Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до кредитного договору №б/н від 25.03.2023 АТ КБ «Приватбанк», позичальник з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» та підписав анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі що зазначено у довідці, який в подальшому збільшився до 75 000,00 грн. [PERSON] в процесі користування кредитним рахунком не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, унаслідок чого станом на 27.02.2024 року утворилась заборгованість у розмірі 96796, 65 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 77605, 42 грн., заборгованість за простроченими відсотками 19191, 23 грн. Враховуючи викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором станом на 27.02.2024 у розмірі 96796, 65 грн та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, та зазначив, що свої вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено, що 25.03.2023 між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 13-24). Спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме - заборгованості за тілом кредитом, заборгованості за простроченими відсотками. З наданих позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором №б/н від 30.03.2022 року встановлено, що заборгованість [PERSON] станом на 27.02.2024 року, яка складається з наступного: -77605, 42 грн. заборгованість за тілом кредита; -19191, 23 заборгованість за простроченими відсотками (а.с.25-26). Окрім того, з виписки за договором № б/н за період 30.03.2022-29.02.2024, станом на 29.02.2024 за [PERSON] рахується заборгованість у розмірі 96796, 65 грн., тобто позичальник активно користувався наданими Банком кредитними коштами, а також здійснював погашення боргу, вносячи різні суми. Останнє погашення кредиту проведено 07.06.2023 (а.с. 26). З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] договір без номера вбачається, що на картку № [NUMBER] відповідачу було встановлено кредитний ліміт 30.03.2022 в розмірі 0 грн., який, 28.02.2023 року збільшився до 5000 грн. та надалі до 75000 грн.; а 28.08.2023 зменшено до 0 грн. (а.с. 27). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно зі статтею 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статі 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). За приписами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином при укладенні договору відповідач погодився на запропоновані банком умови кредитування, підписавши договір від 30.03.2022, яка відповідає вимогам статей 1055, 207 ЦК України щодо обов`язкової письмової форми кредитного договору. Отже, сторони у належній формі узгодили усі істотні умови кредитного договору. Таким чином, факт укладення кредитного договору між сторонами та отримання відповідачем коштів є доведеним. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved