Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» - Терещук С.В. звернулась до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно заявлених вимог, представник позивача просить суд стягнути зі [PERSON] на користь позивача заборгованість у розмірі 84 655,07 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» є управителем та надає послуги з утримання на балансі житлового комплексу, що розташований за адресою [ADDRESS] відповідно до договору про надання послуг з утримання на балансі та управління житловим комплексом від 26 серпня 2010 року, укладеного з Об?єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Раїси Окіпної, 18». [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] з підземним паркінгом у вказаному житловому будинку. За договором про надання житлово-комунальних послуг №РО-18/К-158 від 03 грудня 2012 року ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» забезпечує послуги з консьєрж-сервісу у житловому будинку з підземним паркінгом по [ADDRESS] , а [PERSON] повинен своєчасно оплачувати такі послуги в строк та на умовах, що передбачені договором. Відповідно до довідки про суми заборгованості за надані послуги згідно договору №РО-18/К-158 від 03 грудня 2012 року, станом на 01 листопада 2021 року загальна сума заборгованості становить 65 034,99 грн, з яких: 46 458,27 грн - заборгованість за послуги консьєрж-сервіс; 10 902,80 грн - пеня; 5 536,86 грн - інфляційні втрати; 2 307,98 грн - 3% річних. Представник позивача зазначає, що відповідач фактично споживає зазначені послуги, однак умисно відмовляється їх оплачувати. Також, [PERSON] є власником машино-місця № [NUMBER] у житловому будинку з підземним паркінгом по [ADDRESS] . 20 лютого 2012 року між сторонами укладено договір про надання послуг з обслуговування машино-місця №РОП/215, за яким ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» зобов`язується надавати [PERSON] послуги з обслуговування машино-місць [NUMBER] у житловому будинку з підземним паркінгом по [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язується своєчасно оплачувати ці послуги у строки та на умовах, передбачених договором. Представник позивача зазначає, що відповідач спочатку сплачував частково плату за надані послуги, а згодом взагалі не оплачував надані послуги з обслуговування машино-місця [NUMBER]. Відповідно до довідки про суми заборгованості загальна сума заборгованості за надані послуги станом на 01 листопада 2021 року складає 19 620,08 грн, з яких: 10 500,00 грн - обслуговування машино-місця; 2 099,07 грн - електропостачання машино-місця; 3 492,00 грн - пеня; 1 620,90 грн - інфляційні втрати; 777,88 грн - 3% річних; 880,03 грн - штраф (5% від суми заборгованості). Відповідач фактично споживає зазначені вище послуги, однак умисно відмовляється їх оплачувати. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 січня 2022 року відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 31 травня 2022 року на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на наступне. Відповідач не заперечує існування договірних зобов`язань між ним та позивачем. Натомість, заперечує розмір заборгованості, оскільки нарахування здійснювалося за збільшеним тарифом, без попереднього повідомлення відповідача. Крім того, на адресу відповідача, в супереч умов договору, не надсилались рахунки на оплату послуг. Позивачем не було надано детального переліку послуг, які включені до консьєрж сервісу та не враховано проплати, які були здійснені відповідачем. Також, відповідач заперечує щодо нарахованої суми пені з посиланням на строк позовної давності. 06 червня 2022 року на адресу суду повторно надійшов відзив на позовну заяву аналогічний за замістом відзиву від 31.05.2022. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом установлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Також, відповідач є власником машиномісця в підземному паркінгу [ADDRESS] . 26 серпня 2010 року між ОСББ «Раїси Окіпної, 18» та ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» укладено Договір про надання послуг з утримання на балансі та управління житловим комплексом (з відкладною обставиною), за умовами якого Товариство (управитель) за плату надає послуги з утримання на балансі Житлового комплексу по [ADDRESS] та управління Неподільним та Загальним майном Житлового комплексу, забезпечує належну його експлуатацію, надаючи споживачам житлово-комунальні послуги відповідної якості. Управитель має право отримувати плату від споживачів будинку за надані житлово-комунальні послуги (пункти 2.1, 3.1.10 Договору). 29 жовтня 2010 року складено акт приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс, за яким на підставі рішення Загальних зборів членів ОСББ «Раїси Окіпної, 18» від 07.06.2010, договору про надання послуг з утримання на балансі та управління житловим комплексом від 26.08.2010, ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» прийнято від ТОВ «Д.І.А. Девелопмент» на свій баланс будинок [ADDRESS] . Згідно Розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 01 червня 2018 року № 936, внесено зміни до тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами незалежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, встановлених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 30 вересня 2014 року № 1078. 03 грудня 2012 року року між ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» та [PERSON] було укладено Договір про надання послуг № РО-18/К-158, за яким виконавець зобов`язується цілодобово 7 днів на тиждень надавати замовнику послуги з консьєрж-сервісу у житловому будинку по [ADDRESS] , а замовник зобов`язується своєчасно оплачувати ці послуги у строки та на умовах, передбачених Договором. Згідно з п. 2.3. Договору замовник оплачує послуги щомісячно, не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі виставленого виконавцем рахунку на оплату послуг, який надається не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим. Такий рахунок є одночасно актом наданих послуг. Відповідно до п. 2.4. Договору послуги оплачуються у безготівковій формі шляхом внесення/перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця, що зазначений в рахунку на оплату послуг. Згідно з п. 4.1. Договору у випадку порушення зобов`язань, що виникають з цього Договору, сторони несуть відповідальність визначену цим Договором та (або) чинним в Україні законодавством. Пунктом 4.3 Договору за несвоєчасну та (або) неповну оплату за спожиті послуги Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення. Згідно довідки про суми заборгованості за надані послуги згідно Договору № РО-18/К-158 за період з 01.12.2018 по 30.09.2021 по кв. [ADDRESS] станом на 01.11.2021, заборгованість становить 46 458,27 грн, пеня 10 902,80 грн, інфляційні втрати 5536,86 грн, 3% річних 2307,98 грн. Також судом установлено, 20 лютого 2012 року між ТОВ «Сент Софія Проперті Менеджмент» та [PERSON] було укладено Договір про надання послуг № РОП-215, за яким виконавець зобов`язується надавати споживачеві послуги з обслуговування машиномісця № [NUMBER] у житловому будинку по [ADDRESS] , а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати ці послуги у строки та на умовах, передбачених Договором. Згідно з п. 2.2. Договору про надання послуг з обслуговування машино-місця РОП/215 від 20.02.2012 відповідач зобов`язаний сплачувати позивачеві плату за послуги щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, у відповідності до рахунку на оплату, виданого позивачем. Такий рахунок є одночасно актом наданих послуг. Відповідно до п. 2.3. Договору про надання послуг з обслуговування машино-місця РОП/215 від 20.02.2012 Плата за Послуги сплачується відповідачем шляхом внесення/перерахування грошових коштів на поточний рахунок Позивача через установи банків за реквізитами, що зазначені в рахунку для сплати. Згідно з п. 8.1. та 8.2. Договору про надання послуг з обслуговування машино-місця РОП/215 від 20.02.2012 у випадку прострочення оплати плати за послуги (чи будь-якої її частини) відповідач сплачує Позивачу пеню в розміру подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення, а у випадку прострочення оплати плати за послуги (чи будь-якої її частини) на строк понад 14 календарних днів Відповідач, окрім суми пені, сплачує Позивачу штраф в розмірі 5% від суми заборгованості. Відповідно до довідки про суми заборгованості за надані послуги з обслуговування машиномісця [ADDRESS] згідно Договорів № РОП/215 від 20.02.2012 за період з 01/04/2019 по 30.09.2021 станом на 01.11.2021 заборгованість становить 10 500,00 грн, електропостачання м/м - 2099,07 грн, пеня - 3 492,00 грн, інфляційні втрати 1620,90 грн, 3 % річних 777,88 грн, штраф (5 % від суми заборгованості) 880,03 грн. За змістом ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, як це визначено ст. 626 ЦК України. Разом з тим, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України). Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Крім того, у відповідності із вимогами ч. 2ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В даному випадку сторони не заперечують, що позивачем надаються послуги з консьєрж-сервісу згідно Договору, однак відповідач зазначає, що ним не оплачуються в зазначеному в позові розмірі такі послуги, оскільки між сторонами не було погоджено будь-якого підвищення її вартості. У відповідності до ч.1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. А норма ч.1 ст. 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач, зокрема посилається на те, що позивачем не було дотримано умови договору від 03.12.2012 № РО-18/К-158 в частині неповідомлення відповідача про збільшення вартості послуг та не надано доказів надання послуг консьєрж-сервісу. Вивчивши умови договору від 03.12.2012 № РО-18/К-158 суд встановив, що розмір плати за послуги консьєрж-сервісу на момент укладення Договору встановлювався в п.п. 2.1, 2.2 Договору від 03.12.2012 № РО-18/К-158, а саме розмір щомісячної плати за послуги становить 253,67 грн. Розмір щомісячної плати за послуги , вказаний в п. 2.1. Договору, визначений із розрахунку 2,17 грн. (з ПДВ) за 1 кв.м. загальної площі (116,90 кв.м.), Позивачем вказано, що в подальшому такий розмір змінювався - що дозволено умовами Договору. Так, пунктом 2.5 договору було передбачено можливість зміни розміру плати за послуги за ініціативою Виконавця (Позивача) - в односторонньому порядку, в тому числі, наприклад, у випадку збільшення розміру плати за послуги третіх осіб, що залучаються ним для надання послуг за Договором тощо (пп. 2.5.2 п. 2.5 Договору). А в п. 2.6 Договору від 03.12.2012 № РО-18/К-158 сторони погодили особливий порядок такої зміни розміру плати - зокрема, що у разі зміни розміру плати за послуги (п. 2.5. Договору) виконавець зобов`язаний письмово повідомити про це Замовника не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати запровадження нового розміру плати за послуги. При цьому договір про внесення змін до Договору, у зв`язку зі зміною розміру плати за послуги, або додаткова угода до Договору не укладаються. Сторони домовились, що на вимогу Замовника Виконавець зобов`язаний надати йому обґрунтований розрахунок підвищення розміру плати за послуги. В рахунках за послуги (що згідно п. 2.3 Договору є одночасно актами наданих послуг) - також зазначався актуальний розмір вартості послуг. Відповідач же своїм правом вимоги обґрунтованого розрахунку підвищення розміру плати за послуги, передбаченим в п. 2.6 Договору саме на випадок незгоди із таким підвищенням, жодного разу протягом дії Договору не скористався. Також, матеріали справи містять копію повідомлення ТОВ «Сент Солфія Проперті Менеджмент» від 27.01.2021 про зміну розміру плати за послуги з консьєрж сервісу. Таким чином, доводи відповідача щодо порушення умов договору від 03.12.2012 № РО-18/К-158 з боку відповідача, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Щодо того, що позивачем до матеріалів справи не надано доказів на підтвердження збільшення вартості послуг по обслуговування машиномісця та факту надання послуг за договором від 20.02.2012 № РОП/215, то з даного приводу суд зазначає наступне. Так, вимогами п.3.1 - п. 3.2. договору від 20.02.2012 № РОП/215, сторони домовились, що розмір Плати за Послуги, що надаються за цим Договором, установлений на дату укладання Договору і змінюється: 3.1.1. у разі затвердження органом виконавчої влади та/або місцевого самоврядування нових тарифів - щодо електропостачання та опалення; 3.1.2. за ініціативою Виконавця у разі зміни розміру витрат Виконавця пов`язаних з наданням Послуг-пропорційно таким змінам. При цьому Виконавець, на вимогу Споживача зобов`язаний надати документи, що підтверджують зміну розміру витрат Виконавця, пов`язаних з наданням Послуг. У випадку зміни тарифів на електропостачання та / або опалення Плата за Послуги змінюється відповідно до дати набрання чинності нормативно-правовим актом органу виконавчої влади та / або місцевого самоврядування, яким встановлено нові тарифи на електропостачання та / або опалення, якщо інше не буде зазначено у відповідному нормативно-правовому акті. Крім того, п. 3.3. Договору від 20.02.2012 № РОП/215 визначено, що у разі збільшення розміру витрат Виконавця, пов`язаних з наданням Послуг, Виконавець зобов`язаний попередити про це споживача не менш ніж за 30 (тридцять) календарних днів. Плата за Послуги змінюється відповідно з дати, зазначеної в повідомленні Виконавця. Відповідно до п. 3.4. Договору від 20.02.2012 № РОП/215 сторони домовились, що у випадку зміни розміру Плати за Послуги укладення та підписання Сторонами додатків, додаткових угод та будь-яких інших документів до цього Договору не є обов`язковим. Згідно п. 10.3 Договору від 20.02.2012 № РОП/215 цей Договір може бути змінений або розірваний лише за взаємною письмовою згодою Сторін шляхом укладення договору про внесення змін/доповнень до цього Договору крім випадків передбачених п. 3.4., 8.3. цього Договору. Відповідач, підписавши Договір від 20.02.2012 № РОП/215 з позивачем, погодив умови щодо порядку зміни розміру плати за послугу з обслуговування машиномісця № [NUMBER] у житловому будинку з підземним паркінгом по [ADDRESS] та не звертався з вимогами про розірвання договору, тощо. Таким чином, в даному випадку, судом установлено, що відповідач допустив невиконання умов п. 2.2. Договору щодо неоплати послуги вартості плати за послуги у встановлений договором строк та у визначеній сумі вартості послуги. Крім того, п. 2.3 договору від 20.02.2012 № РОП/215, рахунки на оплату послуг є одночасно актами наданих послуг. Відповідачем до відзиву долучено квитанції на підтвердження здійснення оплати послуг за договорами № РО-18/К-158 та № РОП/215. Згідно квитанцій № Р873-2Х36-388М-Р91М від 28.01.2022 та № 519Н-83А7-Н8А2-21СВ від 02.11.2020 графі «призначення платежу» зазначено - 201801590920 о/р [NUMBER]; квитанціях № КХ6Н-ЕЕ6Т-ХРТЕ-1ММ6 від 06.09.2019 та № М0Х-ТТВ2-М9ХК-1Х37 від 22.05.2019 в графі «призначення платежу» зазначено - по договору; квитанціях № МН1Р-49Н5-МАХМ-Р5В5 від 28.01.2022 та № ТМ27-МКХА-982Р-08Е0 від 28.01.2022 в графі «призначення платежу» зазначено - 101801591221 о/р [NUMBER]; квитанції № 7Т31-НМЕН-2Х4Т-0КРХ від 07.12.2021 в графі «призначення платежу» зазначено - 101801591021 о/р [NUMBER]; квитанції № Х3ВМ-В76М-М30А-РВЕТ від 07.12.2021 в графі «призначення платежу» зазначено - 101801591121 о/р [NUMBER]; квитанції № М08Е-256М-699Т-3КТМ від 14.10.2021 в графі «призначення платежу» зазначено - 101801590921 о/р [NUMBER]; квитанції № 2358-Е25Н-9Е4Е-Т28Х від 02.09.2021 в графі «призначення платежу» зазначено - 101801590821 о/р [NUMBER]; квитанціях № К83А-8Х9А-К1С4-А2ВС від 11.12.2020, № 986Х-Х602-447М-798Х від 02.11.2020 та № 51Н1-905А-НММВ-КМ91 від 23.09.2020 в графі «призначення платежу» зазначено - о/р [NUMBER] ; квитанції № 0С9Е-7Н81-95К7-851Е від 23.07.2020 в графі «призначення платежу» зазначено - 101801590620 о/р [NUMBER]; квитанціях № ССМ8-43М1-К5Х2-Е0ХХ від 13.05.2020 та № Е88Р-61РС-Н9НС-ВМН3 від 19.03.2020 в графі «призначення платежу» зазначено - 101801590220 о/р [NUMBER]; квитанціях № ХН8Е-8455-С79Р-7КМК від 22.06.2019, № 16ОХ-Р0М4-В7ХР-3Х35 від 16.04.2019 та № ТС0В-7ЕРР-06К7-8АК4 від 22.05.2019 в графі «призначення платежу» зазначено - квартплата, о/р [NUMBER], [ADDRESS] (мовою оригіналу), [PERSON] . Суд критично ставиться до цих доказів, оскільки останні не підтверджують того факту, що здійснені проплати спрямовані на оплату послуг за договорами № РО-18/К-158 та № РОП/215. Призначення кожного платежу не містить достатніх ідентифікуючих даних з яких можливо було б встановити протилежне. Аналізуючи викладене вище суд приходить до висновку про правомірність заявлених позовних вимог щодо стягнення основної суми заборгованості за договором від 03.12.2012 № РО-18/К-158 в розмірі 46 458,27 грн та договором від 20.02.2012 № РОП/215 в розмірі 10 500,00 за обслуговування машиномісця та 2099,07 за електропостачання. Як вбачається зі змісту позовних вимог, окрім основної суми заборгованості, позивач також просить стягнути індекс інфляції (інфляційне збільшення) в розмірі 5536,86 грн та 3% річних в розмірі 2307,98 грн., та пеню в розмірі 10902,80 грн, які нараховано за період з 01.12.2018 по 30.09.2021 за договором від 03.12.2012 № РО-18/К-158 станом на 01.11.2021; індекс інфляції (інфляційне збільшення) в розмірі 1620,90 грн та 3% річних в розмірі 777,88 грн., та штраф в розмірі 880,03 грн, які нараховано за період з 01.04.2019 по 30.09.2021 за договором від 20.02.2012 № РОП/215 станом на 01.11.2021. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір, поки зобов`язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Відповідно до п. 4.3 Договору від 03.12.2012 № РО-18/К-158 за несвоєчасну та/або неповну оплату за спожиті послуги споживач сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставники Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення. Також, п. 8.2 Договору від 20.02.2012 № РОП/215, у випадку прострочення оплати плати за послуги (чи будь-якої її частини) на строк понад 14 календарних днів споживач, крім суми пені, передбаченої п. 8.1 цього Договору, сплачує виконавцеві штраф в розмірі 5% від суми заборгованості. В своїх позовних вимогах позивач просить стягнути суму пені та штрафу за договором від 20.02.2012 № РОП/215. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань договорами свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. (Постанова Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року по справі № 6-2003цс15). Окрім цього, у постанові Верховного Суду від 19.09.2018 по справі № 664/2784/15-ц встановлено, що в жодному нормативно-правовому акті та акті судової практики не закріплено висновку про те, який же вид неустойки (штраф чи пеня) підлягає стягненню, у разі посилання суду на ст. 61 Конституції України, та який критерій має бути застосовано для його вибору. Водночас, суд приходить до висновку, що тлумачення ст. 3 та 549 ЦК України дозволяє стверджувати, що при виборі того який вид неустойки (штраф чи пеня) повинен стягуватися, слід враховувати справедливість і розумність (п. 6 ст. 3 ЦК України). Тому в кожному випадку окремо необхідно визначати, стягнення якого виду неустойки (штрафу чи пені) є нерозумним і несправедливим, в тому числі, з урахуванням їх розміру. Таким чином, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимоги про стягнення пені за договором від 20.02.2012 № РОП/215. Згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)" (№530-ІХ від 17.03.2020 року), на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року зі змінами «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19», з 12.03.2020 року на всій території України запроваджено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року зі змінами, з 19 грудня 2020 р. до 31 березня 2022 р. установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Зважаючи на те, що на території України з 12 березня 2020 року було запроваджено карантин, на період дії якого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (№530-ІХ від 17 березня 2020 року) заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Таким чином, вимоги щодо стягнення пені за договором від 03.12.2012 № РО-18/К-158 за період з 12.03.2020 по 30.09.2021 (закінчення строку нарахування заборгованості) задоволенню не підлягає. Зазначене також стосується вимоги позивача про стягнення пені та штрафу розмірі 5 % від суми заборгованості за договором від 20.02.2012 № РОП/215. З урахуванням зазначеної норми закону, задоволенню підлягають вимоги про стягнення пені за умовами договору від 03.12.2012 № РО-18/К-158 за період з 01.12.2018 по 11.03.2020 у загальному розмірі 7945,88 грн та штраф згідно договору від 20.02.2012 № РОП/215 за період з 01.04.2019 по 11.03.2020 у розмірі 353,35 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Проперті Менеджмент» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, є обґрунтованим та таким підлягає задоволенню частково. В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню частково, то з урахуванням принципу пропорційності з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 080,83 грн судового збору. Враховуючи наведене та

Outcome: partial