Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

12.04.2024 представник позивачки [PERSON] адвокат Сергеєва С.А. здала на пошту заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, яку мотивує тим, що між нею та позивачкою було укладено договір про надання професійної правничої допомоги в справі за позовом [PERSON] до Ворожбянського ліцею (опорний заклад) про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності. У позовній заяві було зазначено, що попередній (орієнтовний) розмір витрат на правничу допомогу становить 10000 грн, у той же час фактичні витрати за розгляд справи в суді склали 6000 грн. Рішення суду від 05.04.2024, яким позовні вимоги були задоволені, вона отримала в системі «Електронний суд» 09.04.2024, а позивачка того ж дня в застосунку «Дія». Посилаючись на викладене вище, а також на те, що рішенням суду не було повністю вирішене питання про розподіл судових витрат, просить стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн. 23.04.2024 до суду надійшло клопотання представника відповідача Ворожбянського ліцею (опорний заклад) директора Пєскової В. про зменшення витрат на правничу допомогу, в якому вона зазначає, що справа розглядалася в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, не потребувала значних зусиль від адвоката в частині аналізу спірного наказу про звільнення позивачки, законодавства і судової практики, підготовки та подання позову. Вказує, що адвокат Сергеєва С.А. має стаж роботи понад 30 років, для неї підготовка документів по даному спору була простою справою, яка не спричинила витрат значних зусиль. Посилаючись на викладене, просила зменшити витрати на правничу допомогу до 500 грн. Позивачка [PERSON] , її адвокат Сергеєва С.А. в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи (а. с. 103). Позивачка надіслала заяву про розгляд справи без їх участі (а. с. 105). Представник відповідача Ворожбянського ліцею (опорний заклад) Пєскова В.І. просила зменшити витрати на правову допомогу. Представник третьої особи - Ворожбянської міської ради в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи (а. с. 102). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 02.02.2024 між [PERSON] і адвокатом Сергеєвою С.А. укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до умов якого адвокат зобов`язався надати правничу допомогу, передбачену п. 1.3 договору, шляхом здійснення представництва інтересів [PERSON] при підготовці процесуальних документів (у тому числі адвокатських запитів, позовної заяви), розгляду справи в суді з метою оскарження наказу Ворожбянського ліцею (опорний заклад) від 19.01.2024 №16-к про оголошення догани, а [PERSON] зобов`язалася сплатити гонорар. Відповідно до п. 3.1, 4.1 договору адвокат бере на себе зобов`язання: а) провести підготовчі дії: ознайомитися з документами клієнта, які стосуються суті справи, розробити версію захисту, роз`яснити норми діючого законодавства, які стосуються спірних правовідносин, наявні правові позиції Верховного Суду, надати консультації згідно із суттю спору, зробити адвокатські запити для отримання необхідної інформації; б) виготовити процесуальні документи в інтересах клієнта в обумовлені терміни, ознайомитися з матеріалами справи в суді; в) приймати участь у судових засіданнях, у разі призначення справи до розгляду з викликом сторін. Гонорар адвоката складається в фіксованому розмірі: у сумі 3000 грн за підготовку процесуальних документів для звернення до суду, які сплачуються при укладенні договору, та в сумі 3000 грн, які сплачуються в триденний строк після ухвалення судом рішення в справі. 13.02.2024 до Білопільського районного суду Сумської області надійшов позов, поданий адвокатом Сергеєвою С.А. в інтересах [PERSON] до Ворожбянського ліцею (опорний заклад) про скасування наказу від 19.01.2024 №16-к про оголошення догани. У позовній заяві був наведений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, який складається зі сплаченого судового збору в сумі 1211 грн 20 коп. та орієнтовних витрат на правничу допомогу позивачці адвокатом у сумі 10000 грн. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 14.02.2024 було відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи Ворожбянську міську раду Сумського району (а. с. 17). 15.03.2024 до суду надійшла відповідь адвоката Сергеєвої на відзив відповідача (а. с. 64-65). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 05.04.2024 позов [PERSON] було задоволено. Також вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивачки 1211 грн 20 коп. судового збору (а. с. 77-81). 12.04.2024 адвокат позивачки надіслала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої долучено копію договору про надання правової (правничої) допомоги, акт приймання-передачі правничих послуг за договором від 02.02.2024, виписки про надходження від [PERSON] по 3000 грн 02.02.2024 та 10.04.2024 за договором про надання правової допомоги від 02.02.2024 (а. с. 87-91). Відповідно до акту приймання-передачі від 11.04.2024 сторони погодили, що всі послуги, передбачені договором від 02.02.2024, були виконані в повному обсязі, зокрема, проведені підготовчі дії, а саме: ознайомлення з документами клієнта, розробка версій представництва, ознайомлення з судовою практикою та правовими позиціями Верховного Суду, надання клієнту консультацій згідно із суті спору, виготовлення позовної заяви, ознайомлення з матеріалами справи, в тому числі з позицією відповідача, виготовлення відповіді на відзив, складання заяв та клопотань по справі. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зазначила, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19). Фіксований розмір гонорару в цьому контексті означає, що в разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо. У постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19 Верховний Суд дійшов висновку наступного змісту: розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Частинами 1 та 2 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті зазначеного Закону, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.10.2023 у справі №911/233/22. Як вбачається з матеріалів справи адвокатом Сергеєвою С.А. були виконані свої зобов`язання за договором про надання правової допомоги від 02.02.2024. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 16.04.2020 у справі №727/4597/19, зазначено, що аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд доходить висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений у довільній формі документ (квитанція, довідка тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. З огляду на викладене, стороною позивача доведено, що витрати на правничу допомогу становлять 6000 грн. Позовні вимоги [PERSON] були задоволені повністю. Як вбачається з п. 1, 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У своїй постанові від 18.12.2018 у справі №910/4881/18 Верховний Суд виснував правову позицію, що суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу лише на підставі відповідного клопотання сторони. Верховний Суд у своїх постановах від 01.09.2021 у справі №178/1522/18, від 08.09.2021 у справі №206/6537/19 зазначив, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. 23.04.2024 представник відповідача подав суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу з урахуванням складності справи, її малозначності, виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого на роботи (а. с. 94-95), що узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 18.12.2018 у справі №910/4881/18. З огляду на викладене, враховуючи положення ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн є неспівмірними зі складністю даної справи, наданим адвокатами обсягом послуг, як це було передбачено договором, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення з відповідача становить надмірний тягар для останнього, що суперечить принципу розподілу таких витрат, а тому дійшов висновку, що реальні витрати позивача на правничу допомогу становлять 4000 грн. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 4000 грн . понесених і документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу адвокату Сергеєвої С.А. при розгляді справи. На підставі викладеного,

Outcome: partial