Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

У грудні 2023 року Орган опіки та піклування Бобринецької міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, передання дітей та стягнення аліментів. Позов мотивовано тим, що [PERSON] є матір`ю дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дітей записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. З жовтня 2021 року сім`я [PERSON] перебуває на обліку служби у справах дітей Бобринецької міської ради, як така, де діти опинилися у складних життєвих обставинах з підстав ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. [PERSON] зарекомендувала себе з негативної сторони по відношенню до дітей, не створює належних умов для їх утримання та виховання, не забезпечує їм достатнього харчування, догляду та навчання, протягом 2023 року чотири рази притягувалась до адміністивної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків та доведення неповнолітньої дитини до стану алкогольного сп`яніння. [PERSON] двічі була попереджена про наслідки ухилення від виконання батьківських обов`язків та про вирішення питання позбавлення її батьківських прав відносно дітей у разі подальшого їх неналежного утримання. Сім`я [PERSON] перебуває під соціальним супроводом Комунального закладу «Бобринецький міський центр соціальних служб». За час перебування під супроводом працівниками центру, служби у справах дітей та працівниками поліції багаторазово було здійснено відвідування сім`ї [PERSON] , проведено бесіди, спрямовані на належне утримання та виховання дітей. Проте, рекомендації соціальних працівників [PERSON] не виконує та не реагує на зауваження щодо антисанітарних умов проживання родини. 02.11.2023 року працівниками служби у справах дітей Бобринецької міської ради спільно з офіцером громади та вчителем Бобринецької спеціальної школи здійснено обстеження умов проживання родини [PERSON] в ході якого встановлено, що у будинку брудно, затхле повітря, розкидані речі та сміття, таргани на стінах, відсутня приготовлена їжа для дітей. Діти мають неохайний вигляд, брудні та в порваному одязі. Продуктами харчування та речами першої необхідності родина не забезпечена. 15.11.2023 року на засіданні комісії з питань захисту прав дітей Бобринецької міської ради розглянуто питання щодо стану утримання та виховання дітей у сім`ї матері [PERSON] та прийнято рішення від 15.11.2023 року №65 про доцільність позбавлення матері батьківських прав відносно дітей. Внаслідок того, що [PERSON] ухиляється від виконання нею батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного утримання та виховання, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, що у відповідності до ст.164 СК України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей. У зв`язку з викладеним позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; передати дітей органу опіки та піклування, яким є виконавчий комітет Бобринецької міської ради, для подальшого влаштування; стягнути з відповідача на користь органу опіки та піклування, яким є виконавчий комітет Бобринецької міської ради аліменти на утримання дітей щомісячно в розмірі 1/2 частини її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалою суду від 13.12.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження (а.с.42-43). Ухвалою суду від 04.03.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про виклик свідків (а.с.68-69). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснивши, що двох менших дітей відібрали після того як виявили відсутність продуктів харчуванні та наявність тарганів в будинку. Востаннє бачила двох молодших дітей ще у квітні місяці, оскільки не могла залишити матір. Ніде не працювала, бувало ходила на різні роботи. Іноді може випити пиво або вино. На даний час проживає із співмешканцем. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини друга, четверта статті 77 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновком експерта (ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 ЦПК). Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом (частина друга статті 95 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Виходячи з положень ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. В силу п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Статтею 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Статтею 9 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. В постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі №308/13654/21 зазначено: як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження з дитиною полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Відповідно до частин четвертої-шостої статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. ЄСПЛ в рішенні у справі «Хант проти України» вказав, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт заперечення відповідачем проти позбавлення його батьківських прав може свідчити про його інтерес до дитини. Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (пункт 50 рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України). У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. В постанові Верховного Суду від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18 вказано: зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і при наявності вини у діях батьків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.6-8) та копіями витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 СК України від 11.11.2023 року (а.с.9-11). Як вбачається з копії витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 СК України від 11.11.2023 року, відомості про батька дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.9-11). З копії листа Бобринецької спеціальної школи Кіровоградської обласної ради встановлено, що [PERSON] , 2013 року народження та [PERSON] , 2013 рорку народження, навчаються у вказаному навчальному закладі. Часто пропускають навчальні заняття, до школи після осінніх канікул не повернулися, мама свої батьківські обов`язки щодо забезпечення навчання дітей не виконує (а.с.19). Згідно копії характеристики Бобринецької спеціальної школи Кіровоградської обласної ради від 06.11.2023 року, учень 5-а класу [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі з серпня 2023 року, на уроках проявляє активність, поведінку не порушує, одним із перших виконує практичні завдання, з однокласниками не конфліктує, добросвіно виконує доручення дорослих. Вихованям дитини займається мама, яка ніякого впливу на сина не має, який після вихідних категорично відмовляється повертатися до навчання. Хлопчих часто пропускає школу, сама мати на телефонні дзвінки педагогів не відповідає, не повідомляє про причину неявки дитини. Класний керівник декілька раз відвідувала родину вдома. Хлопчик в цей час був відсутній, мама не могла пояснити де він перебуває. В будинку антисанітарні умови, відстні будь-які продукти харчування. Хлопчик завжди брудний, без шкарпеток і належного для пори року одягу. З мамою неодноразово проводились бесіди щодо невиконання батьківських обов`язків (а.с.13). Згідно копії характеристики Бобринецької спеціальної школи Кіровоградської обласної ради від 06.11.2023 року, учениця 5-а класу [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі з вересня 2023 року, має слабкий рівень навчання з усіх предметів, потребує постійної уваги та контролю з боку педагогів, на уроках неуважна. Вихованям дитини займається мама, яка не привчила дівчинку до елементарних гігієнічних процедур, до самообслуговування. Після вихідних дитина з`являється до школи дуже брудна, в порваному одязі, волосся не помите, з ознаками педикульозу. Дівчинка часто пропускає школу, так як мати її не приводить після вихідних. Класний керівник декілька раз відвідувала родину вдома. В будинку антисанітарні умови, відстні будь-які продукти харчування. З мамою неодноразово проводились бесіди щодо невиконання батьківських обов`язків (а.с.14). Згідно копії характеристики Професійно-техінчного училища №32 м. Бобринець від 09.11.2023 року №421, [PERSON] , [INFO] навчається в даному навчальному закладі за професією тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва. Учень має навчальні досягнення низького рівня, навчається не в повну міру своїх сил, має проруски занять без поважних причин. Мама учня незжди має вплив на нього (а.с.15). Як вбачається з копії листа Комунального закладу «Бобринецький міський центр соцальних служб» Бобринецької міської ради від 26.10.2023 року №01-21/66, сім`я [PERSON] перебуває на обліку закладу, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах та отримує послугу соціальний супровід. [PERSON] надавалися рекомендації щодо належного виховання та утримання дітей, неодноразово робилися зауваження щодо розвитку дітей та їх зовнішнього вигляду, однак мати не реагує на зауваження та не виконує рекомендації спеціалістів (а.с.16). За інформацією відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 09.11.2023 року №7683/111-4-2023, [PERSON] протягом 2023 року чотири рази притягувалась до адміністивної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків та доведення неповнолітньої дитини до стану алкогольного сп`яніння (а.с.12). Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 11.11.2021 року сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що умови проживання незадовільні. В кімнатах брудно, затхле повітря, розкидані речі, у великій кількості наявні таргани. Продуктами харчування забезпечені в обмеженій кількості. Не створено належних умов для утримання та виховання дітей, не обладнано робочого учнівського куточку, дітячий одяг та взуття забруднені. Мати недостатньо приділяє увагу утриманню та вихованню дітей. 11.11.2021 року через недогяд матері [PERSON] відрубала два пальця на правій руці (а.с.20). Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 30.11.2022 року встановлено, що умови проживання незадовільні. У будинку брудно, розкидані речі, купа мотлоху та сміття. Діти проживають у одній кімнаті, яка вміщає два спальних ліжка та стіл для приготування уроків. Одягом відповідно до сезону забезпечені недостатньо (а.с.21). Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 24.01.2023 року встановлено, що умови проживання незадовільні. У будинку антисанітарні умови: брудно, розкидані речі. Будинок потебує генерального прибирання та ремонту. Продуктами харчування забезпечені частково. На момент обстеження діти виглядають неохайно, брудні, мають брудний одяг. У дитячій кімнаті брудно, на ліжках брудна постільна білизна (а.с.22). Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 02.03.2023 року встановлено, що умови проживання незадовільні. Упомешканні брудно, на стінах і на посуді таргани, на підлозі сміття. Необхдно провести генеральне прибирання та косметичний ремонт. Діти брудні та мають неохайний вигляд. Постільна білизна та одяг брудні (а.с.23). Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 02.06.2023 року встановлено, що умови проживання незадовільні. У будинку брудно, затхле повітря, розкидані речі, продукти харчування практично відсутні, речами першої необхідності не забезпечені. Діти мають неохайний вигляд, брудні. Відсутній дитячий одяг відповідно до сезону. На момент огляду [PERSON] перебувала у стані алкогольного сп`яніння (а.с.24). Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 31.08.2023 року встановлено, що умови проживання незадовільні. У будинку брудно, затхле повітря, розкидані речі, продуктами харчування забезечені недостатньо, постільна білизна на ліжках брудна. Будинок потребує генерального прибирання та косметичного ремонту. Діти мають неохайний вигляд (а.с.25). Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 02.11.2023 року встановлено, що умови проживання незадовільні. У будинку брудно, затхле повітря, розкидані речі, сміття, таргани на стінах, на ліжках брудна постільна білизна. Паливом, продуктами харчування та миючими засобами не забезпечені. Діти мають неохайний вигляд, брудні, мають брудний одяг (а.с.26). Відповідача двічі було попереджено службою у справах дітей Бобринецької міської ради про те, що у разі неналежного виконання нею батьківських обов`язків по відношенню до дитини буде порушено у суді питання про позбавлення її батьківських прав, що підтверджується копіями довідок-попередження від 11.11.2021 року, від 02.06.2023 року (а.с.17, 18). Згідно висновку органу опіки та піклування Бобринецької міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Бобринецької міської ради від 28.11.2023 року №626, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та стягнути аліменти на утримання дітей (а.с.65-67). Свідок [PERSON] пояснив, що обіймає посаду старости громади Коржевського старостинського округу Бобринецької міської ради, а з 2013 року по 2015 рік був головою Червонодолинської сільської ради, на території якої проживає відповідач [PERSON] , та знає її сім`ю. В житлі відповідача за місцем її проживання антисанітарія, діти живуть самі по собі без нагляду матері, не забезпечує їх харчуванням, внаслідок чого діти просять їжу у односельчан. Одяг у дітей брудний, занедбаний, взуття не мають, посуд не митий, в помешканні таргани. Залишила дітей одних на тиждень. Бесіди результату не дають. Свідок [PERSON] пояснила, що працює директором КЗ «Бобринецький місцевий центр соціальних служб» з 01.10.2020 року. З жовтня 2021 року родина [PERSON] перебуває під соціальним супроводом. В листопаді 2023 року дитина відповідача [PERSON] відрубала собі пальця. [PERSON] навчання в ПТУ не відвідує. З 2021 року по теперішній час відповідач живе в антисанітарних умовах, посуд брудний, продуктів харчування не вистачає, консервації не має, домашнє господарство не утримує, город не обробляє, палива топити піч на зиму немає. На зауваження не реагує. Батьківські обов`язки не виконує. Свідок [PERSON] пояснила, що працює інспектором сектору ювенальної превенції відділу превенції Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області. З 2021 року відвідує родину відповідача [PERSON] по службі та бачила, що постіль брудна, продуктами харчування діти не забезпечені, посуд не митий, в помешканні брудно, таргани, засоби гігієни відсутні, діти не помиті, господарство не утримують. На профілактичні бесіди відповідач не реагує та неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності. В червні 2023 року відповідач залишила дітей без нагляду на добу після того як її знайшли в стані алкогольного сп`яніння в антисанітарних умовах в присутності дитини. Старший син вживає алкогольні напої, натомість відповідач вживання алкогольних напоїв сину не забороняє. Діти захищають мати. Малолітній [PERSON] пояснив, що навчається у школі у 5 класі. В школі має друзів. Навчатися йому подобається, домашні завдання виконує з вчителем. Раніше проживав в [ADDRESS] , з мамою [PERSON] , бабусею [PERSON] , сестрою [PERSON] та братом [PERSON] . Коли проживав з мамою то навчався в школі до 15 год., залишався у групі продовженого дня. Їжу готувала мама, бабуся сапала на городах. На даний час бабуся паралізована. Мама не працює та вживає алкоголь, наскільки часто не знає, але не кожного дня. Як проживав із мамою бувало не ходив у школу, оскільки хворів, бувало не встигав на автобус. Домашні завдання йому допомогала виконувати мама. Інколи залишались вдома самі, оскільки мама їздила за покупками, бувало брала їх з собою. Поки був у школі-інтернат мама не приїжджала жодного разу та з нею не спілкувався. На день народження мама дарувала іграшки. Коли приходили працівники соціальних служб говорили, що у будинку брудно, мама була твереза. За мамою сумує. Малолітня [PERSON] пояснила, що коли проживала з мамою, братами та бабусею в с. Червона Долина часто ходила в школу. Їй подобалось відвідувати школу, отримувала оцінки 8, 10. Мама допомагала їй у навчанні. На день [PERSON] запрошувала друзів, приїжджали рідні. На цей день [PERSON] мама подарувала їй сережки. Мама не полюбляє вживати спиртні напої. Мама самих вдома їх не залишала. Вдома завжди була їжа. Коли приходили працівники соціальних служб робили зауваження щодо порядку вдома, більше двох разів. Вдома прибирає мама, раніше прибирала бабуся, яка вже з рік не ходить. Вдома жили у кращих умовах ніж у школі. Сумує за мамою та подругою. Бажає проживати з мамою та ходити в школу. Неповнолітній [PERSON] пояснив, що його сім`ю складають мати - [PERSON] , бабуся - [PERSON] , а також сестра - [PERSON] та [PERSON] . Він навчається в ПТУ №32 м.Бобринець, брат та сестра перебувають в інтернаті. Він палить цигарки, з 2016 року вживає алкоголь, але рідко. На навчання не має часу, так як необхідно заробляти кошти на харчування та одяг. Одяг та взуття купляє за власні кошти, мати купляє продукти харчування також за кошти, які він заробляє. Суд, дослідивши надані позивачем докази на обґрунтування позовних вимог, враховуючи фактичні обставини справи, зокрема зловживання відповідачем алкогольними напоями, притягнення її до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків та доведення неповнолітньої дитини до стану алкогольного сп`яніння, вважає, що під час судового розгляду справи доведено винну поведінку відповідача, яка полягає у невиконанні останньою своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей, створенні неналежних умов для розвитку дітей. Відповідач під час перебування двох молодших дітей у Бобринецькій спеціальній школі Кіровоградської обласної ради з ними не спілкується, не цікавиться їх життям, здоров`ям та розвитком, що свідчить про її небажання утримувати, виховувати дітей та піклуватися про них. Таку фактичну поведінку відповідача суд розцінює як втрату інтересу до дітей. Відповідач не довела зміну своєї поведінки щодо дітей, прагнення здійснювати належне піклування за ними, не спростувала, що свідомо нехтувала обов`язками матері щодо дітей. Факт заперечення відповідачем проти позову не свідчить про її інтерес до дітей та реальне бажання змінити поведінку. При цьому, суд враховує, що відповідач заперечуючи проти задоволення позову, не скористалась своїм правом направити до суду відзив на позовну заяву з викладенням заперечень проти неї, доказів на спростування наведених позивачем обставин не надала. Оцінюючи думку малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] щодо розв`язання спору, які пояснили, що бажають проживати з мамою, суд враховуючи вік дітей виходить з того, що така думка в цілому складається з емоційної складової та особистої прихильності дітей до матері, з якою у них сформовано особисту прив`язаність та бажають її захистити. Таким чином, суд приходить висновку, що думка дітей не є в повній мірі об`єктивною та розсудливою та позбавлення відповідача батьківських прав буде в повній мірі відповідати інтересам дітей. Відповідно до ч.5 ст.167 СК України, якщо дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Таким чином, оскільки факт ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей та захисту їх прав і інтересів знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи, та виходячи із найкращих інтересів дітей, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , передання дітей Органу опіки та піклування - виконавчому комітету Бобринецької міської ради, для подальшого влаштування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд звертає увагу, що позбавлення особи батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, права на спілкування з дитиною і побачення з нею, як це передбачено законом, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Щодо вимог про стягнення аліментів суд зазначає наступне. Згідно із ч.ч. 2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Враховуючи те, що позбавлення [PERSON] батьківських прав не звільняє її від обов`язку щодо утримання дітей, суд приходить до висновку, щодо необхідності стягнення з відповідача на користьОргану опіки та піклування - виконавчий комітет Бобринецької міської радиаліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у частці від заробітку (доходу) відповідача. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судовий збір у справі складає 3220 грн. 80 коп., який необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved