Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

[PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) через свого представника звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ), третя особа [PERSON] (місце проживання: [ADDRESS] ) про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог вказано, що Волноваським районним судом Донецької області від 07.10.2010 року у справі №2-690/09 видано виконавчий лист, відповідно до якого з позивача стягнуто аліменти на користь відповідачки у розмірі частини заробітку та усіх інших доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуми для дитини відповідного віку на утримання доньки - [PERSON] , починаючи з 10.02.2009 року до повноліття дитини. Виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні у Приморському відділі ДВС у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області, за виконавчим провадженням №49952166. Позивач зазначає, що наразі він сплачує аліменти на утримання ще двох доньок, що є значним фінансовим навантаженням для нього. Також матеріальної допомоги потребує його мати - [PERSON] . Крім того, про погіршення матеріального стану позивача свідчить той факт, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, м. Волноваха Донецької області, в якому він жив, працював та мав власне житло до 24.02.2022 року, останній вимушений додатково нести витрати на оренду житла, харчування, одяг, побутові речі для родини та для себе. У зв`язку з тим, що на користь [PERSON] стягуються аліменти у розмірі понад 17000 грн, що перевищує у декілька разів мінімальний рекомендований та гарантований розмір аліментів для дітей віком від 6 до 18 років, позивач просить суд зменшити розмір аліментів з частини до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.09.2023 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито підготовче провадження у справі. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30.05.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явилася. Через систему «Електронний суд» надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою її місця проживання, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням, наявним в матеріалах справи. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Третя особа в судове засідання також не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.07.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали\~справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.09.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції, [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено актовий запис №179. Батьком записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] За виконавчим листом Волноваського районного суду Донецької області від 07.10.2010 року у справі №2-690/09 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] у розмірі частини заробітку та усіх інших доходів, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуми для дитини відповідного віку на утримання доньки - [PERSON] [INFO] , починаючи з 10.02.2009 року і до повноліття дитини. Виконавчий лист за рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 27.02.2009 року у справі №2-690/09 перебуває на примусовому виконанні у Приморському відділі ДВС у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області, виконавче провадження №49952166. Згідно відповіді заступника начальника Приморського відділу ДВС у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області №49952166 від 24.07.2023 року, станом на 24.07.2023 року заборгованість зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №49952166 відсутня. З 22.01.2013 року [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] мають двох малолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим 22.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №166 від 22.08.2013 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим 09.10.2019 року Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №651 від 09.10.2019 року. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2023 року у справі №204/1277/23 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1\\3 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 10.01.2023 року та до досягнення дітьми повноліття. Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України- розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 192 СК України передбачена можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки він сплачує аліменти ще на двох малолітніх дітей. Розглядаючи дану цивільну справу, суд виходить з інтересів, в тому числі дитини, та повинен дотриматися балансу права платника аліментів на зменшення їх розміру та права дитини на утримання з боку батька. Подібний за змістом висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30.08.2021 року у справі № 301/2160/20 (провадження №61-10800св21), від 28.05.2021 року у справі №715/2073/20(провадження № 61-1031св21). Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд звертає увагу на те, що позивач підтвердив належними та допустимими доказами факт того, що змінився його сімейний стан і в нього на утриманні перебувають ще дві доньки, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що розмір аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частки доходів позивача не вплине на права дитини на утримання з боку батька. Крім того, в даному випадку, на думку суду, буде дотриманий баланс прав інших дітей позивача на отримання аліментів. З урахуванням вищенаведеного, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача сплаченого судового збору у розмірі 858 грн 88 коп.

Outcome: approved