Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

Представник заявника [PERSON] адвокат Чередніченко О.М., звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт проживання [PERSON] однією сім`єю із спадкодавцем [PERSON] з 2.11.1979 по день смерті останньої, тобто до [INFO] . Заявлені вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на належне їй майно - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] . Спадкодавець та заявник з 28.11.1979 року спільно проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та їх місце проживання зареєстроване за однією адресою, оскільки [PERSON] являється невісткою померлій [PERSON] , так як перебувала у шлюбних відносинах з її сином [PERSON] , який помер [INFO] . Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, які прийняли спадщину не має. Спадкова справа після смерті [PERSON] заведена на підставі заяви заявниці. 26.04.2024 [PERSON] звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємець четвертої черги, проте її було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом як спадкоємиці, передбаченій ст.1264 ЦК України, оскільки юридичний факт проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду та з цих підстав рекомендовано звернутись до суду для встановлення цього факту. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від14.05.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 12.06.2024. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала повністю. Просить долучити до матеріалів справи письмові покази свідка, які підтверджуют факт проживання її з [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Представник Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Згідно поданої заяви просять слухати справу без їхньої участі, по суті заяви не заперечують. Представник першої Прилуцької державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився також, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд, дослідивши наявні у справі докази приходить до наступних висновків. За змістом частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України встановлено право спадкоємця прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України). Установлення юридичних фактів сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Судом установлено, що заявниця - [PERSON] з 18.02.1977 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого ЗАГС Прилуцького району 18.02.1977 року (а.с.8). [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.11.2019 Виконавчим комітетом Івковецької сільської ради Прилуцького району (а.с.11), являвся сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] , виданого 08.04.1954 року Виконавчим комітетом Голубівської сільської ради (а.с.8). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.09.2020 року Виконавчим комітетом Івковецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області (а.с.15). [PERSON] , яка померла [INFO] постійно проживала та була зареєстрована до дня смерті за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області №455 від 20.03.2024 року (а.с.7). Після смерті Спадкодавця відкрилась спадщина на належне їй майно - земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS] , що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ЧН №000975, виданого 02.09.1996 року Івковецькою сільською радою (а.с.14). Отже, [PERSON] та спадкодавець [PERSON] , являлись відповідно невісткою та свекрухою. Згідно копії будинкової книги для приписки (реєстрації) громадян, які проживають у буд. [ADDRESS] вбачається, що заявник зареєструвала місце свого проживання в даному будинку 26.05.1977 року, і з цього часу вона постійно проживає в будинку і по даний час. Проживала в будинку разом з чоловіком [PERSON] (сином спадкодавця). Спадкодавець [PERSON] зареєструвала місце свого проживання в будинку за адресою [ADDRESS] , 28.11.1979 року і з цього часу по день смерті [INFO] вона постійно проживала в будинку (а.с.12-13). Отже, фактично сторони спільно проживали з 28.11.1979 до 19.09.2020 (дня смерті спадкодавці), що складає майже 41 рік. З моменту вселення спадкодавця в будинок, заявник, її чоловік та спадкодавець проживали як одна сім`я, вели спільне господарство, спільно обробляли земельну ділянку, приймали спільну участь у витратах на ремонт будинку та його утримання, спільно сплачували комунальні послуги, купували спільно майно у будинок для покращення житлово-побутових умов та спільного користування, що вказує, що вони дійсно проживали як одна сім`я. Згідно письмових показів свідка [PERSON] , вбачається, що вона підтверджує факт проживання, заявниці [PERSON] разом із [PERSON] , яка є свекрухою заявниці, більше сорока років за адресою: [ADDRESS] , оскільки є їх сусідкою та проживає поруч. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 21.05.2024 року за №77034103, вбачається, що після смерті [INFO] , [PERSON] заведена 25.04.2024 спадкова справа №86/2024. Із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] , 1958 року народження.Інші спадкоємці до нотаріальної контори не звертались, свідоцтво про право на спадщин не видавалося. Дана інформація підтверджується відомостями наданими першою Прилуцькою державною нотаріальною конторою від 22.05.2024 за №372/01-16. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 Сімейного кодексу України\~про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.\~\~\~\~\~\~\~\~ Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. \~Пунктом 6\~рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99\~встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд зауважує, метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Отже, з огляду на вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим факт, що [PERSON] , [INFO] з 1979 року проживала разом з [PERSON] , [INFO] до дня її смерті, тобто до [INFO] , однією сім`єю, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, тому заява про встановлення факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, підлягає задоволенню. Судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті заявницею судового збору за подання нею до суду заяви про встановлення факту проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, слід залишити за [PERSON] , оскільки покладення їх на державу або ж на інших осіб при ухваленні рішення у справі у порядку окремого провадження чинним ЦПК України не передбачено. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved