Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

25 квітня 2020 року між Акціонерним товариством "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] . Відповідно до умов вищевказаного договору Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 25398 гривень 50 копійок на строк до 25 лютого 2021 року. Акціонерне товариство "УкрСиббанк" свої зобов`язання за договором належним чином виконало. [PERSON] свої зобов`язання перед Кредитором належним чином не виконував. 14 грудня 2020 року між Акціонерним товариством "УкрСиббанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія " ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" було укладено Договір факторингу № 192, у відповідності до умов якого Акціонерне товариство "УкрСиббанк" відступає, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" приймає належні Акціонерному товариству "УкрСиббанк"" права грошової вимоги, визначених у реєстрі боржників, в тому числі щодо [PERSON] в сумі 25888 гривень 50 копійок. 15 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" було укладено Договір факторингу № 04/15/12/2020/1, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" відступає, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" набуває права вимоги до боржників, які визначені у реєстрі боржників, в тому числі щодо [PERSON] в сумі 25888 гривень 50 копійок. 10 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" було укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, у відповідності до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" відступає, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект центр" набуває права вимоги до боржників, вказаних у відповідному реєстрі, в тому числі щодо [PERSON] . 06 червня 2024 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив суд стягнути із [PERSON] заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 96325526000 в розмірі 25888 гривень 50 копійок. Ухвалою суду від 10 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом та відкрито провадження у справі (а.с. 51). Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви та додатки до позову відповідачу було направлено 10 червня 2024 року та отримано ним 27 червня 2024 року (а.с. 54). Відповідно до положень п. 2 ч. 7 та п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином обізнаний про розгляд у суді справи. Відзив на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач станом на 16 липня 2024 року не подав. Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч. 13 ст. 7 ЦПК України). За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позовна вимога підлягає до часткового задоволення, враховуючи таке: За правилами статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до\~статті 6\~ЦК України\~сторони є\~вільними в\~укладенні договору,\~виборі контрагента\~та визначенні\~умов договору\~з урахуванням\~вимог цього\~Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~звичаїв ділового\~обороту,\~вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Судом встановлено, що 25 квітня 2020 року між Акціонерним товариством "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 96325526000 (а.с. 5-6) згідно Анкети-заявки на надання споживчого кредиту (а.с. 9). Відповідно до умов цього договору Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачує плату за користування кредитом (п. 2.1.); сума кредиту за Договором становить 25398 гривень 50 копійок (п. 3.1.); процентна ставка за Договором встановлюється в розмірі 0,00001% річних (п. 3.9.); за користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін встановлюється процентна ставка в розмірі 7,00001% річних (п. 3.10.). Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу Позичальника за Договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у Договорі, і нараховується до моменту погашення такої заборгованості (п. 3.10.); Позичальник сплачує Банку комісії відповідно до умов цього Договору та Додатків до Договору (п. 3.12); підписанням цього Договору Позичальник, серед іншого засвідчує, що особисто ознайомлений з Правилами та Тарифами, які розміщені для ознайомлення на сайті www.my.ukrsibbank.com, зі змістом нормативно-правових актів України про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, отримав від Банку інформацію про умови кредитування згідно вимог законодавства України, зокрема, Закону України "Про споживче кредитування" (п. 5.3.). Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Частина 2 ст. 1056-1 ЦК України визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. У випадку порушення зобов`язання, що виникає з Договору надання позики винна сторона несе відповідальність, визначену цим Договором, Правилами та чинним законодавством України Відповідно до поданої позивачем виписки за кредитним договором № 96325526000 (зворот а.с. 9 а.с. 11), АТ "УкрСиббанк"" виконало своє зобов`язання, надавши [PERSON] кредитні кошти на загальну суму у розмірі 25398 гривень 50 копійок. За умовами Договору (п. 3.6.) [PERSON] зобов`язувався повертати кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення платежів, відповідно до Графіку платежів (він є Додатком № 1 до Договору і міститься на а.с.7). Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Як слідує із згаданої вище виписки за кредитним договором № 96325526000 (зворот а.с. 9 а.с. 11), станом на 14.12.2020 року [PERSON] не виконав своє зобов`язання з повернення кредиту в повному розмірі і за ним рахується заборгованість на суму 25398 гривень 50 копійок (за тілом кредиту) та заборгованість з комісії 490 гривень. Відповідач таких доводів сторони позивача не спростував. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Статтею 516 ЦК України\~визначено порядок заміни кредитора у зобов`язанні. За змістом цієї норми заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 14 грудня 2020 року між Акціонерним товариством "УкрСиббанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" укладено Договір факторингу № 192 (а.с. 14-15), відповідно до умов якого Акціонерне товариство "УкрСиббанк" відступає Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" за плату право грошової вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" приймає належні Акціонерному товариству "УкрСиббанк"" право вимоги до боржників, що зазначені в реєстрах Боржників (а.с. 16-17). Згідно до п. 4.1. право власності на право вимоги вважається таким, що перейшло від Клієнта Фактору, та право вимагати від Боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлених Прав вимог у Фактора виникає в день підписання Акту приймання-передачі Права вимоги (Додаток № 1, 2 до цього Договору), що підписується одночасно з Реєстром Боржників, за умови сплати суми фінансування у порядку, визначеному Договором. ТОВ "ФК "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" оплатило суми фінансування під відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу № 192 (зворот а.с. 15). Відповідно до Реєстру Боржників (зворот а.с. 16 17) та витягу з цього Реєстру (а.с. 18) Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" набуло права грошової вимоги, в тому числі, і за Договором № 96325526000 від 25.04.2020, боржником за яким є [PERSON] , в сумі 25888 гривень 50 копійок, з яких: 25398 гривень 50 копійок сума заборгованості за тілом кредиту, а 490 гривень сума заборгованість за комісією. 15 грудня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" укладено Договір факторингу № 04/15/12/2020/1 відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА" відступає Товариству з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" шляхом продажу, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" набуває права вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників (а.с. 19-20). Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу № 04/15/12/2020/1 (а.с. 21-22) за номером 38 зазначений як боржник [PERSON] . Загальна сума заборгованості зазначена 25888 гривень 50 копійок, з яких: 25398 гривень 50 копійок сума заборгованості за основним боргом, а 490 гривень сума заборгованості за комісіями. Згідно до п. 4.1. право власності на Право Вимоги вважається таким, що перейшло від Клієнта Фактору, та право вимагати від Боржників виконання всіх зобов`язань в межах відступлених Прав Вимог у Фактора виникає в день підписання Акту приймання-передачі Права Вимоги (Додаток № 1,2 до цього Договору), що підписується одночасно з Реєстром Боржників, за умови сплати суми фінансування у порядку, визначеному Договором. ТОВ "Вердикт Капітал" здійснив оплату прав вимоги згідно Договору факторингу № 04/15/12/2020/1 (зворот а.с. 20). 10 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" відступає Товариству з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" шляхом продажу, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" набуває прав вимоги до боржників, зазначених у Додатках № 1 та № 3 до цього договору (а.с. 24-26). У Реєстрі боржників до Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги (а.с. 27-28) за номером 52075 зазначений як боржник [PERSON] . Загальна сума заборгованості зазначена 25888 гривень 50 копійок, з яких: 25398 гривень 50 копійок сума заборгованості за основним зобов`язанням, а 490 гривень сума заборгованості за комісіями. Згідно до п. 5.2 Договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, права вимоги вважаються відступленими (переданими) Первісним кредитором та набутим (прийнятим) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4). ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" підписали Акт прийому-передачі Реєстру боржників за Договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги 10 січня 2023 року. Позивач заявив вимогу про стягнення із [PERSON] заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 96325526000 в сумі 25888 гривень 50 копійок, з яких: 25398 гривень 50 копійок сума заборгованості за основним зобов`язанням, а 490 гривень сума заборгованості за комісіями. Тобто, будь-яких нарахувань з моменту отримання права вимоги позивач ТОВ "Коллект Центр" не здійснював, що підтверджується Реєстром боржників (а.с. 27-28, 29) та розрахунком заборгованості, вчиненим ТОВ "Коллект Центр" (а.с. 13). Як вбачається із розрахунку заборгованості, вчиненої ТОВ "Вердикт Капітал" (а.с. 12), попередник права вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" будь-яких нарахувань з моменту отримання права вимоги також не здійснював. Одним із загальних принципів цивільного процесу є змагальність сторін, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18). Процесуальні обов`язки відповідача полягають, зокрема, у здійсненні ним активних процесуальних дій, наданні доводів та доказів, що стосуються існування цивільних прав позивача як кредитора у зобов`язанні. Така правова позиція міститься у п. 6.8. постанови ВП ВС від 15 червня 2021 року у справі № 904/5726/19. Відповідач у цій справі не спростував факт наявності у нього заборгованості за договором № 96325526000 від 25.04.2020. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач\~Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~"Коллект\~Центр" має право вимоги до відповідача за Договором про надання споживчого кредиту № 96325526000\~від 25.04.2020 у сумі 25888 гривні 50 копійок, з яких: 25398 гривень 50 копійок сума заборгованості за тілом кредиту, а 490 гривень сума заборгованості за комісією. Саме такий розмір заборгованості було відступлено первісним кредитором АТ «УкрСиббанк» первісному фактору ТОВ «ФК« ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА». За приписами п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, в тому числі, питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог, а п. 3 ч. 2 цієї норми, - що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач заявив до суду позовну вимогу з ціною позову 25888 гривень 50 копійок. Суд у цьому судовому рішенні прийшов до висновку про задоволення позову в розмірі 25888 гривні 50 копійок, що складає 100% від заявленої вимоги. Тому і компенсація судових витрат, зокрема, у вигляді сплаченого при зверненні до суду судового збору (а.с. 4) підлягає у розмірі 100% або 3028 гривень. Статтею 59 Конституції України\~визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч.ч. 1, 2\~ст. 15 ЦПК України\~учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. З матеріалів справи вбачається, що позивач користувався правовою допомогою, в підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 гривень позивачем до суду надано наступні докази: договір № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02 січня 2023 року (зворот а.с. 40-41), прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» (а.с. 42), платіжна інструкція № 0433350000 від 10 травня 2024 року (а.с. 43), заявка на надання юридичної допомоги № 257 (а.с. 44), витяг з Акту № 1 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024 (а.с. 45). Суд вважає подані позивачем докази понесених витрат на професійну правничу допомогу переконливими і достатніми для вирішення питання про їх відшкодування. З врахуванням рішення суду про задоволення позову, положень п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на оплату правової допомоги в розмірі 9000 гривень, що становить 100% від реально понесених позивачем таких витрат.

Outcome: approved