Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

20.06.2024 заявниця [PERSON] звернулася до Садгірського районного суду м.\~Чернівці із заявою у якій просить суд встановити факт, що спадкодавець [PERSON] , який помер [INFO] , в період з квітня 2023 року до моменту своєї смерті [INFO] постійно проживав із нею в будинку [ADDRESS] . У заяві заявниця вказує про те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який залишив заповіт від 16.10.2018 за яким заповів їй усе майно. Вказує, що прийняла спадщину в порядку, передбаченому ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала з батьком до його смерті. Так як батько останні пів року свого життя тяжко хворів і потребував сторонньої допомоги тому зазначає, що обходила його і з квітня 2023 року до смерті батька проживала з ним у будинку [ADDRESS] , хоча і була зареєстрована за іншою адресою. Вказані обставини підтверджуються довідкою виконавчого комітету Вікнянської сільської ради та можуть бути підтверджені свідками: [PERSON] та [PERSON] . Також заявниця зазначає, що встановлення такого факту необхідне для реалізації права на спадкування, оскільки з цих підстав нотаріус відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії. Від заінтересованих осіб заперечень не надходило. Така заява відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 20.06.2024 передана на розгляд головуючого судді Асташева С.А. Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташнва С.А. від 20.06.2024 відкрито провадження у справі за вказаною за заявою та призначено до розгляду за правилами окремого провадження у судове засідання на 08.07.2024. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак 08.07.2024 скерувала до суду заяву у якій підтримала заявлені вимоги, які просила задовольнити та розгляд справи провести за її відсутності. Заінтересовані особи Вікнянська сільська рада Чернівецького району Чернівецької області та приватний нотаріус Малітовська Тетяна Миколаївна до суду також не з`явилися, хоча належним чином\~повідомлені про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи, скерували заяви про розгляд справи за їх відсутності. Також 08.07.2024 до суду подано письмові заяви свідків [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, у зв`язку із неявкою учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані докази, вважає що вимоги заявниці є обґрунтованими, а тому заяву слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області 20 жовтня 2023 року, [PERSON] , [INFO] помер [INFO] у віці 65 років, про що складено відповідний актовий запис № 19 (а.с.7). Згідно із даних свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 17 січня 2024 року, [PERSON] народилася [INFO] , а її батьком є [PERSON] (а.с.8). Тобто заявниця є донькою померлого [PERSON] . Також суду надано копію заповіту [PERSON] від 16 жовтня 2018 року, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Вікнянської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, що зареєстрований у реєстрі за № 97, відповідно до якого [PERSON] усе його майно, яке буде належати йому на день смерті, з чого б воно не складалося і де б не знаходилося, а також усе те на що за законом він матиме право заповів своїй дочці [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Відповідно до даних Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 77245816 від 07.06.2024 після смерті [PERSON] відкрилася спадщина та зареєстровано спадкову справу № 95/2024 (у нотаріуса), номер у спадковому реєстрі: 72546971. Також суду надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видану 07 червня 2024 року приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Малітовською Т.М., згідно із якою нотаріус постановила відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як відповідно до вимог ст. 1270 ЦК України пропущений строк необхідний для прийняття спадщини. Крім того, у постанові вказано про те, що нотаріальна дія не може бути вчинена оскільки спадкоємиця перебуває на реєстраційному обліку не за місцем останнього проживання померлого на день його сперті та подала заяву про прийняття спадщини з пропуском строку визначеного ст. 1270 ЦК України (а.с.12). Щодо обставин підтвердження факту проживання заявниці із померлим батьком судом встановлено таке. Згідно із даними Довідки виконавчого комітету Вікнянської сільської ради чернівецького району Чернівецької області № 227 від 06.06.2024, [PERSON] , 1983 року народження проживала без реєстрації разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] до моменту його смерті [INFO] (а.с.10). Дані обставини, а саме факт проживання заявниці без реєстрації із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в період з квітня 2023 року до моменту його смерті [INFO] , підтверджують також свідки: [PERSON] та [PERSON] , які скерували 08.07.2024 свої письмові заяви. Даючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного. За правилами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Положеннями ст. 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Із роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, слідує, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами першою та другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За змістом ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам надано роз`яснення, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Згідно із приписів ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Також п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд встановив цей факт. Як вбачається з правової позиції викладеної у Постановах Пленуму Верховного Суду України від 21.02.2018 року по цивільній справі №317/2329/15-ц від 28.02.2018 року по цивільній справі №633/344/16-ц, особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті. Якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, про що вказано Верховним Судом у своїй постанові від 07.11.2018 у справі № 336/709/18-ц. Відповідно до ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Метою звернення заявниці [PERSON] до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Тобто, встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки його встановлення необхідно для одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, та враховуючи, що будь-які інші докази, що б спростовували доводи заявниці, в справі відсутні, а також відсутній спір про право, і встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини має для заявниці юридичне значення адже потрібне для реалізації її спадкових прав, суд доходить висновку, що факт, про встановлення якого просить заявниця, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Дослідженими у\~судовому засіданні\~доказами підтверджено,\~що хоча\~заявниця [PERSON] \~і була\~зареєстрована за\~іншою адресою,\~однак на\~час смерті\~проживала спільно\~із померлим\~батьком [PERSON] \~за місцем\~його проживання\~за адресою:\~ [ADDRESS] . Аналізуючи зібрані по справі докази, суд доходить висновку, що обставини, викладені у заяві підтверджені належними та допустимим доказами, а тому вважає за можливе задовольнити заяву та встановити факт проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , оскільки встановити даний факт іншим шляхом, аніж звернутися до суду за судовим захистом для заявниці є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved