Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні та виховані дітей, яку обґрунтував тим, що відповідач є його колишньою дружиною, з якою він перебував в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2022 року. Від спільного життя мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , на утримання яких він сплачує аліменти. Після припинення спільного проживання відповідачка не давала йому можливості спілкуватися з доньками, приймати участь у їх вихованні, тому він змушений був звернутися до органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради для встановлення способу участі у вихованні дітей. Розпорядженням голови Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради від 25.10.2021 року № 113-р було визначено спосіб участі батька [PERSON] у вихованні малолітніх дітей та встановлено наступний графік спілкування, а саме: - щовівторка з 16-00 год. до 20-00 год.; другою та третьої суботи кожного місяця з 10-00 год. до 19-00год.; четвертої неділі кожного місяця з 13-00 год. до 18-00 год.; спільний відпочинок під час літніх канікул протягом 14-ти днів кожного року для оздоровлення дітей, за домовленістю з матір`ю, спільний відпочинок під час зимових канікул протягом 7-ми днів кожного року для оздоровлення дітей, за домовленістю з матір`ю. В п.2 цього розпорядження було рекомендовано матері [PERSON] не чинити перешкод батькові у спілкуванні з доньками та приймати участь у їх вихованні. Але зазначене розпорядження відповідачка не виконувала та чинила йому перешкоди у спілкуванні з дітьми та у прийнятті участі у їх вихованні. Протягом тривалого часу діти мешкали з батьками позивачки за межами міста. Батьки позивачки також перешкоджали йому у спілкуванні з дітьми, не відповідали на його телефонні дзвінки Відповідачка не дозволяла дітям спілкуватися з ним, розмовляти з ним по телефону, налаштувала дітей проти нього, що призвело до того, що старша донька відмовляється бачитися з ним. Відповідачка з ним не спілкується, не надає йому ніякої інформації про дітей. З весни 2023 року він взагалі не може спілкуватися з дітьми. Відповідачка не приділяє належної уваги дітям. Діти не виявляють інтересу до навчання, часто пропускають заняття. Просив суд, ухвалити рішення, яким зобов`язати [PERSON] не чинити йому перешкоди у вільному спілкуванні та участі у вихованні дітей [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Визначити спосіб участі батька у вихованні та безперешкодному спілкуванні з доньками за таким графіком: - побачення батька з доньками першої та третьої п`ятниці кожного місяця з 16-00 год до 18-00 год кожної першої та третьої неділі за місцем фактичного проживання батька, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дітей з місця їх проживання на побачення та повернення дітей за місцем їх проживання до матері; - побачення батька з доньками кожного вівторка та кожного четверга з 14.00 год. до 19.00 год за місцем фактичного проживання батька, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання до матері; - спільний щорічний відпочинок батька з доньками в період літніх канікул протягом одного місяця, в період зимових канікул протягом тижня за домовленістю з матір`ю, в межах України за умови обов`язкового повідомлення матері про місце проходження відпочинку;- побачення батька з доньками в день народження дітей з 17-00 год до 19-00 год.; - регулярна можливість спілкування батька з дітьми засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, не порушуючи режиму навчання та відпочинку дітей. Також позивач просить стягнути з відповідача всі понесені ним судові витрати. Ухвалою суду від 25 березня 2024 року було відкрито провадження у даній справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Відзив на позов відповідачка не подавала. Ухвалою суду від 15 травня 2024 року було закрито підготовче провадження у даній справі, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні. Позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі. Позивач додатково пояснив, що після розірвання шлюбу з відповідачкою, остання стала перешкоджати йому бачитися з дітьми. Він звернувся до служби у справах дітей, щоб йому встановили графік побачень з дітьми. Було видано розпорядження і встановлено дні та часи побачень з дітьми, однак відповідачка чинить перешкоди. На його дзвінки вона не відповідає, двері не відчиняє, налаштовує дітей проти нього, поміняла номер телефону. Старша донька не хоче з ним спілкуватися після того, як він провів тест ДНК на своє батьківство. Молодша донька йде на контакт, але відповідачка налаштовує дитину проти нього. Відповідачка проти задоволення позову загалом не заперечує, згодна з графіком побачень, який був встановлений службою у справах дітей, за умови, що діти самі захочуть бачитися з батьком. Суду також пояснила, що вона ніколи не перешкоджала позивачу бачитися з дітьми, він сам усунувся від їхнього виховання. Останній раз він бачив дітей у січні 2023 року, прийшов, віддав їм подарунки і все. Кілька разів приїздив на дачу до її батьків, де в той час знаходилися діти. Суду також пояснила, що ще під час їхнього спільного проживання, діти були свідками вчинення позивачем відносно неї насильства, коли він підняв на неї руку. Старша донька стала на її захист. Молодша дитина стала боятися батька. Позивач сам своїми діями відштовхнув від себе старшу доньку, коли він вирішив провести тест ДНК на своє батьківство. Вона не заперечує щодо спілкування дітей з батьком, але за умови, що діти самі захочуть йти до батька. Представник органу опіки та піклування в судовому засідання позов [PERSON] підтримала. Надала суду висновок органу опіки та піклування, згідно із яким орган опіки та піклування вважає доцільним встановити позивачу такі ж самі часи та дні для спілкування з дітьми, які були встановлені раніше розпорядженням Дніпровської міської ради. Суду додатково пояснила, що відповідачка на засідання опікунської ради не з`явилася. На телефонні дзвінки на номер телефону, який вона повідомила в судовому засіданні, не відповідає, тому засідання опікунської ради було проведено без її участі. Судом була заслухана думка старшої дитини [PERSON] , [INFO] , яка пояснила суду, що вона навчається в ЗОШ №38, закінчила 8 клас. Останній раз бачилася з батьком рік тому, він зустрів її біля школи. Батько цікавився тільки тим, куди мати витрачає аліменти, а також її успіхами у навчанні. Успішність в школі дійсно знизилася, але вона намагається покращити свої оцінки. З батьком вона не бажає бачитися і спілкуватися, оскільки він для неї, як чужий. Їй не цікаво проводити з ним час, їй цікаво проводити час із друзями. Молодша сестра [PERSON] не хоче йти до батька без неї. Вона не може пояснити, що необхідно зробити батьку, щоби їхні стосунки налагодилися. Вислухавши пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний за рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2022р. (а.с.8-9). Позивач та відповідачка мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] ( а.с. 6,7). Після припинення сімейних відносин діти залишилися проживати з матір`ю, що не заперечується сторонами у справі. Як зазначає позивач у позові, відповідачка після розірвання шлюбу стала чинити йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, тому він звернувся до органу опіки та піклування для встановлення йому часу для спілкування із доньками. Розпорядженням голови Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради від 25.10.2021 року № 113-р було визначено спосіб участі батька [PERSON] у вихованні малолітніх доньок [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , та встановлено наступний графік спілкування, а саме- щовівторка з 16-00 год. до 20-00 год.; другою та третьої суботи кожного місяця з 10-00 год. до 19-00год.; четвертої неділі кожного місяця з 13-00 год. до 18-00 год.; спільний відпочинок під час літніх канікул протягом 14-ти днів кожного року для оздоровлення дітей, за домовленістю з матір`ю, спільний відпочинок під час зимових канікул протягом 7-ми днів кожного року для оздоровлення дітей, за домовленістю з матір`ю. У пункті 2 розпорядження рекомендовано матері [PERSON] не чинити перешкоди батькові у спілкуванні з доньками та приймати участь у їх вихованні (а.с.10). Позивач посилається на ті обставини, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дітьми, не дає йому бачитися із доньками, тому він вимушений був звернутись до суду. Судом також встановлено, що між позивачем і відповідачем існують неприязливі та досить напружені стосунки, через вчинення позивачем відносно відповідачки домашнього насильства. Крім того, з пояснень відповідачки вбачається, що вона взагалі-то не заперечує проти спілкування та зустрічей батька з дітьми, але за умови, що діти самі виявлять таке бажання та згоду на зустрічі та проведення вільного часу з батьком. Ситуація, в якій батьки не в змозі віднайти такі способи за взаємним погодженням, потребує втручання органів державної влади, зокрема суду, з метою забезпечення встановлення належних стосунків між дитиною і батьками, що є фундаментальним для благополуччя дитини. Дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, та є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів. Згідно з із ч.1 1 ст. 18, ч.1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка є частиною національного законодавства України, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того,щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного,морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини ( ст. 155 СК України). Згідно зі ст. 157\~СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради надав суду висновок від 03.07.2024 року №6/11-137, в якому вважає доцільним встановити такий порядок спілкування батька з малолітніми дітьми: - щовівторка з 16-00 год до 20-00 год; - першої та третьої суботи кожного місяця з 10-00 год до 19-00 год; - четвертої неділі кожного місця з 13-00 год до 18-00 год; - спільний відпочинок під час літніх канікул протягом 14 днів кожного року для оздоровлення дітей, за домовленістю з матір`ю; - спільний відпочинок під час зимових канікул протягом 7 днів кожного року для оздоровлення дітей, за домовленістю з матір`ю. Згідно із ч. 6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Дослідивши вказаний висновок, суд не може погодитися з ним, оскільки він взагалі не мітить жодних обґрунтувань доцільності встановлення такого порядку спілкування дітей з батьком. Орган опіки та піклування не зазначив у своєму висновку, чи буде такий порядок спілкування дітей з батьком відповідати якнайкращим інтересам дітей, чи не буде порушувати права дітей на належне батьківське виховання, на підтримання з батьком регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Фактично у даному висновку орган опіки та піклування продублював той порядок, який був встановлений у розпорядженні голови Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради від 25.10.2021 № 113-р. Однак, як було встановлено судом, вказане розпорядження фактично не виконувалося сторонами у справі, вони так і не змогли дійти до певної домовленості щодо порядку участі батька у виховані дітей. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У параграфі 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема,\~стаття 8\~Конвенції про\~захист прав\~людини і основоположних свобод\~не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Результат аналізу наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й насамперед повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. В рішенні у справі "М. С. проти України" від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Приймаючи рішення в інтересах дитини, суддя має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками. Так, при вирішенні даного спору, суд приймає до уваги характеристики дітей зі шкільних закладів, у яких зазначено, що батько цікавиться успіхами дітей у навчанні, позитивну характеристику відповідача з місця роботи ВП «Дніпровське пасажирське вагонне депо» АТ «Укрзалізниця», а також наполегливе бажання батька приймати активну участь у вихованні дітей, проводити з ними час,турбуватися про них. Зважаючи на встановлені у судовому засіданні обставини, а також враховуючи якнайкращі інтереси малолітніх [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , передусім право дітей на належне батьківське виховання, на підтримання регулярних особистих стосунків і прямих контактів з обома батьками, а також рівність прав кожного з батьків у вихованні дітей та спілкуванні з ними, з метою упередження виникнення конфліктної ситуації в подальшому між позивачем і відповідачем, а також з метою належного і реального виконання рішення суду в подальшому, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та необхідність визначення більш детального і конкретного порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні позивача з дітьми, у такому порядку: -кожної першої та третьої п`ятниці кожного місяця з 16-00 години до першої та третьої неділі кожного місяця до 16-00 години діти проводять з батьком за місцем його проживання за адресою: [ADDRESS] , з обов`язковим супроводом та поверненням дітей з місця до місця їхнього постійного проживання; -кожного другого та четвертого вівторка та четверга кожного місяця з 16-00 години до 19-00 години діти проводять з батьком за місцем його проживання за адресою: [ADDRESS] , з обов`язковим супроводом та поверненням дітей з місця до місця їхнього постійного проживання; -у Дні народження дітей: 14 вересня та 17 жовтня кожного парного року діти проводять час з батьком з 17-00 години до 19-00 години; кожного непарного року - діти проводять час з батьком року з 10-00 год. до 12-00 години; -під час літніх канікул, з 01 липня по 30 липня кожного парного року та з 01 серпня по 30 серпня кожного непарного року, діти проводять з батьком в межах України, з обов`язковим повідомленням матері дітей про місце проходження відпочинку; -під час зимових канікул: -перший тиждень (впродовж 7 днів) кожних зимових канікул, кожного парного року, діти проводять з батьком в межах України, з обов`язковим повідомленням матері дітей про місце проходження відпочинку; - другий тиждень (впродовж 7 днів) кожних зимових канікул, кожного непарного року, діти проводять з батьком в межах України, з обов`язковим повідомленням матері дітей про місце проходження відпочинку. Також підлягають задоволенню вимоги позивача про покладення зобов`язання на відповідача не чинити йому перешкоди у спілкуванні та в участі у вихованні дітей, а також у регулярному спілкуванні з дітьми за допомогою засобів телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку, у вільний від навчання час, та повідомляти батька дітей про зміну номерів телефонів дітей. Суд вважає, що саме такий чіткий і зрозумілий для всіх порядок участі батька у вихованні дітей і спілкуванні з дітьми буде відповідати не тільки якнайкращим інтересам дітей, а і інтересам позивача і відповідача. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial