Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

Позивач ТОВ «Іннова Фінанс» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.03.2023 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання грошових коштів у позику № 277370323. Вказаний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ст.3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 Договору позики, позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 6400 гривень шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.1.3, п.1.4 та/або п.1.5 цього договору, його додатків. Умовами вказаного договору позики передбачено: тип позики кредит; мета отримання кредиту для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; строк позики (строк дії договору) 24 дні; дисконтна (знижена) процентна ставка (застосовується у відповідності до умов програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс») 1,99% на день (726,35% річних); процентна ставка поза акційна (базова) 2,99% на день (1091,35% річних) фіксована; дата надання позики 24.03.2023 року; дата повернення позики 17.04.2023 року. Як зазначає позивач, відповідач всупереч умовам договору позики свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув, проценти за користування грошовими коштами не сплатив, внаслідок чого станом на день звернення до суду з даною позовною заявою, має заборгованість перед позивачем у розмірі 65 912,96 грн., з яких: 6400,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 59 512,96 грн. - заборгованість за процентами. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги та стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва від 21.02.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. 22.04.2024 року до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] на позовну заяву. У даному відзиві представник відповідача заперечує проти позовних вимог, вказуючи на неправомірність нарахування відсотків після закінчення строку дії договору за період з 18.04.2023 року по 30.01.2024 року, невідповідність посилань позивача про обізнаність відповідача з умовами кредитування вимогам чинного законодавства. Крім того, представник відповідача зазначив про звільнення відповідача від штрафних санкцій та відповідальності за ст.625 ЦК України у період дії воєнного стану, а також про прийняття Верховною Радою України 22.11.2023 року Закону України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», відповідно до якого внесено зміни до ЗУ «Про споживче кредитування», згідно яких, на думку представника відповідача, позовні вимоги щодо розрахунку заборгованості за кредитним договором на момент подання позовної заяви 02.02.2024 року в розрахунку 1,99 % (дисконтна ставка) та у розмірі 2,99 % (поза акційна (базова) процентна ставка) суперечать чинному законодавству. Посилаючись на викладене, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача на підставі наявних доказів. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 24.03.2023 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір надання грошових коштів у позику № 277370323, який підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п.1.1 вказаного Договору, за цим договором позикодавець зобов`язується надати позичальнику позику на суму у розмірі 6400 гривень 00 копійок шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою, нараховані згідно п.1.3, п.1.4 та/або 1.5 цього договору, його додатків. Тип позики кредит. Мета отримання кредиту для власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Процентна ставка фіксована. Дисконтна (знижена) процентна ставка (застосовується у відповідності до умов програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс») 1,99% на день (726,35 річних). Процентна ставка позаакційна (базова) 2,99% на день (1091,35% річних). Згідно п.1.2 зазначеного Договору, строк позики (строк дії договору) становить 24 дні. Відповідно до п.1.3 вказаного Договору, орієнтовний строк повернення позики на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково. Дата надання позики 24.03.2023 року. Дата повернення позики 17.04.2023 року. Повернення позики та процентів здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий (картковий) рахунок позикодавця або через особистий кабінет на сайті позикодавця або шляхом внесення грошових коштів у терміналах самообслуговування партнерів. Моментом зарахування оплати позики та процентів є момент (дата) зарахування коштів на банківський рахунок позикодавця або отримання відповіді від партнера позикодавця про зарахування коштів. Згідно п.1.4 зазначеного Договору, на період строку, визначеного п.1.2 договору, нарахування процентів здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 1,99% (з урахування програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс», правил акції ТОВ «Іннова Фінанс» «Повторний кредит»). У межах строку позики, якщо відбулася пролонгація відповідно до п.1.3 цього договору застосовується позаакційна (базова) процентна ставка визначена у п.1.1.5 цього договору з першого дня дії договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами та відображаються позичальнику в особистому кабінеті. Відповідно до п.1.5 зазначеного Договору, у випадку користування позикою понад строк, встановлений п.1.2 договору, з наступного дня після спливу строку, вказаного в п.1.2 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 1,99% на день (з урахування програми лояльності ТОВ «Іннова Фінанс», правил акції ТОВ «Іннова Фінанс» «Повторний кредит») перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується позаакційна (базова) процентна ставка в розмірі 2,99% на день від суми позики за кожен день користування позикою з першого дня дії договору. За порушення позичальником строків повернення позики та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, позикодавець має право стягнути з позичальника пень за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу. Даний пункт не застосовується на період дії введеного карантину на території України. Згідно п.1.7 вказаного Договору, позичальник зобов`язаний повернути товариству позику, нараховані проценти згідно умов договору не пізніше строку вказаного в п.1.2 та або п.1.3 договору. Відповідно до п.1.8 зазначеного Договору, розрахунок сукупної вартості позики за дисконтною (зниженою) процентною ставкою та терміни платежу згідно строку передбаченого п.1.2 цього договору, зазначені в Графіку розрахунків (таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику), який є невід`ємною частиною цього договору (Додаток №1 до договору). Згідно п.1.9. вказаного Договору, договір підписується електронним підписом позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням пропозицією укласти договір. На вказану позичальником електронну пошту або смс повідомленням надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання договору. Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором шляхом натискання кнопки «підписати». Сформовані таким чином електронні підписи позичальника та позикодавця накладені на договір. Після підписання такими електронними підписами договору його умови вважаються прийнятими, а договір є укладеним. Відповідно до п.4.1 зазначеного Договору, позичальник має право продовжити строк користування позикою. Згідно п.4.2 вказаного Договору, у випадку ініціювання позичальником пролонгації позичальник сплачує товариству проценти на умовах, що були обрані для здійснення певного виду пролонгації. При цьому, розмір процентів, що сплачує позичальник при оформленні пролонгації змінюється та визначається виходячи з позаакційної (базової) процентної ставки визначеної у пункті 1.1.5 цього договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами та відображаються позичальнику в особистому кабінеті. Відповідно до п.5.2 зазначеного Договору, строк дії цього договору, вказаний у п.1.2 договору, діє на весь період, протягом якого сторони здійснюють свої права і виконують свої обов`язки за цим договором, але не раніше повного виконання сторонами своїх зобов`язань, та визначається як період від дати отримання позичальником позики до фактичної дати повернення позики, процентів за дисконтною та/або (позаакційною) базовою процентною ставками, штрафними санкціями, які мають бути сплачені у разі невиконання умов договору та інших нарахувань передбачених договором. Згідно п.5.5 вказаного Договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором у вигляді унікального буквено-цифрової комбінації відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму силу як і власноручний підпис. Крім того, у відомостях про позичальника, які зазначені у вказаному Договорі, окрім анкетних та контактних даних позичальника вказаний його рахунок № [NUMBER] . Також, під час укладення вищевказаного договору позики, відповідачем 24.03.2023 року підписано електронними підписами з одноразовими ідентифікаторами Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» кредитних коштів відповідачу, Додаток №1 до Договору № 277370323 від 24.03.2023 року, яким є Таблиця обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором надання грошових коштів у позику, в якому відображені: дата видачі позики/дата платежу, кількість днів у розрахунковому періоді, чиста сума позики/сума платежу за розрахунковий період, сума позики за договором/погашення суми позики, проценти за користування позикою, реальна річна процентна ставка, загальна вартість позики, а також підписано Оферту, яка є пропозицією укладення договору надання грошових коштів у позику № 277370323 від 24.03.2023 року, в якій викладені умови отримання відповідачем позики від ТОВ «Іннова Фінанс», які є аналогічними умовам отримання відповідачем позики від ТОВ «Іннова Фінанс», що зазначені у Договорі надання грошових коштів у позику № 277370323. Згідно листа за вих. № 4324-ВП від 29.01.2024 року ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», який адресований ТОВ «Іннова Фінанс», останнє повідомлено, що ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серії ФК №1582 від 02.07.2015 року) та отримало Ліцензію Національного банка України №21/1064-рк від 08.06.2023 року. Між даними підприємствами укладено угоду на переказ коштів №ВП-230921-23 від 23.09.2021 року. Відповідно до договору ВП-230921-23 від 23.09.2021 року було здійснено за дорученням ТОВ «Іннова Фінанс» наступні успішні перекази коштів на картки клієнтів, зокрема 24.03.2023 року на суму 6400,00 грн., маска картки [NUMBER] , код авторизації 166951, номер транзакції в системі WayForPay - 88649. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачем ТОВ «Іннова Фінанс» доведено факт укладення 24.03.2023 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та відповідачем [PERSON] . Договору про надання грошових коштів у позику № 277370323, а також отримання відповідачем 24.03.2023 року коштів у позику в розмірі 6400,00 грн. на підставі вищевказаного договору. При цьому суд зауважує, що стороною відповідача не оспорено вищевказаних фактів. Таким чином, ТОВ «Іннова Фінанс» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вищевказаним договором, здійснивши переказ коштів відповідачу на банківську картку, яка зазначена відповідачем у зазначеному договорі. Однак, відповідач [PERSON] свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені цим договором, щодо повернення суми позики та проценти за користування позикою не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за тілом кредиту та за процентами. Позивач просить задовольнити його вимоги, вказуючи на те, що відповідач має заборгованість за кредитним договором у розмірі 65 912,96 грн., з яких: 6400,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 59 512,96 грн. - заборгованість за процентами (6400 х 2,99% х 318 днів). Доказів повернення відповідачем позивачу ТОВ «Іннова Фінанс» отриманої у позику за вказаним договором суми позики у розмірі 6400,00 грн. матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вимога позивача ТОВ «Іннова Фінанс» про стягнення заборгованості у цій частині є обґрунтованою. Разом з тим, суд не погоджується з розрахунком заборгованості відповідача за процентами, який складений позивачем ТОВ «Іннова Фінанс». Так, у постанові від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16 (провадження № 12-142гс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. У постановах Великої Палати Верховного Суду вже неодноразово вказувалося на те, що цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч.1 ст.1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою ст.1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст.625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти встановлені ст.625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч.2 ст.625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч.1 ст.1048 ЦК України і охоронна норма ч.2 ст.625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч.1 ст.1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ст.625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється після спливу визначеного договором строку дії договору чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах прав та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до положень п.1.2 та п.1.3 Договору надання грошових коштів у позику № 277370323 від 24.03.2023 року: строк позики (строк дії договору) становить 24 дні; орієнтовний строк повернення позики на останній день дії договору з моменту отримання позики або достроково, дата надання позики 24.03.2023 року, дата повернення позики 17.04.2023 року. Таким чином, оскільки Договором надання грошових коштів у позику № 277370323 від 24.03.2023 року визначений строк його дії, який становить 24 дні з 24.04.2023 року, саме протягом даного строку позивач ТОВ «Іннова Фінанс» мав право нараховувати відповідачу передбачені цим договором відсотки, які, з урахуванням невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором у встановлений ним строк та положень п.1.5 цього Договору, становлять 2,99%. Натомість, позивач ТОВ «Іннова Фінанс», як вбачається з позовної заяви, здійснив нарахування відсотків за кредитним договором як у межах строку його дії, тобто протягом 24 днів з 24.03.2023 року, так і після закінчення строку його дії, тобто після 17.04.2023 року, внаслідок чого суд вважає за необхідне виконати власний розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] за відсотками за вказаним договором. Відповідно до підписаного 24.03.2023 року паспорту споживчого кредиту сторони погодили основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача серед основних: тип кредиту: позика на умовах повернення в кінці строку позики; сум/ліміт кредиту: 6400 грн.; строк кредитування: 24 дні; мета отримання коштів: придбання товарів (послуг) для власних потреб; спосіб та строк надання кредиту: безготівково; дисконтна процентна ставка складає 1,99% (річних); загальні витрати за кредитом 3056,64 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту: 9456,64 грн. Таким чином, згідно умов кредитного договору цей договір укладено на 24 дні з 24.03.2023 року по 17.04.2023 року, відсоткова ставка за вказаний період складає 1,99 % в день від суми кредиту. Тобто, розмір відсотків становить 3056,64 грн., які і підлягають стягненню. Суд відхиляє заперечення представника відповідача у відзиві з посиланням на звільнення відповідача від штрафних санкцій та відповідальності за ст.625 ЦК України в період воєнного стану, оскільки таких вимог позивач не заявляв. Слід також відхилити і посилання на прийняття Верховною Радою України 22.11.2023 року Закону України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», відповідно до якого внесено зміни до ЗУ «Про споживче кредитування», оскільки кредитний договір було укладено 24.03.2023 року, а закон не має зворотньої дії у часі. Що ж стосується посилань представника відповідача на відсутність доказів про обізнаність відповідача з умовами кредитування, то вони спростовуються матеріалами справи, а саме копією кредитного договору з додатком № 1, паспортом споживчого кредиту, які підписані відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто відповідач при укладенні договору був належним чином повідомленим про умови кредитування. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором надання грошових коштів у позику № 277370323 від 24.03.2023 року в обумовлені договором строки, а тому позовні вимоги ТОВ «Іннова Фінанс» підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за вказаним договором у розмірі 9456,64 грн., з яких: 6400,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3056,64 грн. заборгованість за процентами. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції № 174 від 01.02.2024 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «Іннова Фінанс» підлягають частковому задоволенню, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути частину сплаченого позивачем судового збору в розмірі 347,55 грн. пропорційно до суми задоволених судом вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial