Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

03 липня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, у якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючих документів. В заяві вказував, що під час призначення пенсії, працівниками пенсійного фонду було виявлено розбіжності у написанні його імені в дипломі з випискою, де по батькові він помилково записаний як [PERSON] , а у трудовій книжці та військовому квитку його прізвище та по батькові помилково записані як [PERSON] . Встановлення належності цих документів йому необхідно для отримання пенсії. В судове засідання [PERSON] не з`явився, згідно письмової заяви від 15 липня 2024 року просить заяву задовольнити, справу розглядати за його відсутності (а.с.23). Заінтересована особа явку повноважного представника для участі в судовому засіданні не забезпечила, про дату, час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином (а.с.22), що у відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суту. Суд, дослідивши наявні у справі письмові докази, вважає що заяву слід задовольнити, виходячи з такого. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно дослідженої судом копії свідоцтва про народження заявника [NUMBER] виданого 07 червня 1970 року, [PERSON] народився [INFO] в с Бродниця, Зарічненського району, Рівненської області, його ім`я по батькові записано як [PERSON] . Заявник [PERSON] документований паспортом громадянина України [NUMBER] виданого 11 вересня 2000 року Зарічненським РВ УМВС України в Рівненській області (а.с.5). Згідно цієї паспортної книжечки дата та місце народження співпадають з відомостями його свідоцтва про народження. Як вбачається з копії диплома [NUMBER] та виписки до нього, по батькові заявника записано українською [PERSON] . За цим дипломом заявник з 01 вересня 1985 по 16 липня 1988 року навчався в СПТУ-21 м. Сарни, та отримав кваліфікацію тракториста-машиніста другого класу, слюсаря другого розряду. З копії трудової книжки [NUMBER] від29 січня 1991 року, у якій ім`я заявника записано російською [PERSON] видно, що він 16 липня 1988 року отримав диплом [NUMBER] СПТУ-21 м. Сарни, з 20 грудня 1988 по 18 листопада 1990 року проходив службу в радянській армії, з 29 січня 1991 року по 04 квітня 1991 року працював учнем слюсаря-ремонтника ремонтно-механічного цеху Ровенського заводу високовольтної апаратури, а з 06 липня 1991 року по 17 січня 1992 року трактористом ІІІ класу радгоспу «Витчівський». З копії військового квитка [NUMBER] від 20 грудня 1988 року, у якому ім`я заявника записано російською [PERSON] вбачається, що заявник має основну цивільну спеціальність тракторист водій, та з 20 грудня 1988 року по 18 листопада 1990 року проходив службу в радянській армії. З виписки підсумкових оцінок успішності видно, що його видано [PERSON] в додаток до диплома № [NUMBER] (а.с.12). Після одруження 18 травня 1991 року заявниці присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.9). На переконання суду розбіжності у написанні імені по батькові заявника в дипломі серії [NUMBER] з випискою до нього, а також прізвища та по батькові у трудовій книжці та військовому квитку є описками, унаслідок різночитання одного і того ж прізвища на різних мовах колишнього СРСР, що не впливає на приналежність цих документів заявнику. Враховуючи, що досліджені документи узгоджуються між собою в логічному і хронологічному порядку, відтак суд прийшов до переконання, що диплом [NUMBER] виданий 16 липня 1988 року разом із випискою до нього, а також трудова книжка [NUMBER] та військовий квиток [NUMBER] від 20 грудня 1988 року належить заявнику [PERSON] .

Outcome: approved