Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним цивільним позовом, який підтримав у заяві про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що 01.01.2022 року о 07:45 год. на трасі Н12, близько 35 км від м. Суми в напрямку м. Харків за 2 км від с. Боромля, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos» (який належить [PERSON] ), д.н.з. [NUMBER] (відповідальність застрахована у ПрАТ «ХМСК», поліс № АР 0932037 від 27.04.2021 року) не дотримався безпечної дистанції на слизькій дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом «Ford Fusion», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (автомобіль належить [PERSON] ). Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. У повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду («європротокол») від 01.01.2022 року, заповнений та підписаний [PERSON] та [PERSON] вказано, що [PERSON] визнає себе винуватим у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, а також визнав свою вину в письмових поясненнях працівникам поліції, які прибули на місце ДТП. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «ХМСК», поліс № АР 0932037, тому їх було повідомлено про настання страхового випадку. Сума відшкодування матеріальної шкоди [PERSON] потерпілому в ДТП [PERSON] обмежується сумою франшизи в розмірі 2\~600 грн. Станом на день розгляду справи сума франшизи залишається невиплаченою позивачем на користь відповідача. Надіслану позивачем претензію на адресу відповідача ним було проігноровано. Крім того, позивачу було завдано моральної шкоди, спричиненої масовими душевними стражданнями внаслідок пошкодження майна; [PERSON] не міг користуватися своїм майном, у нього був порушені нормальні життєві зв`язки, зазнав страждань через бездіяльність відповідача з приводу не виплати в добровільному порядку частини матеріальних збитків (франшизи). Позивач заявляє, що переживав хвилювання, погано спав вночі. Ремонт автомобіля сильно позначився на сімейному бюджеті, що призвело до ще більших хвилювань. Спричинену моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 2 000 грн.. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь в рахунок відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 2 600 грн (франшиза), в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000 грн, а також понесені судові витрати за сплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Ухвалою суду від 17.04.2024 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. В судове засідання, яке було призначено на 24.05.2024 року на 13:30 год. відповідач не з`явився, повідомлявся належним чином, відзиву чи будь-яких пояснень по суті справи не надав. В наступне судове засідання відповідач викликався через оголошення на офіційному сайті судової влади, на яке також не з`явився. Ухвалою суду від 18.06.2024 року судом замінено неналежного відповідача [PERSON] належним на [PERSON] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 01.01.2022 року на трасі Н12, близько 35 км від м. Суми в напрямку м. Харків за 2 км від с. Боромля, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos» (який належить [PERSON] ), д.н.з. [NUMBER] (відповідальність застрахована у ПрАТ «ХМСК», поліс № АР 0932037 від 27.04.2021 року) не дотримався безпечної дистанції на слизькій дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення із транспортним засобом «Ford Fusion», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (автомобіль належить [PERSON] ) (а.с.10). Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. У повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду («європротокол») від 01.01.2022 року, заповнений та підписаний [PERSON] та [PERSON] вказано, що [PERSON] визнає себе винуватим у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.6). Позивачем було надіслано претензію на адресу відповідача, однак будь-якої відповіді на неї не отримав (а.с.11). Позивач [PERSON] має передбачене законом право на відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, яким він володів «Ford Fusion», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП, що мало місце 01.01.2022 року на трасі Н12, близько 35 км від м. Суми в напрямку м. Харків за 2 км від с. Боромля. У відповідності до ч. 1 та п. 1 ч. 2\~ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, крім іншого, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Положенням\~ст. 1187 ЦК України\~визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1\~ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті\~11,\~599,\~1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. Так, відповідно до\~статті 999 ЦК України\~законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього\~Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані\~ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 року, котрий спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У відповідності до\~ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно п. 22.1\~ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону №1961-IV). Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. У відповідності до\~ст. 29 Закону №1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ХМСК», поліс № АР 0932037 від 27.04.2021 року, а розмір франшизи зазначений в сумі 2\~600 грн, позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП до відповідача [PERSON] . Згідно\~ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до висновку Верховного Суду, у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 03.10.2018 року по справі №686/17155/15, зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.04.2021 року по справі №759/7787/18. Відповідно до вимог ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно із\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на встановлені судовим розглядом обставини справи, не спростовані жодними належними доводами і аргументами відповідача, суд приходить до висновку про необхідність стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у сумі 2 600 грн, що є франшизою за полісом № АР 0932037 обов`язкового страхування автомобіля марки «Daewoo Lanos», д.н.з. [NUMBER] , у зв`язку із пошкодженим внаслідок ДТП транспортним засобом «Ford Fusion», д.н.з. [NUMBER] , що мало місце 01.01.2022 року о 07:45 год. на трасі Н12, близько 35 км від м. Суми в напрямку м. Харків за 2 км від с. Боромля. Згідно ст.ст.\~23,\~1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 5, п. 7 та п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 року та 27.02.2009 року), до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Таким чином, судом встановлено, що позивачу була заподіяна моральна шкода, при визначенні якої суд приймає до уваги матеріальний стан сторін по справі, душевні страждання позивача, зумовлені обставинами взаємодії зі страховою компанією відповідача та її небажанням здійснювати страхове відшкодування у обсязі, достатньому для відновлення пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу, беручи до уваги значний проміжок часу, протягом якого позивач не мав можливості використовувати належний йому транспортний засіб за призначенням, зважаючи на необхідність залучення експерта, потребу звернення до суду, з урахуванням принципів розумності, виваженості, справедливості та вимог чинного законодавства, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. 00 коп., яка буде справедливою сатисфакцією душевних переживань, завданих пошкодженням майна. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до положень\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За правилом п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позовних вимог судові витрати покладаються на відповідача. Позивачем [PERSON] було сплачено 2422,40 грн судового збору (двома платежами по 1211,20 грн. кожен), який, у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved