Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-11 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом - позивач) звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач 1), про вселення та визначення порядку користування квартирою. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони є співвласниками квартири [ADDRESS] загальною площею 75,80 кв.м (надалі за текстом - спірна квартира), позивачу належить 7/12 частин, інші 5/12 частин належать відповідачу 1. Спірна квартира розташована на 2 поверсі та складається з трьох ізольованих кімнат (19,0 кв.м, 15,1 кв.м, 14,9 кв.м), кухні 7,8 кв.м, вбиральні 0,8 кв.м, ванної кімнати 2,1 кв.м, коридору 11,5 кв.м. Відповідач 1 не визнає права позивача на користування спірною квартирою, замінив замок на вхідних дверях спірної квартири, ключ від якого позивачу не надав, встановив охоронну сигналізацію та повідомив позивача, що відвідувати квартиру вона може лише попередивши його завчасно. Крім того, відповідач 1 вимагає від позивача сплати комунальних платежів та наполягає на проведенні облаштування квартири. Оскільки дійти практичної домовленості у користуванні спірною квартирою сторонам не вдається, позивач звернулася до суду з позовом, просила усунути перешкоди позивачу в користуванні спірною квартирою шляхом вселення та встановити порядок користування спірною квартирою наступним чином: виділити в особисте користування позивачу кімнату площею 14,9 кв.м та кімнату площею 15,1 кв.м з лоджією 1,6 кв.м, виділити в особисте користування відповідачу 1 кімнату площею 19,0 кв.м з терасою 1,9 кв.м, виділити в загальне сторін кухню, вбиральню, ванну кімнату та коридор. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 25 липня 2023 року було відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. 22.09.2023 року представником відповідача 1 було подано до суду клопотання про залучення до участі у справі третьої особи. Ухвалою суду від 22 листопада 2023 року клопотання представника відповідача 1 задоволено, залучено до участі у справі Служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної у м. Києві державної адміністрації у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2024 року цивільну справу передано для розгляду судді Подільського районного суду м. Києва Гребенюку В.В. Ухвалою суду від 24 січня 2024 року справу було прийнято до провадження, ухвалено розгляд справи продовжити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 08 квітня 2024 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено по справі підготовче судове засідання. 24.04.2024 року судом отримано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача 1 зазначає, що останній ніколи не заперечував та не заперечує проти вселення позивача у спірну квартиру та ніколи не чинив їй перешкод у вселенні, а тому, позовна вимога про усунення перешкод у користуванні спірною квартирою є необґрунтованою. Позовну вимогу про визначення порядку користування квартирою відповідач 1 визнає частково, не заперечує проти встановлення порядку користування спірною квартирою. Однак, із запропонованим позивачем варіантом порядку користування не погоджується, оскільки спірна квартира належить на праві власності трьом співвласникам: 7/12 частин належить позивачу на праві власності на підставі свідоцтва про спадкування від 14.07.2023 р., 1/6 частина належить відповідачу 1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 25.07.2022 р., 1/4 частина належить [PERSON] на підставі договору дарування від 04.04.2024 р. З урахуванням наведених обставин, просила суд зобов`язати позивача вселитись у спірну квартиру та встановити наступний порядок користування: виділити в особисте користування позивачу кімнату площею 19,0 кв.м з терасою 1,9 кв.м, виділити в особисте користування відповідачу 1 кімнату площею 14,9 кв.м з лоджією, виділити в особисте користування [PERSON] кімнату площею 15,1 кв.м, залишити в загальному користуванні співвласників кухню, вбиральню, ванну кімнату та коридор. В судовому засіданні 16.05.2024 року представником позивача було подано заяву про зміну предмету позову та про залучення до участі у справі співвідповідача а також уточнену позовну заяву. Протокольною ухвалою суду було прийнято заяву представника позивача про зміну предмету позову та залучено до участі у справі як співвідповідача [PERSON] (надалі за текстом - відповідач 2). З урахуванням зміни предмету позову та суб`єктного складу справи позивач в уточненій позовній заяві просила усунути перешкоди позивачу в користуванні спірною квартирою шляхом вселення в квартиру та встановити наступний порядок користування квартирою: виділити в особисте користування позивачу кімнату площею 19,0 кв.м з терасою 1,9 кв.м, виділити в особисте користування відповідачу 1 кімнату площею 14,9 кв.м з лоджією, виділити в особисте користування відповідачу 2 кімнату площею 15,1 кв.м, залишити в загальному користуванні співвласників кухню, вбиральню, ванну кімнату та коридор. В судовому засіданні 09 липня 2024 року представником співвідповідачів була зроблена заява про визнання вимог позовної заяви (в редакції від 16.05.2024) в частині встановлення порядку користування житловими приміщеннями. 11.07.2024 позивач подала до суду заяву, в якій зазначила, що встановлення порядку користування житловими приміщеннями, з урахуванням зроблених відповідачами заяв про неспричинення ними перешкод у користуванні житловим приміщенням зумовлює відсутність таких перешкод, у зв`язку з чим, просила залишити позов без розгляду в частині вимоги про усунення позивачу перешкоди в користуванні спірної квартири шляхом вселення в квартиру. Ухвалою суду від 12 липня 2024 року позов було залишено без розгляду в частині вимоги про усунення позивачу перешкоди в користуванні спірної квартири шляхом вселення в квартиру. Згідно із ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (надалі за текстом - ЦПК України), у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. З урахуванням того, що позовні вимоги в частині усунення перешкод у користуванні спірною квартирою шляхом вселення ухвалою суду було залишено без розгляду, а співвідповідачі визнали позовні вимоги в тій частині, яка на даний момент підтримується позивачем, та не заперечували проти їх задоволення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що співвідповідачі визнали позов у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути зі співвідповідачів на користь позивача 50 % витрат зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн та повернути позивачу з державного бюджету 50 % судового збору у розмірі 536,80 грн.

Outcome: approved