Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 47\~590,29 гривень, посилаючись на те, що у період з 01.04.2013 року по 31.01.2024 року позивач надав відповідачу житлово-комунальні послуги за адресою його проживання: [ADDRESS] . На теперішній час відповідач [PERSON] не здійснив повну оплату за надані послуги, тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 47\~590,29 гривень, а також понесені ним при пред`явленні позову судові витрати у розмірі 2422,40 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надав. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Концерн «Міські теплові мережі» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою. Основним видом його економічної діяльності є надання житлово-комунальних послуг. [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг з централізованого опалення і гарячого водопостачання, що постачається Концерном «Міські теплові мережі» (особовий рахунок [NUMBER] ). Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законами України «Про теплопостачання» і «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року. Згідно з розрахунком, [PERSON] має заборгованість за послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання за період з 01.04.2013 року по 31.01.2024 року в сумі 47\~590,29 гривень, яку добровільно ним не сплачено (а.с.11-14). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). За правилами ст.19 Закону України «Про теплопостачання» власник повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право власника, споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. На підставі п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за №630, плата за надані послуги вноситься щомісячно. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved