вузлівської сільської ради Радехівського району від 05.06.1998 за №1 «Про внесення змін в проект роздержавлення і приватизації земель агрофірми ім. М. Шашкевича, Вузлівської сільської ради», розпорядженням голови Радехівської РДА від 22.11.2005 за №841 та додатком до розпорядження, підтверджується, що [PERSON] погоджено передачу земельної частки у власність у розмірі 2,1362 га(а.с.30,31,32). 13.10.2023 приватним нотаріусом Червоноградського нотаріального округу Луців І.П. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки Сертифікат на право приватної власності на землю серії [NUMBER]виданий після смерті [PERSON] (а.с.33). З копії спадкової справи №190/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що спадщину після смерті останньої прийняв [PERSON] [INFO] (а.с.55-79). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права через відмову нотаріуса у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення факту. Водночас, нормою частини 2 цієї статті ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Норми статей 293 та 294 ЦПК України, визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, зокрема, встановлення факту родинних відносин та визначають обсяг суб`єктивних прав і юридичних обов`язків, якими наділені сторони у цих правовідносинах. Окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм процесуального закону, суд зважає на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 (далі - Постанова Пленуму ВСУ). Так, у пункті 1 Постанови Пленуму ВСУ звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У пункті 16 постанови звернуто увагу на те, що заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію. Так, відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою статті 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Спадкоємцями за законом є особи, які входять у першу та другу черги спадкоємців за законом (статті 529, 530 ЦК УРСР), утриманці (стаття 531 ЦК УРСР), усиновлені та усиновителі (стаття 532 ЦК УРСР). Згідно з приписами частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Нормою частини 1 статті 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», згідно з якими відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, в тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] до дня смерті - [INFO] , була зареєстрована в [ADDRESS] , разом з нею проживав та був зареєстрований [PERSON] , який шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном прийняв спадщину після смерті дружини. Однак не зміг оформити свої спадкові права через те, що пропустив строк у шість місяців з дня відкриття спадщини. Ці обставини повністю підтверджуються безпосереднчо дослідженими судом письмовими доказами. Таким чином, суд доходить переконання про наявність достатніх обґрунтованих підстав вважати, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Окрім цього, судом встановлено, що за життя [PERSON] зробив особисте розпорядження, відповідно до якого житловий будинок разом з надвірними будівлями, які належать йому на праві приватної власності та присадибну ділянку заповів своєму племінникові [PERSON] , все інше його майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і все те, що йому належатиме на день смерті заповів своєму синові [PERSON] . Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. [PERSON] проживав разом з [PERSON] без реєстрації по [ADDRESS] . Таким чином, суд доходить переконання про наявність достатніх обґрунтованих підстав вважати, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. [INFO] помер [PERSON] спадкоємцем майна померлого за законом в цілому є [PERSON] , про що видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 13.03.2001. [INFO] померла [PERSON] , яка на випадок своєї смерті залишила заповідальне розпорядження, відповідно до якого належний їй жилий будинок та все майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла [PERSON] . [PERSON] шляхом подання відповідної заяви у нотаріальні органи прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Також, судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що [PERSON] належав сертифікат на право на земельну ділянку площею 2,40 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Вузлівської сільської ради, що підтверджується Сертифікатом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], і це право не припинилося внаслідок смерті [PERSON] . Позивач позбавлений можливості юридично оформити право на спадкове майно у визначений законом спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з тим, що Сертифікат на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданий після смерті спадкодавця - [PERSON] . Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] (право на землю) не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. З огляду на обґрунтованість та підставність заявлених вимог, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, пунктів 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved