Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

05.02.2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення моральної шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивує тим, що 15.07.2022 року близько 14 години 00 хвилин на автодорозі М22 Соснівка-Кременчук-Горішні Плавні (О1711371) Кременчуцького району Полтавської області, в наслідок порушення [PERSON] п. 10.1., п. 16.13. Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода. Через вказану дорожньо-транспортну пригоду [PERSON] було ампутовано праву ногу вище коліна, а також завдано інші тілесні ушкодження, а саме: - травму правого стегна у вигляді: рваної рани в нижній третині стегна; відкритого багатоуламкового перелому тіла стегнової кістки; відкритого перелому надколінника; ушкодження чотириголового м`язу стегна та власної зв`язки надколінку; - закриту тупу травму грудей у вигляді: перелому 8-9-х лівих ребер по середнє-підпахвовій лінії; - травми лівого передпліччя та кисті у вигляді: двох рваних ран в середній третині передпліччя; саден на кисті; закритого перелому дистального метаепіфізу променевої кістки, які в своїй сукупності призвели до розвитку травматичного шоку ІІ ступеню, утворилися одномоментно від травматичної дії предмета з властивістю тупого твердого, за механізмом удару, стиснення та кручення чи їх комбінованої дії, в умовах дорожньо-транспортної пригоди, як у водія мотоцикла, та за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01.02.2023 року відповідачку [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Відповідач витратив на його лікування 166 800 грн, але окрім заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень, він отримав сильні душевні страждання і біль від пережитого. Ампутація ноги призвела до каліцтва і втрати працездатності, роботи, позбавила можливості ведення повноцінного життя. Ним було пережито сильний стрес, який складно виразити словами, а душевний біль залишиться на все життя, оскільки втрачене здоров`я не відновити ніколи. Навіть до тепер, від пережитої події, не може прийти до тями, а згадка про ДТП викликає у нього сильні душевні страждання. Змушений вживати заспокійливе. Відповідно, все це відобразилось на його психоемоційному стані. Внаслідок ДТП вимушений вживати додаткових заходів для організації свого життя. Враховуючи те, що ДТП відбулось з вини відповідача, а між діями та наслідками є безпосередній причинний зв`язок, що встановлено вироком суду, також враховуючи тяжкість вчиненого відповідачем злочину розмір моральної шкоди у сумі 200 000 (двісті тисяч) грн відповідає глибині тих моральних страждань, які він відчув і переніс. Рух справи в суді Позовна заява надійшла до суду 05.02.2024 року. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.02.2023 року відкрито провадження у зазначеній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20.03.2024 року за клопотання представника позивача по справі призначено судову психологічну експертизу та зупинено провадження по справі. 09.04.2024 року поновлено провадження по справі для вирішення клопотання експерта про погодження строків проведення експертизи та її оплати. 28.05.2024 року до суду надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи, оскільки станом на 20.05.2024 року відповідь на клопотання експерта не надійшла. Позиція учасників справи Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, на позовних вимогах наполягають. Клопотання про призначення судово-психологічної експертизи наразі не підтримують. Відповідач в судові засідання, призначені на 20.03.2024, 06.05.2024, 03.06.2024, 18.07.2024 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Так, судові повістки про виклик відповідача в судові засідання були направлено на адресу місця фактичного проживання відповідача зазначеного у вироку суду, при цьому, вказані поштові відправлення повернулись на адресу суду з відміткою про їх невручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідно до ч.\~1\~ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 статті 178 ЦПК України. 18.07.2024 року на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовної заяви в повному обсязі з огляду на наступне. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Як вбачається з матеріалів справи, 15.07.2022 року близько 14 години 00 хвилин водій [PERSON] , керуючи автомобілем Audi A3, державний реєстраційний номер [NUMBER] , на автодорозі М22 Соснівка-Кременчук-Горішні Плавні (О1711371) Кременчуцького району Полтавської області, під час руху у вказаному напрямку, на не регульованому перехресті нерівнозначних автодоріг, порушуючи вимоги п.п. 10.1., 16.13 «Правил дорожнього руху України» затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10.10.2001, повертаючи ліворуч не надала дорогу водію мотоцикла Musstang MT150-F, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався прямо в зустрічному напрямку, виїхала на його смугу руху, створивши небезпеку та допустила зіткнення правою боковою частиною автомобіля Audi A3 з передньою частиною мотоцикла Musstang [NUMBER] . Відповідно висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/105-22/3902-ІТ від 17.11.2022 року у даній дорожній обстановці в діях водія Audi A3 державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 10.1., 16.13. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1051 від 21.11.2022 року у [PERSON] виявлено тілесні ушкодження, а саме: - травма правого стегна у вигляді: рваної рани в нижній третині стегна; відкритого багатоуламкового перелому тіла стегнової кістки; відкритого перелому надколінника; ушкодження чотириголового м`язу стегна та власної зв`язки надколінку; - закрита тупа травма грудей у вигляді: перелому 8-9-х лівих ребер по середнє - підпахвовій лінії; - травма лівого передпліччя та кисті у вигляді: двох рваних ран в середній третині передпліччя; саден на кисті; закритого перелому дистального метаепіфізу променевої кістки, які в своїй сукупності призвели до розвитку травматичного шоку ІІ ступеню, утворилися одночасно від травматичної дії предмета з властивістю тупого твердого, за механізмом удару, стиснення та кручення чи їх комбінованої дії, в умовах дорожньо-транспортної пригоди, як у водія мотоцикла, та за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Обвинувачена [PERSON] в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнала повністю. Вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 01.02.2023 року відповідачку [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та періодично з`являтися для реєстрації до цього органу. Згідно зі\~ч.6\~ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тобто, в даному випадку, з урахуванням матеріалів справи, обставини встановленні вироком суду, яке набрало законної сили, повторному доказуванню не підлягають та свідчать про той факт, що [PERSON] є особою, яка своїми діями завдала іншій особі, фізичний біль та страждання, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №4026/4034 повний діагноз [PERSON] : Політравма. Відкритий багатоуламковий перелом с/3-н/3 правої стегнової кістки. Відкритий перелом правого наколінника. Стан після АЗФ правого стегна (15.07.2022). Відкрита репозиція, БІОС, правої стегнової кістки із зміщенням дефектів аутотрансплантантами з крила клубової кістки з двох сторін, кортико-губчатим гранулятом «ОМС-А-КГГ», двома об`ємними трансплантантами з голівок стегнових кісток. Ампутація правого стегна на рівні в/3 з приводу посттравматичного остеомієліту 26.12.2022. Рвані рани правого передпліччя, кисті. Закритий перелом лівої променевої кістки. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь моральну шкоду в розмірі 200 000,00 грн, яка полягає в тому, що йому були спричинені душевні страждання, викликанні ампутацією кінцівки, внаслідок чого позбавлений можливості повернутись до нормального життя та роботи, так як обмежений в русі та пересуванні. Суд, при визначенні розміру стягнення моральної шкоди, виходить з наступного. Статтями 16, 23, 1167 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.п.9, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з подальшими змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Проаналізувавши встановлені обставини по даній справі, що стосуються наявності порушених нормальних життєвих зв`язків позивача та враховуючи непоправні негативні зміни у його житті, які пов`язані з наслідками ДТП, суд вважає доведеними обставини наявності душевних страждань, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього, а тому, на думку суду, заявлений до відшкодування розмірі шкоди відповідає вимогам розумності і справедливості. Також, при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь який її розмір може мати суто умовний вираз. Крім цього шкода заподіяна здоров`ю внаслідок ампутація ноги є такою, що не може бути відновлена, а тому душевні страждання позивачів будуть тривати і надалі, що свідчить про їх тяжкість. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.\~ Згідно з частиною шостою статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.\~2\~ч.\~1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1 211, 20 грн.

Outcome: approved