Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить поділити спільне сумісне майно подружжя, визначивши за: - [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку, загальною площею 149 кв м, житловою 65,4 кв м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці кадастровий номер: 5122782600:03:002:0227, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,08 га та за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку, загальною площею 149 кв м, житловою 65,4 кв м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці кадастровий номер: 5122782600:03:002:0227, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,08 га; - [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,08 га, кадастровий номер 5122782600:03:002:0227, місце розташування: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та за [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,08 га, кадастровий номер 5122782600:03:002:0227, місце розташування: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.06.2024 року справу розподілено судді Литвинюк А.В. Ухвалою суду від 18.06.2024 року відкрито провадження та призначено розгляд даної справи у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст.128-130 ЦПК України. 11.07.2024 року представник позивача звернувся до суду з заявою, в якій просив проводити підготовче судове засідання у його відсутність. 04.07.2024 року та 11.07.2024 року відповідач звернувся до суду з заявами, в яких просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що від представника позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у зв`язку з тим, що представник позивача підтримує позовні вимоги, а відповідач позов визнав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого позивача (його представника) та належним чином повідомленого відповідача, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом було встановлено, що 22.04.1989 року міським відділом РАЦС м. Херсона зареєстровано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис за №333. У шлюбі у сторін народився син: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 15.02.2023 року розірвано шлюб, укладений між сторонами (справа №523/15097/22, провадження №2/523/444/23). За час шлюбу сторонами було набуто майно, а саме: -житловий будинок, загальною площею 149 кв м, житловою 65,4 кв м, розташований за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці кадастровий номер: 5122782600:03:002:0227, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,08 га, який було оформлено на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 05.03.2013 року (індексний номер: 993957); - земельна ділянка, площею 0,08 га, кадастровий номер 5122782600:03:002:0227, розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка оформлена на [PERSON] , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим 28.05.2012 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки серії ВКЕ 962483 від 16.05.2028 року. Ринкова вартість житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] складає 923934 грн., що підтверджується довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості (житлового будинку) від 08.06.2024 року за №201-20240608-0007902294. Ринкова вартість земельної ділянки, площею 0,08 га, кадастровий номер 5122782600:03:002:0227, розташованої за адресою: [ADDRESS] складає 25897,98 грн., що підтверджується довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості (земельної ділянки) від 08.06.2024 року за №201-20240608-0007902302. У своїй позовній заяві позивач та її представник просять визнати за: - [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку, загальною площею 149 кв м, житловою 65,4 кв м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці кадастровий номер: 5122782600:03:002:0227, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,08 га та за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку, загальною площею 149 кв м, житловою 65,4 кв м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці кадастровий номер: 5122782600:03:002:0227, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,08 га; - [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,08 га, кадастровий номер 5122782600:03:002:0227, місце розташування: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та за [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,08 га, кадастровий номер 5122782600:03:002:0227, місце розташування: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідач зазначені позовні вимоги визнає, із запропонованим поділом спільного сумісного майна подружжя згоден. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. На підставі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і ч.3 ст.368 ЦК України, згідно з якою майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно зі ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України. Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Вказана правова позиція викладена у постанові ВСУ від 24.05.2017 у справі №6-843цс17 та постановах ВС від 06.02.2018 у справі №235/9895/15-ц, від 05.04.2018 у справі №404/1515/16-ц. З матеріалів справи вбачається, що відповідач, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, придбав житловий будинок, загальною площею 149 кв м, житловою 65,4 кв м, розташований за адресою: [ADDRESS] , на земельній ділянці кадастровий номер: 5122782600:03:002:0227, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,08 га, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 05.03.2013 року (індексний номер: 993957) та земельну ділянку, площею 0,08 га, кадастровий номер 5122782600:03:002:0227, розташовану за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, виданим 28.05.2012 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки серії ВКЕ 962483 від 16.05.2028 року. Відтак, спірне майно було придбано сторонами у шлюбі, що ними визнається та не оспорюється. За наведених обставин справи, суд прийшов до висновку, що спірне майно, а саме: житловий будинок та земельну ділянку було придбано сторонами в інтересах сім`ї за спільні кошти, тобто, воно є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.1,2 ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Статтею 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до положень ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи те, що відповідач визнає належність спірного майна до об`єктів спільної сумісної власності подружжя, не заперечує щодо запропонованого позивачем варіанту поділу спільного майна подружжя, суд дійшов до висновку, що вказане майно, а саме: житловий будинок та земельна ділянка підлягає поділу між сторонами. На підставі викладеного та

Outcome: approved