Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

22 квітня 2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, згідно з якою позивач просить суд: 1) Встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , є двоюрідною сестрою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; 2) Визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер двоюрідний брат позивача [PERSON] , [INFO] , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] . Право на даний житловий будинок [PERSON] отримав як спадкоємець першої черги після смерті свого батька [PERSON] (рідного дядька позивача), який помер [INFO] та після смерті якого 16 червня 2009 року Узинською міською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 109, однак [PERSON] за життя не встиг належним чином оформити на себе правовстановлюючі документи на спадкове майно. Житловий будинок [ADDRESS] належав померлому [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 23 грудня 2003 року державним нотаріусом Узинської державної нотаріальної контори Пашкевич Л.Г. Позивач, як двоюрідна сестра спадкодавця [PERSON] є спадкоємцем п`ятої черги за законом, оскільки своє майно [PERSON] нікому не заповідав, а рідна тітка спадкодавця [PERSON] не претендує на спадкове майно та не подавала заяву про прийняття спадщину. З метою оформлення спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті двоюрідного брата. На підставі даної заяви приватним нотаріусом було заведено спадкову справу № 63/2022, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено через ненадання документів доказу родинних стосунків з померлим двоюрідним братом [PERSON] ,, про що нотаріусом було видано постанову від 03 серпня 2023 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 квітня 2024 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 24 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24 травня 2024 року. Вказаною ухвалою задоволено клопотання позивача та витребувано з Білоцерківського міськрайонного суду матеріали цивільної справи № 357/506/24 для огляду; витребувало у приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Дерун Каріни Анатоліївни копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] ; витребувано з Узинської міської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . 21 травня 2024 року на адресу суду від приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Дерун К.А. надійшла копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . 23 травня 2024 року на адресу суду від державного нотаріуса Узинської державної нотаріальної контори Малькевич Л.В. надійшла копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . 23 травня 2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі Узинської міської ради, за наявними в матеріалах спарив документами. 23 травня 2024 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про надання додаткового часу для підготовки до судового засідання. Підготовче засідання у справі, призначене на 24 травня 204 року, судом відкладено та повторно призначено на 21 червня 2024 року. Протокольною ухвалою суду від 21 червня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 21 червня 2024 року. В судовому засіданні 21 червня 2024 року представник позивача підтримав позовну заяву у повному обсязі та просив суд її задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. За клопотанням представника позивача, судовий розгляд у справі, призначений на 21 червня 2024 року, судом відкладено на 18 липня 2024 року для виклику в судове засідання позивача та свідків. В судовому засіданні 18 липня 2024 року позивач підтримала позовні вимоги та просила суд їх задоволити з підстав, викладених у позовній заяві. Допитана в якості свідка позивач [PERSON] показала, що вона проживала по [ADDRESS] . Біля неї з матір`ю [PERSON] проживала маті її матері [PERSON] , яка є її бабою. Її матір [PERSON] та [PERSON] є між собою рідними сестрою та аратом, відповідно вона є двоюрідною сестрою сина [PERSON] - [PERSON] . Її батьки побудували будинок на городі у баби [PERSON] . [PERSON] проживав з батьком у місті Узин, а після смерті батька проживав одиноко у житловому будинку. Після смерті у 2022 році [PERSON] вона похоронила за свої кошти. Допитана в якості свідка [PERSON] показала суду, що вона є матір`ю позиваки [PERSON] та рідною сестрою [PERSON] . Їх матір була [PERSON] . Дівоче прізвище свідка була [PERSON] , так як матір записала її на прізвище батька, який загину у війни для того, що отримувати матеріальну допомогу. Їх матір померла в своєму будинку в місті Балі Церква, а будинок у якому вона проживала з братом [PERSON] знесли та брату дали квартиру, яку він продавши купив будинок у місті Узин, в якому проживав зі своїм сином [PERSON] . Свого батька вона не знає, так як він загинув у війну. Її записали на прізвище батька для того, що б отримувати грошові кошти, а брата записали на прізвище [PERSON] , через що у неї з рідним братом різні прізвища - її дівоче прізвище було [PERSON] , а брата прізвище - [PERSON] . раніше помер її брат, а після нього помер його син [PERSON] , який одиноко проживав у будинку в місті Узин. Похованням [PERSON] займалася її донька - позивач у справі. Допитана в якості свідка [PERSON] показала суду що вона є донькою другого чоловіка [PERSON] ., так як її матір померла, а батько вдруге одружився. У [PERSON] було двоє донько - [PERSON] та [PERSON] . Вона знає зі слів свого померлого батька про те, що [PERSON] був рідним братом [PERSON] . У [PERSON] був брат [PERSON] , які разом після продажу квартири у місті Біла Церква придбали житловий будинок у місті Узин. [PERSON] трішки працював, після чого почав трішки пити. [PERSON] допомагала [PERSON] на городі, садила та вибирала картоплю, білила хату. У [PERSON] була цивільна дружина, але вона померла. Похованням [PERSON] займалася [PERSON] . Допитана в якості свідка [PERSON] показала суду, що позивачка є її колишньою сусідкою та подругою. Позивачку вона знає з 1973 року так як вони проживали поруч по сусідству по [ADDRESS] . В 1990 роках будинок. у якому проживала позивачка, було знесена. [PERSON] побудувала свій будинок на городі у [PERSON] . [PERSON] говорила до [PERSON] - мама, і вони були к мама та донька. Вона запитувала [PERSON] про те, чому у [PERSON] інше прізвище, як у неї, на що [PERSON] відповідала, що [PERSON] записала матір на свої прізвище, а її, [PERSON] на прізвище чоловіка, який помер у війну. [PERSON] говорив до [PERSON] - сестра. [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] та виїхала з ним в [PERSON] , а її діти залишилися проживати у місті Біла Церква, доки їх будинок не було знесено. [PERSON] з сином [PERSON] після знесення їх житлового будинку, переїхав проживати до квартири на Таращанському масиві, а потім за борги її продав та купив житловий будинок у місті Узин. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне: Позивач [PERSON] народилася [INFO] та її батьками, згідно свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] (дошлюбні прізвища [PERSON] , [PERSON] ) народилася [INFO] . У свідоцтві про народження останньої в графі батьки зазначено прочерки. [PERSON] помер [INFO] і на праві приватної власності мав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] , який помер [INFO] . Матір`ю останнього, згідно свідоцтва про народження є [PERSON] . Білоцерківським відділом ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області 11 серпня 2023 року складено висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану про народження [PERSON] , відповідно до якого доповнити відомості про батька дитини - [PERSON] та матір дитини - [PERSON] немає можливості у зв`язку з відсутністю актового запису про шлюб батьків заявниці, який є підставою для внесення відомостей стосовно прізвища, ім`я та по батькові батька та матері дитини. Постановою приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Дерун К.А. від 03 серпня 2023 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке належить [PERSON] та у проведенні будь-яких дій, пов`язаних видачою свідоцтва про право на спадщину зв`язку з тим, що [PERSON] не надала документів для доказу родинних стосунків з двоюрідним братом [PERSON] . Державний архів Київської області02 жовтня 2023 року повідомив про відсутність книг реєстрації актів про народження громадян в місті Біла Церква за 1943 рік та про неможливість надати архівну довідку про народження [PERSON] . Державна міграційна служба України повідомила про встановлення інформації щодо оформлення паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року на ім`я [PERSON] , [INFO] . Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області направило адвокату копії заяв про видачу паспорта на ім`я [PERSON] , зразків 1974 та 1994 років. Заяви від 02.03.1996 року, відомості про батьків [PERSON] є нечитабельними згідно заяви від 02.03.1982, ім`я та по батькові батька та матері [PERSON] зазначено як [PERSON] та [PERSON] . Згідно листа Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області від 11 грудня 2023 року в заяві про видачу паспорта громадянина України, зразка 1994 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , в графі 6 «ім`я, по батькові батька і матір» вказано [PERSON] , [PERSON] . Згідно матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса зверталася лише [PERSON] . Згідно матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса зверталася лише його син [PERSON] , проте відомостей щодо видачі свідоцтв про право на спадщину матеріали спадкових справ не містять Судом оглянуто матеріали цивільної справи Білоцерківського міськрайонного суду № 357/506/24, у яких містяться аналогічні докази, які містяться в матеріалах справи, що розглядається судом, та копії спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] та [PERSON] . При вирішенні справи суд виходить з наступного: Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно зі статтями 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у дань відкриття спадщини. Згідно з вимогами частини першої статті 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Для спадкування за законом мають існувати чітко визначені юридичні факти, що підтверджують наявність: родинних відносин (певний ступінь споріднення зі спадкодавцем); сімейних відносин; відносин із утримання (перебування на утриманні спадкодавця спадкоємцем не менш як 5 років до часу відкриття спадщини). Позитивні юридичні факти, тобто ті, які повинні існувати на час відкриття спадщини і можуть зумовлювати, за передбачених у ЦК України умов, виникнення права на спадкування за законом. Аналіз положень глави 68 ЦК України дозволяє стверджувати, що для спадкування за законом мають існувати чітко визначені юридичні факти, що підтверджують наявність: родинних відносин (певний ступінь споріднення зі спадкодавцем); квазіродинних відносин (усиновлення спадкоємця чи спадкодавця); сімейних відносин (шлюб зі спадкодавцем; проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини); відносин із утримання (перебування на утриманні спадкодавця спадкоємцем не менш як 5 років до часу відкриття спадщини). Чинне законодавство не містить вичерпного переліку засобів доказування, за допомогою яких має підтверджуватися факт родинних відносин, тому застосовуються загальні правила щодо доказів та обов`язків щодо доказування. Відповідно до частин першої-другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з частинами першою-другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до частини другої статті 77, частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 638/15738/17 (провадження № 61-15921св19) зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Також мають враховуватися показання свідків, яким достовірно відомо про стосунки померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. З матеріалів спадкової справи № 63/2022 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що спадкодавець заповіт не складав, інші особи, крім [PERSON] , до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Статтею 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно із пунктом 2 частини першої статті 49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до пункту 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно із пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (частина перша статті 1296 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення права власності в нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Згідно з усталеною судовою практикою свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (частина перша статті 1296 ЦК України). Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 554/3192/16-ц; від 30 березня 2020 року у справі № 755/7103/18; від 11 травня 2022 року у справі № 450/3258/17; від 08 листопада 2023 року у справі № 742/20226/20. Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження матері позивачки [PERSON] - [PERSON] , у графі батьки стоять прочерк. Білоцерківський відділ ДРАЦС у Білоцерківському районі Київської області склав висновок про неможливість доповнення відомостей про батьків [PERSON] відомостями про її батька та матір у зв`язку з відсутністю актового запису про шлюб батьків заявниці, який є підставою для внесення відомостей стосовно Прізвищ, імен та по батькові батька та матері дитини. Постановою приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. від 03 серпня 2023 року відмолено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що належить [PERSON] через ненадання у [PERSON] документів для доказу родинних стосунків з померлим [PERSON] . Суд зазначає, що окрім допиту в судовому засіданні в якості свідків, які є родичами та подругами позивачки, у справі відсутні будь-які належним чином підтверджені документальні докази родинних відносин між позивачкою [PERSON] та померлим [INFO] [PERSON] , що в свою чергу є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог щодо встановлення факту родинних відносин між вказаними особами, зокрема факту того, що позивачка є двоюрідною сестрою померлому. Факт перебування позивачки [PERSON] у родинних стосунках із [PERSON] не може підтверджуватися самими лише показаннями свідків. Показання свідків не можуть вважатися достатніми та достовірними доказами наявності між особами певних родинних відносин. Правова позиція у подібних за змістом правовідносинах викладена у поставні Верховного Суду від 06 березня 2023 року у справі № 357/6441/21-ц. За таких обставин, враховуючи те, що між позивачкою та померлим відсутні докази родинних відносин, суд вважає, що не підлягає до задоволення і позовна вимога позивачки про визнання за нею права власності на житловий будинок по [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд покладає на позивача.

Outcome: dismissed