Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

В провадженні Хустського районного суду перебуває справа за заявою [PERSON] , заінтересована особа: нотаріус Хустського районного нотаріального округу Король Надія Іванівна про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Заявник просить суд встановити факт того, що договір купівлі-продажу, укладений 10 червня 2011 року, зареєстрований у реєстрі нотаріальних дій за № 2312 та державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 132566, виданий на підставі рішення 5 сесії 6 скликання № 240 від 12.01.2012 року Рокосівської сільської ради належать [PERSON] . В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] [PERSON] , [INFO] , набув право власності на майно, а саме житловий будинок під [ADDRESS] . Також [PERSON] було отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку на підставі рішення 5 сесії 6 скликання №240 від 12.01.2012 року Рокосівської сільської ради (серія ЯМ №132566). Станом на сьогодні у заявника виникла потреба розпорядитися нерухомим майном, однак в договорі купівлі-продажу та в Державному акті на право власності на земельну ділянку його ім`я зазначено [PERSON] , а згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Хустським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Закарпатській області 18.07.2017 р. та паспорта громадянина України № [NUMBER] від 31 липня 2017 року, ім`я заявника - [PERSON] . Отримати новий Державний акт з виправленим іменем неможливо, оскільки відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права та їх обтяження на земельні ділянки реєструються у Державному реєстрі прав. Підтвердженням права власності на земельну ділянку буде вважатись Витяг із державного реєстру прав на нерухоме майно, іншого порядку реєстрації права власності на земельну ділянку (в тому числі видачу Державних актів) чинне законодавство не передбачає. За таких причин заявник змушений звернутись до суду із даною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. У судове засідання 22.07.2024 року заявник не з`явилася. Представник заявника - адвокат Цопко С. В. подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності заявника, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Заінтересована особа - нотаріус Король Н. І. в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, заяв та клопотань не подала. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступних висновків. Відповідно до ст. 315 ч. 1 п. 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Хустським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Закарпатській області 18.07.2017 р. та паспорта громадянина України № [NUMBER] від 31 липня 2017 року, ім`я заявника - [PERSON] . Однак, в договорі купівлі-продажу, укладеному 10 червня 2011 року, зареєстрованому у реєстрі нотаріальних дій за № 2312 ім`я покупця зазначено неправильне - « [PERSON] », замість правильного - « [PERSON] » та державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 132566, виданому на підставі рішення 5 сесії 6 скликання № 240 від 12.01.2012 року Рокосівської сільської ради ім`я власника майна зазначено неправильне - « [PERSON] », замість правильного - « [PERSON] ». Зазначені розбіжності обмежують права заявника у розпорядженні майном. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа тягне для заявника юридичні наслідки, дає змогу вільно реалізувати всі складові права власності на майно. Встановити іншим, крім судового, шляхом даний факт неможливо. Враховуючи наведені обставини, а також здобуті в ході судового розгляду докази, приймаючи до уваги необхідність встановлення факту належності правовстановлюючих документів для подальшого розпорядження майном, суд вважає, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими, доведеними і в порядку, передбаченому ст.ст. 315-319 ЦПК України, такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved