Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивуються тим, що позивач з 21.03.2011 року, тобто уже понад десять років відкрито та безперервно проживає у житловому будинку, що розташований у [ADDRESS] \~і фактично володіє 2 земельними ділянками цього домоволодіння, які належать померлій [INFO] [PERSON] , спадкоємцем якої є відповідач [PERSON] де за період проживання здійснювала догляд за земельними ділянками та сплачувала податки за їх використання. Тому на підставі ч.1 ст.344 ЦК України, а саме в порядку\~набувальної давностіпрохає визнати за нею право власності на вищезазначені земельні ділянки. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в позовній заяві просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. \~ \~ \~ \~ У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач згідно договору дарування від 21.03.2011 року, посвідченого державним нотаріусом Хорольської державної нотаріальної контори Вовк А.М., зареєстрованого в реєстрі за № 635 прийняла від [PERSON] у дар жилий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла в с. Вишняки Хорольського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть Серія [NUMBER] . Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на її спадкове майно, тобто земельну ділянку площею 0,2491 га, кадастровий номер: 5324881201:01:003:0142, цільове призначення- для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, місце розташування: Полтавська область, Хорольський район, с.Вишняки, що належала їй згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯИ № 977798 та земельну ділянку площею 0,1169 га, кадастровий номер: 5324881201:01:003:0143, цільове призначення- для ведення особистого селянського господарства, місце розташування: Полтавська область, Хорольський район, с.Вишняки, що належала їй згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯИ № 977797. Відповідно до ст.ст. 1235, 1268 ЦК України [PERSON] є дочкою померлої [INFO] [PERSON] , яка прийняла її спадщину, що підтверджується копією заповіту, посвідченого 16 квітня 2009 року секретарем Вишняківської сільської ради Хорольського району Полтавської області [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за №17. Згідно з довідкою виконкому Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області за №09-08/8/243 від 15.05.2024 року позивач користується земельними ділянками площею 0,2491 га, цільове призначення- для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею- 0,1169 га, цільове призначення- для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] з 21.03.2011 року і по даний час та сплачує податки за користування земельними ділянками. Отже, позивач прийняла у дар від відповідача вищевказаний будинок, але не переоформила 2 вищевказані земельні ділянки, які до нього відносяться. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивач, починаючи з 21.03.2011 року тобто з моменту отримання у власність житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] і по даний час, проживає в цьому домоволодінні та фактично отримала у володіння і продовжує відкрито, безперервно володіти по даний час об`єктами нерухомого майна, які розташовані в цьому домоволодінні: - земельною ділянкою площею 0,2491 га, кадастровий номер: 5324881201:01:003:0142, цільове призначення- для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; - земельною ділянкою площею 0,1169 га, кадастровий номер: 5324881201:01:003:0143, цільове призначення- для ведення особистого селянського господарства. У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права або інтересу і суд може захистити порушене право способом передбаченим договором або законом. Відповідно до частин 1, 4 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Виходячи зі змісту\~ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може виникнути з сукупності певних юридичних фактів: законності обєкту володіння, добросовісності володіння, відкритості володіння, давності володіння та його безперервності (тобто строку володіння), які повинен довести позивач. Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. Володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено у ч.1\~ст. 344 ЦК України\~(особа заволоділа чужим майном). Відповідно до п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.ст.15,16 ЦК, а також ч.4\~ст.344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння\~\~і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Отже, відповідно до вищевказних норм чинного законодавства України, набувачеві достатньо володіти чужим нерухомим майном протягом 10 років із дотриманням вимог, встановлених законом, набуває право власності на це майно. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови) Виходячи зі змісту частини першої\~статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). (п. 14 Постанови) Згідно з п.п. 1, 8 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Кодексу він набирає чинності з 1 січня 2004 року, а правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, перебіг строку володіння майном для визнання права власності на нього за набувальною давністю слід рахувати тільки після 1 січня 2001 року. Отже, правила про набувальну давність можуть поширюватись на випадки, коли володіння майном (в тому числі нерухомим) почалося за три роки до набрання чинності ЦК України, тобто відлік строків, про які йдеться в частині першій статті 344 цього Кодексу, зокрема, 10-річного, може починатися з 01.01.2001 року, тому право на звернення до суду в порядку ст.344 ЦК України з вимогою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю виникає тільки після 1 січня 2011 року. Таким чином\~позивач [PERSON] ,\~добросовісно заволоділа\~чужим майном\~ \~двома вищевказаними\~земельними ділянками і продовжує відкрито, безперервно володіти цим нерухомим майном по даний час, тобто більше десяти років, починаючи з 21.03.2011 року по даний час, тому у відповідності до частин 1, 4 статті 344 ЦК України набула право власності на вказане нерухоме майно за набувальною давністю. Отже,\~з огляду\~на наведене,\~беручи до\~уваги неможливість\~оформлення своїх\~прав у\~іншому порядку,\~враховуючи визнання\~відповідачем позову,\~що не\~суперечить закону,\~не порушує\~законних прав\~чи інтересів\~інших осіб,\~суд вважає,\~що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно, слід задовольнити.

Outcome: approved