Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1. 27 червня 2023 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - позивач), в особі представника, звернулось до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) з вимогами про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою у розмірі 40594,03 гривні та судових витрат у розмірі 2684,00 гривні. 2. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.04.2019 року о 17:10 годині в м. Одесі, вул. Старопортофранківська, 63/65 сталася ДТП за участю ТЗ марки MAN, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та ТЗ марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено ТЗ марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер [NUMBER] , та завдано шкоди власнику зазначеного ТЗ. Згідно довідки № 3019097548839526 про ДТП та Постанови Приморського районного суду м. Одеси від 10.06.2019 року (справа № 522/7380/19), ДТП сталася внаслідок порушення відповідачем по даній справі п. 15.13. ПДР України. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застрахована не була. Потерпіла особа звернулася до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до Наказу № 11176 від 24.10.2019 року та вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 39697,03 гривень, яку позивачем було сплачено потерпілій особі. Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 897,00 гривень, яке МТСБУ було сплачено особам, які надавали послуги та здійснювали збір документів з визначення розміру завданої шкоди. Таким чином до МТСБУ у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від відповідача компенсації у повному обсязі регламентної виплати матеріальної шкоди, заподіяної власнику ТЗ марки «VOLKSWAGEN PASSAT», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка мала місце 06.04.2019 року о 17:10 в м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 63/65. На підставі викладеного, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. 3. Відповідач до суду відзив на позов не надав. 4. 14.03.2024 року від представника відповідача надійшла заява про застосування строків позовної давності якою просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі. В обґрунтування зазначає, що 09.04.2019 року потерпілий подав до МТСБУ повідомлення про ДТП. 17.09.2019 року потерпілий подав заяву про відшкодування заподіяної в результаті ДТП шкоди за результатами розгляду якої, потерпілому було виплачене страхове відшкодування, яке позивач просить стягнути на свою користь з відповідача. Представник відповідача вважає, що до спірних правовідносин мають застосовуватися положення ст.ст. 261, 262 ЦК України, відповідно до яких перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася про порушення свого права, а Верховний Суд України дійшов висновку, що позовна давність у спорах про стягнення коштів з особи винної у скоєнні ДТП особі в порядку ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» має обраховуватися з моменту ДТП (постанова ВС від 21.03.2019 року по справі № 755/557/18, постанова ВС від 09.12.2020 року по справі № 493/2296/17). Окрім того зазначив, що на його думку, до спірних правовідносин під час обчислення позовної давності мають застосовуватися положення ст. 262 ЦК України. Згідно цієї норми заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. При суброгації деліктне зобов`язання не припиняється, змінюється лише одна із сторін такого зобов`язання кредитор. Отже, оскільки ДТП мала місце бути 06.04.2019 року, тому строк позовної давності, встановлений ст. 260 ЦК України, тривалістю три роки починає перебіг саме з 06.04.2019 року і сплив 06.04.2022 року. Однак позивач звернувся до суду з позовом 27.06.2023 року, тобто більше року після спливу строків позовної давності. Окрім цього, звернув увагу суду на те, що позивач звернувся з даним позовом після спливу трьох років навіть після виплати страхового відшкодування потерпілому, яке було виплачене 24.10.2019 року. (а.с. 52-54) 5. 14.03.2023 року від представника позивача надійшли заперечення на заяву про застосування строків позовної давності, де зазначив, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 року від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан. Відповідно до п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану, строки, визначенні ст.ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк його дії. Також звернув увагу суду на те, що позивач не є страховиком потерпілої особи (власника пошкодженого ТЗ) за договором страхування, а регламентна виплата, яку МТСБУ здійснило цій особі, припинила деліктне зобов`язання між винуватцем і потерпілим, тому правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, не є суброгацією. Для суброгації позовну давність треба обчислювати з моменту ДТП, а для регресу з моменту виплати страхового відшкодування (постанова ВС у складі Касаційного цивільного суду від 23.05.2018 року по справі № 199/1848/16, від 27.12.2018 року по справі № 373/2348/16-ц, від 10.01.2019 року по справі № 200/13392/13-ц). В цій справі позивач здійснив відшкодування регламентної виплати потерпілій у ДТП особі за страховика винної особи з посиланням на те, що цивільно-правова відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП не була застрахована. Також зазначив, що ст. 1191 ЦК України та ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку і ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини (п. 68 постанови Великої палати ВС від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц). Зазначає, що не слід ототожнювати правовідносини регресу, регулювання яких здійснюється ст. 1191 ЦК України та ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з правовідносинами суброгації, які регулюються ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування». Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає відбувається заміна кредитора: потерпілий передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Під час регресу право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання такою особою обов`язку боржника та, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання. Крім того, моментом початку позовної давності для регресної вимоги з огляду на положення ч. 6 ст. 261 ЦК України страховика є день виконання основного зобов`язання і фактично день припинення цього зобов`язання належним виконанням день проведення страховиком виплати страхового відшкодування третій особі (потерпілому) (постанова ВСУ від 05.04.2017 року по справі № 6-2806цс16). МТСБУ було виплачено відшкодування потерпілій особі 24.10.2019 року, отже термін позовної давності мав би закінчитися 24.10.2022 року. Оскільки в Україні введено воєнний стан відповідно до п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного стану, надзвичайного стану, строки, визначені ст.ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк його дії. (а.с. 56-58) ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 6. Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяви про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. (а.с. 47, 61-62, 65) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 7. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2023 року, цивільну справу № 496/4620/23, передано головуючій судді Біляївського районного суду Одеської області Портній О.П. (а.с. 37) 8.\~Ухвалою судді\~Біляївського районного\~суду Одеської\~області Портної\~О.П.\~від 11.07.2023\~року було\~прийнято до\~провадження цивільну\~справу та\~призначену справу\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 41-42) 9. Відповідач, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України, строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 10. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 128 ЦПК України шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення, яке він отримав 06.08.2023 року (а.с. 45) та шляхом ознайомлення з датою судового засідання безпосередньо в приміщенні суду (а.с. 64), в судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, а представник позивачка не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. 11. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). 12. Верховний Суд у своїй постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 13. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 14. Судом встановлено, що 11.04.2019 року [PERSON] , в якості потерпілого, звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспорту пригоду, яка сталася 06.04.2019 року за участю ТЗ марки «WOLKSWAGEN Passat», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та ТЗ марки вантажний MAN 8.153, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] (а.с. 8) додатком до якого є Схема дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 9) та Довідка № 3019097548839526 про дорожньо-транспорту пригоду, видана 06.04.2019 року Управлінням патрульної поліції в Одеській області НПУ (а.с. 10) 15. Відповідно до Довідки № 3019097548839526 про дорожньо-транспорту пригоду, ДТП сталася внаслідок порушення [PERSON] п. 15.13. ПДР, відповідальність за що передбачено ст. 124 КУпАП. 16. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 10.06.2019 року [PERSON] , [INFO] , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Вказана постанова суду набрала законної сили 21.06.2019 року. (а.с. 12) 17. 17.09.2019 року [PERSON] , в якості потерпілого, звернувся до МТСБУ з заявою про здійснення відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП. (а.с. 13) 18. Відповідно до копії Звіту № 26-04/19 про оцінку автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер [NUMBER] , складеного ТОВ «АВТО ОДЕКС» 20.05.2019 року, ринкова вартість автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого при ДТП визначається рівною 217086,03 гривень; вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого при ДТП визначається рівною 77836,39 гривень; вартість відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу його складників пошкодженого при ДТП визначається рівною 44131,83 гривня. (а.с. 15-27) 19.\~Наказом №\~11176\~від 24.10.2019\~року про\~відшкодування шкоди\~з фонду\~захисту потерпілих\~ [PERSON] ,\~МТСБУ наказано\~здійснити регламентну\~виплату [PERSON] \~в розмірі\~39697,03\~гривень на підставі ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». (а.с. 28) 20. Відповідно до копії платіжного доручення № 1154210 від 24.10.2019 року МТСБУ перерахувало на рахунок потерпілої особи грошові кошти в розмірі 39697,03 гривень, призначення платежу: виплата по справі № 58313, згідно наказу № 11176 від 24.10.2019 року, [PERSON] , ІПН [NUMBER] , [NUMBER] , т.з. ZJA978. (а.с. 30) 21. Згідно копії платіжного доручення № 966610 від 12.06.2019 року, МТСБУ були понесені додаткові витрати, а саме послуги аваркома (експерта) по справі № 58313 в розмірі 897,00 гривень. (а.с. 30) 22. Позивачем на адресу відповідача була направлена Претензія про регресні вимоги (сума регресної вимоги: 40594,03 гривні) за вих. № СУ/58313/4 від 22.03.2021 року, з проханням, протягом семи днів з моменту отримання претензії, в добровільному порядку, компенсувати МТСБУ витрати та сплатити на рахунок МТСБУ суму боргу в розмірі 40594,03 гривні. (а.с. 31) V. Оцінка Суду. 23. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 24. Разом з тим, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан. Відповідно до п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного стану, надзвичайного стану, строки визначені ст.ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, продовжуються на строк його дії. 25. Відповідно до ст. 11 ЦК України, передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. 26. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. 27. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1. ст. 41 Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 28. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. 29. Відповідно до п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 30. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. 31. Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду, викладеної у постановах від 23.05.2018 року по справі № 199/1848/16, від 27.12.2018 року по справі № 373/2348/16-ц та від 10.01.2019 року по справі № 200/13392/13-ц) для регресу позовну давність треба обчислювати з моменту виплати страхового відшкодування. 32. З матеріалів справи вбачається, що МТСБУ було виплачено потерпілій особі регламентну виплату 24.10.2019 року, отже термін позовної давності мав би закінчитися 24.10.2022 року, але з урахуванням того, що на момент звернення позивачем до суду з даним позовом воєнний стан в Україні не закінчився, то з урахуванням п. 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, строк позовної давності продовжується. 33. В зв`язку з вищевикладеним суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви відповідача про застосування строків позовної давності, слід відмовити. 34. Отже, згідно з ч. 6 ст.\~82\~Цивільно-процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України ) постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 35. Отже, факт завдання шкоди [PERSON] , як водію автомобіля, який потрапив в ДТП з вини [PERSON] відповідача по справі не потребує окремого доказування. Постанова Приморського районного суду м. Одеси від 10.06.2019 року є обов`язковою для суду. 36. З матеріалів справи вбачається, що МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а тому має право зворотну вимогу (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. 37. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 38. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 39. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 40. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для відшкодування матеріальної шкоди. 41. Аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем МТСБУ правомірно заявлені вимоги до відповідача [PERSON] . про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, а тому позов підлягає до задоволення і з відповідача на користь позивача МТСБУ підлягає стягненню відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 39697,03 гривень та витрати пов`язані з послугами по врегулюванню по справі та визначенню розміру шкоди в розмірі 897,00 гривень, всього 40594,03 гривні. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 42. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України та ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 2684,00 гривень. (а.с. 7)

Outcome: approved