Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

19 грудня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] ; визначити місце проживання малолітньої [PERSON] [INFO] з батьком - [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] . Позовну заяву обґрунтовує тим, що мати дитини - [PERSON] не цікавиться життям [PERSON] , жодного разу після відібрання в неї дитини не зустрічалася з [PERSON] , не цікавиться здоров`ям дитини, не допомагає фінансово, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Ухвалою суду від 22.12.2023 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд даної справи у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження У судовому засіданні, призначеному на 13.03.2024 року, позивач визначився з позовними вимогами та просив залишити без розгляду позовні вимоги в частині позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] . В іншій частині позовні вимоги підтримав, а також просив доручити Службі у справах дітей Одеської міської ради надати висновок про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] , а Приморській районній адміністрації Одеської міської ради розглянути вказаний висновок на засіданні органу опіки та піклування. Ухвалою суду від 13.03.2024 року клопотання позивача [PERSON] про залишення без розгляду частини позовних вимог та витребування доказів задоволено. Залишено без розгляду частину позовних вимог щодо позбавлення [PERSON] , [INFO] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] . В решті позовних вимог розгляд справи продовжено. Доручено Службі у справах дітей Одеської міської ради надати висновок про доцільність визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] , [INFO] , а Приморській районній адміністрації Одеської міської ради розглянути вказаний висновок на засіданні органу опіки та піклування. 25.06.2024 року позивач [PERSON] звернувся до канцелярії суду з клопотанням про приєднання до матеріалів справи Висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] . Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України Позивач - [PERSON] у судовому засіданні, призначеному на 03.07.2024 року, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення сповіщалася належним чином. 11.03.2024 року засобами поштового зв`язку, звернулася до суду з заявою, в якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи - Приморської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , народилась [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис від 06.05.2017 року №3090, місце державної реєстрації - Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Відповідно до Витягу з реєстру Одеської територіальної громади щодо реєстрації місця проживання від 25.03.2024 року №2024/002968838, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 08.06.2017 року. 03.04.2023 року до Служби у справах дітей Одеської міської ради у Київському районі надійшло анонімне повідомлення від сусідів малолітньої [PERSON] , [INFO] та її матері, [PERSON] , [INFO] , які проживають за адресою: [ADDRESS] , про те, що чутно крики дитини, яка кличе на допомогу. З метою захисту прав малолітньої [PERSON] , [INFO] спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради було здійснено негайний виїзд за адресою проживання дитини. Під час перевірки було встановлено, що у будинку брудна підлога, по якій в безладі розкидані речі, у тому числі дитини, кухня нагромаджена брудним посудом, в наявності пляшки від алкогольних напоїв, у холодильнику їжа для дитини відсутня, на стінах будинку є пліснява, чутно неприємний запах, про що складено відповідний акт обстеження умов проживання від 03.04.2023 року. Кімната, де проживає малолітня [PERSON] , [INFO] , брудна, повністю завалена речами, присутній неприємний запах. В кімнаті наявне одне ліжко без постільної білизни, зі слів дитини, на ньому спав якийсь дядько та зламав його. У малолітньої дитини незадовільні умови для виховання та розвитку, дитина брудна, занедбана та недоглянута. Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 03.04.2023 року, проведеного спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради, старшим інспектором сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області, фахівцем із соціальної роботи Центру соціальних служб Одеської міської ради у Київському районі та лікарями КНП «Одеський обласний центр екстреної медичної допомоги і медицини катастроф» Одеської обласної ради», враховуючи загрозу життю та здоров`ю дитини, малолітню [PERSON] , [INFO] , невідкладно відібрано від матері, [PERSON] , [INFO] та доставлено до КНП «Міська дитяча лікарня № 2 Одеської міської ради» з метою проведення медичного обстеження. Згідно з актом про факт передачі дитини від 24.04.2023 року, Служба у справах дітей Одеської міської ради передала малолітню [PERSON] , [INFO] , батькові [PERSON] , [INFO] . В провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №947/11980/23 за позовом Київської районної адміністрації Одеської міської ради в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] , треті особи - Служба у справах дітей Одеської міської ради, [PERSON] про відібрання малолітньої дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Відповідно до Заочного рішення від 13.06.2023 року малолітню [PERSON] , [INFO] , відібрано від матері - [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. Згідно з рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28.09.2023 року по цивільній справі справа №947/5279/23 шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 11.01.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №27 розірвано. Відповідно до довідки, наданої Одеським закладом дошкільної освіти «Ясла-садок» №63 (Одеський ЗДО № 63) Одеської міської ради від 25.03.2024 року № 01-41/10, малолітня [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує зазначений заклад. Згідно з характеристикою вихованця №63, наданою Одеським закладом дошкільної освіти «Ясла-садок» № 63 Одеської міської ради від 25.03.2024 року №01-41/11, малолітня [PERSON] зарекомендувала себе, як дитина, яка контактує з дорослими вільно. З однолітками вступає в контакт легко та спокійно. Зовнішній вигляд охайний, без виражених особливостей, відповідає віку. Фізично дитина розвинута добре. Дитина спокійна, не заважає іншим, конфліктних ситуацій не створює. Вихованням дівчинки займається бабуся та тато. Матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , укладено декларацію №0001-Т462-А7А0, з лікарем-педіатром КНП «Дитяча міська поліклініка №3» Одеської міської ради - [PERSON] . Відповідно до Витягу з реєстру Одеської територіальної громади щодо реєстрації місця проживання від 19.03.2024 року №2024/002734062, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 04.01.2022 року. Відповідно до акту бесіди від 29.04.2024 року, [PERSON] , [INFO] , на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 29.09.2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрасовою А.М. [PERSON] не заперечує проти того, щоб в її квартирі мешкали її син, [PERSON] та малолітня [PERSON] , [INFO] . Відповідно до повного Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» №ВР-002437328, виданого Департаментом інформатизації Міністерства внутрішніх справ України, [PERSON] , [INFO] , на території України станом на 27.03.2024 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Згідно з довідкою, виданою КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради від 26.03.2024 року №87, [PERSON] , [INFO] згідно з даними архіву, реєстратури та картотеки на наркологічному обліку не значиться. Згідно з довідкою про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин, наданою КНП «Миколаївський обласний медичний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної ради від 14.12.2023 року №7128, [PERSON] , [INFO] , психіатричних, у тому числі спричинених вживанням психоактивних речовин, протипоказань для виконання військової служби на офіцерських посадах не має. Відповідно до довідки про доходи від 25.03.2024 року, [PERSON] , працює у АТ «Укрзалізниця» структурного підрозділу «Одеська дирекція» Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатаці будівель і споруд» АТ «Укрзалізниця» на посаді старшого майстра дільниці 1 групи та має постійний дохід. Відповідно до характеристики, наданої Виробничим структурним підрозділом «Одеська дирекція» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатаці будівель і споруд» акціонерного товариства «Українська залізниця», [PERSON] , [INFO] за час роботи на підприємстві зарекомендував себе грамотним спеціалістом, добре знаючим своє діло. Виявив здібності вимогливого керівника. Особиста ініціатива, творчий підхід - головні риси стилю роботи [PERSON] . Бере активну участь в громадському житті підприємства. Порушень трудової дисципліни та доган немає. В колективі користується заслуженою повагою та авторитетом, є взірцем для працівників підприємства. Згідно з Наказом командувача [INFO] (по особовому складу) від 11.04.2024 року №158, капітана [PERSON] , офіцера відділення морально-психологічного забезпечення військової частини [NUMBER] звільнено у запас (підлягає направленню на військовий облік до [INFO] ). Відповідно до відомостей, наданих Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 18.04.2024 року №2242/24.26- 19, в Державному реєстрі актів цивільного стану актових записів про смерть та зміну імені відносно [PERSON] , [INFO] , немає. Згідно з відомостями, наданими Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 29.04.2024 року №486 ССД/01-29, місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , з 17.05.2004 року. Згідно з актом телефонної бесіди від 24.04.2024 року, [PERSON] проживає зі співмешканцем за адресою: [ADDRESS] . На момент здійснення дзвінка, слухавку підняв її співмешканець, який повідомив, що [PERSON] знаходилась не вдома. По голосу чоловіка було чутно, що він знаходиться у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, на задньому фоні гучно грала музика, було чутно жінок та чоловіків, які кричали та сміялися. Відповідно до інформації Центру соціальних служб Одеської міської ради від 25.04.2024 року, фахівцями із соціальної роботи відділу соціальної роботи ЦСС ОМР у Київському районі 23.04.2024 року здійснено відвідування за місцем проживання [PERSON] : [ADDRESS] . Двері ніхто не відчинив. Залишені інформаційні повідомлення. У телефонному режимі [PERSON] повідомила, що проживає і працює в Лиманському районі Одеської області. Вказати точну адресу проживання вона відмовилася. Відповідно до інформації Центру соціальних служб Одеської міської ради від 25.04.2024 року фахівцями із соціальної роботи відділу соціальної роботи ЦСС ОМР у Приморському районі 23.04.2024 року здійснено відвідування за місцем проживання [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , про що складений акт оцінки потреб сім`ї/особи відповідно до якого, родина мешкає в 2-х кімнатній квартирі. Дитина проживає разом з батьком. Для малолітньої [PERSON] , [INFO] створені всі належні умови для проживання, виховання та розвитку. Спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради 26.04.2024 року здійснено відвідування за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що складено акт, відповідно до якого встановлено, що двері ніхто не відчинив. Спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради 29.04.2024 року проведено обстеження умов проживання [PERSON] та малолітньої [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , про що складено акт, відповідно до якого встановлено, що квартира розміщена на 1-му поверсі 2-х поверхового будинку, загальна площа орієнтовно - 41,3 кв.м., житлова площа орієнтовно - 30 кв.м., квартира має 2-і кімнати, чиста, в наявності меблі, побутова техніка, водо-, газо-, електропостачання. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: дитина має окрему кімнату, ліжко, стіл для навчання, шафу для одягу, планшет, телефон, книжки, іграшки, одяг та взуття відповідно віку та сезону. Згідно з актом бесіди від 29.04.2024 року з малолітньою [PERSON] , [INFO] , спеціалісту Служби у справах дітей Одеської міської ради було повідомлено, що вона дуже любить батька і хоче жити з ним. Батько і бабуся ставляться до неї дуже добре. З матір`ю [PERSON] дівчинка не спілкується. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 21.06.2024 року «Про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] » вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. Сімейне право закріплює в обов`язковому порядку, що місце проживання дитини визначається тільки виходячи з її інтересів. Під інтересами дитини треба розуміти забезпечення умов, необхідних для її повноцінного фізичного, психічного і духовного розвитку, що є неодмінним атрибутом належного сімейного виховання. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Принцип 2 Декларації прав дитини 1959 року та Конвенції про права дитини 1989 року визначають, що дитина повинна перебувати під особливим захистом, їй повинні бути надані всі можливості та умови для фізичного, психічного та соціального розвитку. Відповідно до кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За приписом ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому згідно ч. 2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Місце проживання - це житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово (ч.1ст.29 ЦК). Кожна особа має право на вільний вибір місця проживання (ч.1ст.33 Конституції). Однак визначення місця проживання дітей має свою специфіку, оскільки діти, як правило, в силу своєї психічної та фізичної незрілості, фактичної нездатності проживати самостійно мають проживати разом зі своїми батьками або з особами, які їх заміняють. Отже, чинне законодавство встановлює особисте немайнове право батьків визначати місце проживання дитини. Слід зауважити, що відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Статтею 9 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано постановою ВР за № 789-XII від 27 лютого 1991 р., визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Такими чином, враховуючи вище встановлені судом обставини, що свідчать про те, що дитина проживає з батьком, який належно нею опікується і утримує, діючи в інтересах дитини, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] в частині визначення місця проживання дитини з батьком. Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У відповідності зі ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина 5 ст. 183 СК України визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право на стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом не береться до уваги посилання позивача, що він має право на стягнення аліментів за минулий час, а саме з 25.04.2023 року, оскільки позивач не надав суду, у відповідності до ч.2 ст. 191 СК України, жодних доказів того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не зміг їх одержати у зв`язку з ухиленням останньої від їх сплати. Отже, позовні вимоги в частині стягнення аліментів за минулий час не підлягають задоволенню. При вирішенні питання про розмір аліментів на дитину, суд враховує положення частини 1 статті 182 СК України. З урахуванням викладеного вище, враховуючи, що аліменти на одну дитину присуджуються у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до її повноліття. Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.ст. 124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Згідно ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 гривень за вимогу про визначення місця проживання дитини. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 1073,60 гривень, оскільки позивач, при зверненні до суду з вимогою про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору.

Outcome: partial