Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

У лютому 2024 році заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив установити факт смерті його сина [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] на території Республіки Польща у місті Познань. Заяву обґрунтовано тим, що [INFO] в м. Познань Республіки Польща помер син заявника - [PERSON] , смерть якого була зареєстрована відділом реєстрації актів цивільного стану м. Познань, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Після смерті сина відкрилася спадщина, до складу якої увійшла, зокрема, 1/5 частина квартири [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса заявнику відмовлено у видачі свідоцтва, у зв`язку з відсутністю свідоцтва про смерть [PERSON] , а також актового запису про його смерть. Ніжинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану заявнику відмовлено в реєстрації смерті його сина у зв`язку з відсутністю необхідних документів та проведеною реєстрацію смерті компетентним органом іноземної держави. Установлення факту смерті [PERSON] необхідне заявнику для реалізації права на спадкування. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 09 квітня 2024 року 09-00 год, яке в подальшому відкладено на 22 липня 2024 року 15-00 год. Заявник подав до суду заяву про розгляд справи справи без його участі, просив задовольнити заяву. Заінтересована особа - [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутність та задовольнити заяву. У матеріалах справи міститься повідомлення представника заінтересованої особи Ніжинського ВДРАЦС - Світлани Катрухи про те, що реєстрація смерті громадян України, померлих за кордоном, провадиться консулом за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті, виявлення тіла померлого або за місцем поховання. Згідно з доданими до заяви документами реєстрація смерті [PERSON] проведена компетентним органом іноземної держави, а саме Великопольське воєводство відділ ДРАЦС м. Познань Республіка Польща. Просила розглянути справу без участі представника відділу. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом установлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] і [PERSON] (а. с. 5). Згідно з копією свідоцтва про смерть [NUMBER] , переклад якого засвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу - Морозовою О. В., [PERSON] помер [INFO] у м. Познань (а. с. 6, 7). Постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва на спадщину за законом після померлого сина [PERSON] у зв`язку з відсутністю в матеріалах спадкової справи свідоцтва про його смерть. Крім того, згідно з відомостями державного реєстру актів цивільного стану актовий запис про смерть [PERSON] також відсутній (а. с. 8). Відповідно до листа начальника Ніжинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області - Світлани Катрухи , підстав для державної реєстрації смерті [PERSON] немає, оскільки така реєстрація проведена компетентним органом іноземної держави, а саме: Великопольським воєводством, відділом ДРАЦС м. Познань Республіки Польща (а. с. 9). Згідно з положеннями ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно із ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: 1) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; 2) відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських, міськрайонних управлінь юстиції; 3) виконавчі органи сільських, селищних і міських рад. Державну реєстрацію актів цивільного стану громадян України, які проживають або тимчасово перебувають за кордоном, проводять дипломатичні представництва і консульські установи України. Частиною 6 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» установлено, що особливості проведення державної реєстрації актів цивільного стану дипломатичними представництвами і консульськими установами України визначаються Консульським статутом України та інструкцією про державну реєстрацію актів цивільного стану, яка затверджується центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у сфері зовнішніх відносин України за погодженням із Міністерством юстиції України. Інструкцією про порядок реєстрації актів громадянського стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України, Міністерством закордонних справ від 23.05.2001 №32/5/101 (далі - Інструкція), визначений порядок реєстрації смерті громадян України, що померли закордоном (розділ 3 Інструкції). Відповідно до п. 3.1. Інструкції реєстрація смерті громадян України, померлих за кордоном, провадиться консулом за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті, виявлення тіла померлого або за місцем поховання. За змістом п. 3.2. Інструкції, реєстрація смерті провадиться за письмовою заявою родичів померлого, компетентних органів країни перебування, адміністрації медичного закладу, у якому настала смерть, та інших осіб на підставі: медичного документа про смерть, виданого медичним закладом (документ, виданий компетентним органом має бути перекладений та легалізований у встановленому порядку); довідки про смерть, виданої компетентними органами держави перебування (документ має бути перекладений та легалізований у встановленому порядку). Відповідно до пункту 3.3 Інструкції свідоцтво про смерть видається близьким родичам померлого або надсилається разом з паспортним документом померлого до Міністерства закордонних справ України для передачі вищезазначеним особам. Якщо до консульської установи або дипломатичного представництва надійшла заява про смерть громадянина України, яка настала понад рік тому, то консул після перевірки, на підставі документів, передбачених п. 3.2 цієї Інструкції, провадить реєстрацію смерті на загальних підставах як первинну, але на обох примірниках актових записів про смерть проставляє відмітку "Реєстрація з пропуском строку" (п. 3.4 Інструкції). При реєстрації смерті консул приймає від заявників паспортні документи померлих громадян України, та на їх першій сторінці робить відмітку: «Власник даного паспортного документа (посвідчення особи) помер « ____ 20 р. Актовий запис про смерть № від _____». Паспорти, паспортні документи, а також військово-облікові документи та пільгові посвідчення померлих осіб передаються за списком до органів внутрішніх справ та військових комісаріатів. Документи померлого найближчою дипломатичною поштою після реєстрації смерті надсилаються до Міністерства закордонних справ України або повертаються особі, яка супроводжує тіло померлої особи, про що робиться відповідна відмітка (п. 3.9 Інструкції). Відсутність паспортного документа, який посвідчує особу померлого, не є перешкодою для реєстрації смерті. У цьому разі про відсутність паспортного документа необхідно повідомити Міністерство закордонних справ України, яке інформує про це відповідні органи України. При встановленні надалі відомостей про померлого, яких бракувало, зміни і доповнення до запису акта про смерть уносяться згідно з Положенням про порядок зміни, доповнення, поновлення та анулювання актових записів цивільного стану (п. 3.10 Інструкції). Згідно з п. 6 Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064, відомості, зазначені в актових записах про народження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть, що складені дипломатичними представництвами та консульськими установами України, вносяться до Реєстру відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м. Києві протягом семи робочих днів з моменту надходження першого примірника актового запису. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Реєстрація смерті громадян України, померлих за кордоном, провадиться консулом за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті, виявлення тіла померлого або за місцем поховання. У разі реєстрації смерті не в тому консульському окрузі, де проживав померлий, консул, який зареєстрував смерть, повідомляє про реєстрацію смерті дипломатичне представництво або консульську установу України, де померлий перебував на обліку, указавши при цьому його прізвище, ім`я, по батькові, а також номер та дату актового запису про смерть. Реєстрація смерті провадиться за письмовою заявою родичів померлого, компетентних органів країни перебування, адміністрації медичного закладу, у якому настала смерть, та інших осіб на підставі: медичного документа про смерть, виданого медичним закладом (документ, виданий медичним закладом, має бути перекладений та легалізований у встановленому порядку); довідки про смерть, виданої компетентними органами держави перебування (документ має бути перекладений та легалізований у встановленому порядку). Реєстрація смерті громадян України, які померли в дорозі на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або іншому транспортному засобі, провадиться у найближчому дипломатичному представництві або консульській установі України при пред`явленні заявником необхідних документів. У графі «Місце смерті» актового запису про смерть указується місцезнаходження дипломатичного представництва або консульської установи, у якій проведена реєстрація смерті. На підставі актового запису про смерть консул видає довідку про смерть до органів соціального захисту населення для одержання допомоги на поховання. Ураховуючи вищевикладене, нормами чинного законодавства чітко встановлена процедура реєстрації смерті громадянина України, яка мала місце за кордоном, та визначено уповноважені органи на вчинення відповідних дій. Однак заявник не вказав у заяві і не надав жодних доказів на підтвердження того, що реєстрацію смерті [INFO] його сина [PERSON] на території Республіки Польща у місті Познань проведено консулом, відповідної довідки консула про смерть [PERSON] у вказаний час і в зазначеному місці - не надано. З метою з`ясування вказаних питань суд неодноразово здійснював відповідні запити до Консульського відділу Посольства України в Республіці Польщі, але відповіді не надійшло. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). З матеріалів справи не вбачається, щоб заявник звертався до дипломатичного представництва і/або консульської установи України на території Республіки Польща, на які законом покладено повноваження з реєстрації факту смерті громадянина України за кордоном. Доказів того, що у позивача виникли перешкоди, чи неможливість встановлення факту смерті [PERSON] , а саме отримання свідоцтва про смерть, в порядку визначеному Інструкцією про порядок реєстрації актів громадянського стану в дипломатичних представництвах та консульських установах України, матеріали справи не містять. На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для встановлення факту смерті [PERSON] , у зв`язку з чим у задоволенні заяви [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed