Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

Позивач у листопаді 2023р. звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 10000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов мотивовано, тим, що 26 липня 2003 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. У шлюбі народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] (який на даний час є повнолітнім) та син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось і рішенням Івано-Франківського міського від 21.08.2023 року шлюб між ними розірвано, малолітнього сина [PERSON] , [INFO] залишено на проживанні з матір`ю.. Син проживає із матір`ю. На момент пред`явлення позову між сторонами не досягнуто згоди щодо матеріального утримання та виховання дитини. Зазначила, що аліменти відповідач нікому не платить, інших неповнолітніх дітей на утриманні немає. Заочним рішенням суду від 23.01.2024р. позов задоволено. Ухвалою суду від 11.06.2024р. за заявою про перегляд заочного рішення поданої представником відповідача заочне рішення скасовано. 05.07.2024р. представник позивача зменшив позовні вимоги та просив про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 8000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Представник відповідача позовні вимоги в частині 8000грн. визнано, представник подав заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Згідно копії рішення Івано-Франківського міського суду від 21 серпня 2023 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.5-6). Згідно копії Свідоцтва про народження, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с7). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум становить для\~ дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривні. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, потреби дитини щодо належного утримання, вік батьків та обставину ненадання ними інформації про доходи. Враховуючи\~ те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів, та те, що відповідач є працездатною особою, інших аліментних зобов`язань не має, виходячи з принципів розумності та справедливості, а також встановленого законом розміру, суд дійшов висновку, що позовну вимогу про стягнення аліментів слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 8000 грн. щомісячно на утримання [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення ним повноліття.\~ Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід розпочати з дня коли позивач звернулась із позовом до суду 08 листопада 2023 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути 1073 гривні 60 копійок судового збору на користь держави. На підставі ст. 180-182, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства»

Outcome: approved