Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

У березні 2024 року представник Виконавчого комітету Кропивницької міської ради як орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] про позбавлення батьківських прав, просив суд позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; дітей залишити на опікування органу опіки та піклування. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно з рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 червня 2022 р. (справа № 404/6131/21), дітей [PERSON] , [PERSON] відібрано від батьків [PERSON] , [PERSON] , без позбавлення батьківських їх прав, та стягнуто аліменти з матері на утримання дітей. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 09 серпня 2022 р. № 520, діти мають статус позбавлених батьківського піклування. З метою реалізації права дітей, позбавлених батьківського піклування, на сімейне виховання Виконавчим комітетом Кропивницької міської ради 09 серпня 2022 р. прийнято рішення № 521, згідно з яким дітей влаштовано під опіку [PERSON] . Вказано, що [PERSON] , [PERSON] є вихованцями комунального закладу Академічна гімназія Кропивницької міської ради». Відповідно до інформації закладу освіти від 29 грудня 2023 р. № 418, батьки [PERSON] , [PERSON] цікавості щодо життя та успіхів дітей у гімназії не проявляли, батьківські збори не відвідували. Вихованням дітей займається опікун [PERSON] . Відповідно до пояснення [PERSON] , батьки [PERSON] , [PERSON] синами не цікавились, матеріальної допомоги не надавали, аліменти на утримання дітей не сплачували. Згідно з інформацією Кропивницького міського центру соціальних служб від 28 грудня 2023 р. №1728/05-05, мати дітей [PERSON] бродяжить, місце проживання батька дітей [PERSON] невідоме, забезпечити надання соціальних послуг, спрямованих на повернення дітей в біологічну сім`ю, неможливо. З моменту прийняття рішення суду про відібрання дітей від батьків [PERSON] , [PERSON] не звертались до управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради щодо дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , питання про повернення синів не порушували. Дитина [PERSON] повідомив, що його вихованням займається бабуся та не заперечує проти позбавлення його батьків батьківських прав відносно нього. Зазначені фактори, можна розцінювати як ухилення [PERSON] , [PERSON] від виховання та утримання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , винну поведінку батьків та свідоме нехтування ними батьківськими обов`язками. Згідно з висновком від 17 січня 2024 р. № 487/19, затвердженим рішенням Виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 13 лютого 2024 р. № 163, орган опіки та піклування Кропивницької міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 березня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 травня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. У судове засідання представник позивача через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі до суду не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялись, причини неявки суду невідомі, правом подачі відзиву не скористались. Представник третьої особи, адвокат Нестеров В.А. у судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Зі згоди сторони позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглядається за відсутності учасників справи без здійснення технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, із наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За нормами ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом установлено, що згідно свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 червня 2022 р. (справа № 404/6131/21), дітей [PERSON] , [PERSON] відібрано від батьків [PERSON] , [PERSON] , без позбавлення батьківських їх прав, та стягнуто аліменти з матері на утримання дітей. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 09 серпня 2022 р. № 520, діти мають статус позбавлених батьківського піклування. Виконавчим комітетом Кропивницької міської ради 09 серпня 2022 р. прийнято рішення № 521, згідно з яким дітей влаштовано під опіку [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] є вихованцями комунального закладу «Академічна гімназія Кропивницької міської ради». Відповідно до інформації закладу освіти від 29 грудня 2023 р. № 418, батьки [PERSON] , [PERSON] цікавості щодо життя та успіхів дітей у гімназії не проявляли, батьківські збори не відвідували. Вихованням дітей займається опікун [PERSON] . Відповідно до пояснення [PERSON] , батьки [PERSON] , [PERSON] синами не цікавились, матеріальної допомоги не надавали, аліменти на утримання дітей не сплачували. З інформацією Кропивницького міського центру соціальних служб від 28 грудня 2023 р. №1728/05-05, мати дітей [PERSON] бродяжить, місце проживання батька дітей [PERSON] невідоме, забезпечити надання соціальних послуг, спрямованих на повернення дітей в біологічну сім`ю, неможливо. Відповідачі не звертались до управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради щодо дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , питання про повернення синів не порушували. Дитина [PERSON] повідомив, що його вихованням займається бабуся та не заперечує проти позбавлення його батьків батьківських прав відносно нього. Згідно з висновком від 17 січня 2024 р. № 487/19, затвердженим рішенням Виконавчого комітету Кропивницької міської ради від 13 лютого 2024 р. № 163, орган опіки та піклування Кропивницької міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідачів від виховання та утримання дітей, винну поведінку та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками. Згідно приписів статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 №789-ХІІ, яка є частиною національного законодавства України у відповідності до статті 9 Конституції України, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також дитині забезпечується такий захист i піклування, які необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. У відповідності до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В абзаці 2 п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Встановлено, що матеріали справи не мають жодного доказу піклування відповідача про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, матеріальне забезпечення, медичний догляд, необхідне спілкування із сином та створення інших умов для його нормального розвитку. Таким чином суд, оцінюючи зібрані докази у їх сукупності та враховуючи при цьому, що відповідачі належним чином не виконували своїх обов`язків по вихованню дітей та їх матеріальному забезпеченню, самоусунулись від виховання, вважає, що є достатньо підстав для позбавлення їх батьківських прав та задоволення позову. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд здійснює розподіл судових витрат. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved