Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

28.03.2024 представник позивача [PERSON] через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до суду з вишевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за Договором №4578848-КС-001, яка виникла станом на 11.03.2024 у розмірі 51 502,78 грн, яка складається з: 17 096,48 грн суми прострочених платежів по тілу кредиту; 34\~406,30 грн - сумипрострочених платежів по процентах; а також судові витрати. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі позивач, ТОВ «Бізпозика) та [PERSON] (далі позичальник, відповідач) було укладено Договір №4578848-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізпозика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 18\~000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (яку останній вказав при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Також 08.02.2023 між ТОВ «Бізпозика» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № №4578848-КС-001, відповідно до умов якої сторони домовились внести зміни в п. 2.7 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору погоджено: до 23.08.2023». Разом з тим, [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання, лише часткового сплатив кошти на загальну суму 14 190 грн, у зв`язку з чим у нього станом на 11.03.2024 утворилась заборгованість в розмірі 51\~502,78 грн. Відтак, представник позивача просить стягнути з відповідача вказану суму. Ухвалою від 01.04.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. 17.06.2024 представником відповідача [PERSON] через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого сторона відповідача заперечує проти позовних вимог. Свою позицію представник відповідача обґрунтовує тим, що позивачем не доведено факту укладання між сторонами договору № 457848-КС-001 про надання кредиту, додаткової угоди № 1, а саме факту вчинення саме відповідачем послідовності дій, спрямованих на укладання електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі, факту передання грошових коштів за цим договором відповідачу, факту вручення відповідачу екземпляру договору. Щодо нарахування відсотків вказує, що [PERSON] є військовослужбовцем і відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» з нього не може бути стягнуто як відсотки за користування споживчим кредитом, так і будь-які штрафні санкції і пеня. Крім цього додала, що строк дії договору, відповідно до додаткової угоди, діяв до 23.05.2023, тобто проценти за користування кредитом могли нараховуватись виключно за період з 28.12.2022 по 23.05.2023. Разом з цим, позивач просить стягнути заборгованість, яка виникла станом на 11.03.2024 включно, що, на думку представника відповідача, суперечить закону і не може бути стягнутою. Відтак, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та стягнути судові витрати. 20.06.2024 представник позивача через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що до позовної заяви було додано візуальну форму послідовності дій клієнта щодо укладення кредитного договору, у якій детально відображені всі дії ТОВ «Бізнес позика» та відповідача щодо укладення вищевказаного договору в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Ця візуальна\~форма послідовності\~дій клієнта\~щодо укладення\~договору була\~посвідчена директором\~ТОВ «Бізнес\~Позика» [PERSON] .. Щодо перерахування позивачем на рахунок відповідача кредитних коштів в розмірі 18 000,00 грн представник зауважив, що до позовної заяви була додана довідка, сформована технологічним оператором платіжних послуг ТОВ «Платежі Онлайн», який надає послуги позивачу на підставі Договору про надання послуг № ПГ-5 від 04.11.2020, яка підтверджує перерахування коштів. Номер картки для перерахування коштів за кредитним договором був вказаний відповідачем при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. Відтак, позивач вважає, що належним чином виконав свої зобов`язання. Крім цього, представник позивача зауважив, що, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Відтак, всі платежі [PERSON] за Кредитним договором були враховані у розрахунку заборгованості. Представник позивача звернув увагу суду на те, що представник відповідача у відзиві на позовну заяву не пояснює чому на його думку розрахунок, який до позовної заяви був доданий позивачем, є начебто необґрунтованим та таким, що начебто не узгоджується з матеріалами справи. Крім того, зазначив, що відповідач не був позбавлений можливості надати свій розрахунок за кредитним договором, проте таким правом не скористався. Щодо стягнення відсотків, представник зауважив, що всі істотні умови Кредитного договору, зокрема тип кредиту, його строк, процентна ставка та комісія за кредитом, строк дії кредиту, графік платежів за кредитним договором, тощо, встановлені не у Правилах надання споживчих кредитів чи Паспорті споживчого кредиту, а у Кредитному договорі, який уклав відповідач шляхом обміну електронними повідомленнями, підписав у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Чинне національне законодавство не наділяє суд правом зменшення суми процентів, які позичальник зобов`язаний сплачувати відповідно до умов Кредитного договору та норм Цивільного кодексу України. Також представник вказав, що з розрахунку заборгованості вбачається, що сума заборгованості відповідача за договором після 23.08.2023 припинила змінюватися, у зв`язку із закінченням строку дії Кредитного договору. Оскільки розрахунок заборгованості, який був доданий позивачем до позовної заяви формується автоматично, програма автоматично «протягнула» дати після закінчення строку дії Кредитного договору (після 23.08.2023) до дати створення цього розрахунку заборгованості. Із розрахунку вбачається, що останньою датою у розрахунку є 03.03.2024, тобто дата, на яку розрахунок заборгованості був виконаний (створений). Щодо скасування нарахованих відсотків через те, що відповідач є військовослужбовцем представник вказує, що правові підстави для не нарахування процентів за Кредитним договором, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та відповідачем на підставі ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відсутні, оскільки відповідно до доданих стороною відповідача до відзиву на позовну заяву доказів, відповідач набув статусу військовослужбовця 29.04.2024, тобто вже після закінчення строку дії кредитного договору. Таким чином, представник позивача просив позовні вимоги задоволити в повному обсязі. 26.06.2024\~представником відповідача\~ [PERSON] \~через підсистему\~Єдиної судової\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи «Електронний\~суд» було\~подано заперечення\~на відповідь\~на відзив,\~в яких\~остання зазначила,\~що додана\~позивачем «візуальна\~форма послідовності\~дій клієнта\~щодо укладення\~Кредитного договору»\~є самостійно\~(вручну)\~написаним документом,\~а не сформованих автоматично\~чи завантаженим\~електронним файлом\~з інформаційно-телекомунікаційної\~системи,\~яка б\~унеможливлювала зміну\~чи видалення\~даних з\~нього,\~та який би\~містив послідовність\~(хронологію)\~всіх дій\~фінансової установи\~та споживача\~щодо укладення електронного\~договору. Таким чином,\~на думку\~представника відповідача,\~матеріали справи\~не містять\~жодного належного,\~допустимого та достовірного доказу,\~який би\~підтверджував вчинення\~відповідачем будь-який\~активних та інший дій,\~спрямованих на\~укладення кредитного\~договору та\~отримання кредиту\~(введення відповідачем логіну особистого кабінету та паролю особистого кабінету, здійснення входу до кабінету через Інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС), подання заявки на отримання кредиту, прийняття відповідачем оферти, направлення та отримання відповідачем одноразового ідентифікатора на номер телефону, тощо). Щодо списання нарахованих відсотків вказує, що чинне законодавство України не містить обмежень чи виключень з норми ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в т.ч. в частині співвідношення строку призову боржника військовослужбовця під час мобілізації та часу стягнення процентів за користування процентів. Відтак, просила у задоволенні позовних вимог відмовити. 02.07.2024 сторони у судове засідання не з`явились про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача направив до суду клопотання про розгляд даної справи без його участі, у якому зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Представник відповідача також подала до суду заяву про розгляд даної справи без участі сторони відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Оскільки повне рішення виготовлено 08 липня 2024 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 02 липня 2024 року, датою ухвалення даного рішення є саме 08 липня 2024 року в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.12.2022 відповідачем було підписано пропозицію (оферту) укласти Договір №457848-КС-001 про надання кредиту (споживчий кредит, електронна форма) та прийнято (акцепт) пропозицію (оферту) укласти Договір №457848-КС-001 про надання кредиту (а. с. 31-48). 28.12.2022 між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір №457848-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а. с. 21-29). Укладення вищевказаного Договору підтверджується Візуальною формою послідовності дій Клієнта щодо укладення електронного договору про надання кредиту №457848-КС-001 від 28.12.2022, з якої вбачається, що відповідач підписав даний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-5534 (т. 1 а. с. 53-54). Відповідно до п. 2.1 Договору кредитодавець надає позичальнику кредит у розмірі 18 000 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика». Кредит надавався строком на 16 тижнів. Стандартна процента ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: 1,16202002, фіксована. Комісія за надання Кредиту 2700 грн. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір комісії не може бути збільшений в односторонньому порядку. Термін дії договору до 19.04.2023 (п. 2.3-2.7 Договору). Згідно з п. 3.2 Договору протягом строку (терміну) кредитування процента ставка за кредитом нараховується за ставкою у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початку календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання позичальником графіку платежів, що вказаний в п.3.2.3 та додатку №1 до Договору і розраховується в порядку описаному нижче. Пунктом п. 3.2.3 Договору встановлено Графік платежів, якого зобов`язувався дотримуватись позичальник.\~ Позивач видав відповідачу кредит у розмірі 18 000 грн на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» про підтвердження переказу грошових коштів згідно кредитного договору №457848-КС-001 від 28.12.2022 (а. с. 56). На виконання ухвали суду АТ КБ «Приватбанк» надано інформацію щодо [PERSON] , відповідно до якої в останнього наявна емітована карта у АТ КБ «Приватбанк» №4731219648620874, а із виписки за договором №б/н за період 28.12.2022-28.12.2022 вбачається, що [PERSON] були перераховані грошові кошти у сумі 18\~000 грн 28.12.2022 (а. с. 142-143). 08.02.2023 між позивачем та відповідачем було укладено пропозицію укласти Додаткову угоду №1 (оферта) до Договору №457848-КС-001 про надання кредиту від 28.12.2022 (Споживчий кредит. Електронна форма) (а. с. 51-52). 08.02.223 [PERSON] уклав із ТОВ «Бізнес позика» Додаткову угоду №1 до Договору №457848-КС-001 про надання кредиту від 28.12.2022 (далі - Додаткова угода №1) з використанням інформаційнотелекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі через особистий кабінет позичальника, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12\~Законом України\~«Про електронну\~комерцію» (а. с. 49-50). Відповідно до умов Додаткової угоди №1 сторони домовились внести зміни у п. 2.3 Договору та викласти його в новій редакції, а саме: «Строк Кредиту:\~35\~тижнів»; у п. 2.4. Договору та викласти його в новій редакції, а саме: «Процента ставка\~за Кредитом:\~з 08.02.2023\~до 05.04.2023\~(включно)\~діє пільгова\~ставка 0,871515%\~в день,\~якщо Позичальник\~протягом вказаного\~періоду здійснює\~платежі по\~графіку платежів\~вчасно або\~з максимальною\~затримкою до\~трьох днів.\~У разі,\~якщо строк\~прострочення чергового\~платежу в\~вказаний вище\~період становитиме\~більше трьох\~днів,\~то з\~четвертого дня\~прострочення платежу\~і до\~05.04.2023\~року (включно)\~процентна ставка\~становитиме 1,16202002%\~в день;\~з 06.04.2023\~року 1,16202002%\~в день,\~фіксована»; у п. 2.7 Договору та викласти його в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 23.08.2023»; у п. 2.11 Договору та викласти його в новій редакції, а саме: «Дата повернення Кредиту 23.08.2023»; п. 3.2 Договору та викласти його в новій редакції, а саме: «Протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом (надалі Проценти за користування Кредитом), нараховуються за ставкою вказаною у п. 2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно графіку платежів:». В матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, в якому відображені основні умови кредитування, інформація щодо процентної ставки, порядок повернення кредиту та інші умови та анкета заява, яка міститься інформацію про відповідача та умов кредиту (а. с. 57, 94-97). Із розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви та складеного позивачем, вбачається, що відповідач здійснив часткову оплату за договором на загальну суму 14 190 грн, які були зараховані та розподілені на погашення заборгованості наступним чином: 903,52 грн скеровано на погашення основної суми кредиту, 10\~586, 48 грн - скеровано на погашення відсотків за користування кредитом, 2700 грн - комісії за надання кредиту (а. с. 98-104). Зважаючи на ті обставини, що [PERSON] належним чином не виконав свої зобов`язання за даним договором у нього станом на 11.03.2024 утворилась заборгованість в розмірі 51\~502, 78 грн, яка складається з: 17\~096, 48 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту; 34\~406, 30 грн - сума прострочених платежів по процентах; 0,00 грн - сума прострочених платежів за комісією (а. с. 105). Позивач просить стягнути вказану суму заборгованості з відповідача, оскільки останній ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань. При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та правочини. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ч. 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 627-629 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із змісту ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За приписами частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК Укрпїни). Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони,\~або надсилалися\~ними до\~інформаційно-комунікаційної\~системи,\~що використовується\~сторонами.\~У разі\~якщо зміст\~правочину зафіксований\~у кількох\~документах,\~зміст такого\~правочину також\~може бути\~зафіксовано шляхом\~посилання в\~одному з\~цих документів\~на інші\~документи,\~якщо інше\~не передбачено\~законом.Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно з ст. 6 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Статтею 8 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано\~\~Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~3\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно із ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»\~встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як встановлено судом, між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено вищевказаний Договір про надання кредиту та додаткову угоду до нього з використанням інформаційно телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі. В Договорах та анкеті клієнта зазначено адресу [PERSON] , його паспортні дані, дату народження, ідентифікаційний код, телефон та електронну пошту, адресу проживання та реєстрації, номер банківського рахунку/картки для перерахування коштів, котрий належить останньому, що є підтвердженням здійснення ним процедури ідентифікації в розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши вищевказані договори електронним підписом відповідач добровільно погодився у письмовому вигляді на умови кредитування. Зокрема, з форми послідовності дій клієнта при укладенні договору №457848-КС-001 від 28.12.2022 в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця вбачається, що клієнт, використовуючи номер телефону ідентифікувався в ІТС, зайшов у особистий кабінет, надав всю необхідну інформацію для формування товариством належної пропозиції клієнту, ознайомився з паспортом споживчого кредиту та підписав паспорт одноразовим ідентифікатором. Товариство направило (розмістило) клієнту в ІТС індивідуальну оферту (з відповідними активними посиланнями), яка містить істотні умови Договору, ознайомився із офертою та прийняв її, підписавши Договір одноразовим ідентифікатором UA-75534. Одноразовий ідентифікатор направлявся відповідачу шляхом надсилання повідомлення на його мобільний номер, який вказувався ним при реєстрації на сайті. Відповідач підписав акцепт одноразовим ідентифікатором, опісля відбулося формування підписаного Договору. В особистому кабінеті відповідача виведено договір для перегляду та скачування. Таким чином, матеріалами справи підтверджується укладання між сторонами кредитного договору, який підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету вищевказаний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19. Доводи сторони відповідача про те, що позивачем не доведено факту укладання між сторонами договору про надання кредиту, додаткової угоди № 1, а саме факту вчинення саме відповідачем послідовності дій, спрямованих на укладання електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі, факту передання грошових коштів за цим договором відповідачу, факту вручення відповідачу екземпляру договору суд оцінює критично та до уваги не бере, оскільки такі доводи спростовуються доказами, які містяться у матеріалах справи. Так, судом встановлено, що 28.12.2022 на картковий рахунок, вказаний позичальником в особистому кабінеті, були переведені грошові кошти у розмірі 18 000 грн, що підтверджується, серед іншого, довідкою про переказ грошових коштів та випискою по картковому рахунку [PERSON] (а. с. 56, 142-143). Належність карткового рахунку відповідачу підтверджується листом АТ КБ «Приватбанку» від 07.06.2024 та витягом з анкети клієнта, в якій зазначено всі дані відповідача, включаючи його РНОКПП, реквізити кредитного договору, сума кредиту (а. с. 57, 142). Таким чином, факт видачі позивачем відповідачеві грошових коштів в розмірі 18 000 грн за кредитним договором є доведеним. Також суд враховує і те, що, здійснивши платежі з метою погашення боргу по даному договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору, що, відповідно, свідчить про правомірність вимог позивача. Вищезазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеній у постанові від 23.12.2020 у справі №127/23910/14-ц, (часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу). Інформаційними довідками ТОВ «Платежі Онлайн» від 18.06.2024 підтверджується факт оплати [PERSON] грошових коштів за кредитним договором №3509004813 (а. с. 215-220). Відтак, судом встановлено, що підписавши договір про надання кредиту, додаткову угоду та інші документи відповідач підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні при його укладенні, у виборі контрагента та умов договору, а також те, що він умови цілком зрозумів та приймав їх. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором. Натомість відповідач, всупереч умовам договору, свої зобов`язання за Договором виконав частково, чим порушив права позивача та внаслідок чого утворилася заборгованість. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з частиною першою статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 599\~ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами статті 525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частинами першою та другою статті 612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як зазначено вище, із розрахунку заборгованості вбачається, по даному Договору обліковується заборгованість в розмірі 51\~502, 78 грн, яка складається з: 17\~096, 48 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту; 34\~406, 30 грн - сума прострочених платежів по процентах; 0,00 грн - сума прострочених платежів за комісією. На час розгляду справи відповідачем не надано відомостей, що свідчать про погашення вищевказаної заборгованості та про причини несвоєчасного погашення такої у добровільному порядку. Разом з цим, представник відповідача вважає, що з [PERSON] не можуть бути стягнуті відсотки за користування кредитом, як і будь які-інші штрафні санкції та пеня, оскільки останній є військовослужбовцем. Так, відповідно до ч. 15 ст. 14 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. З матеріалів справи, зокрема із довідки №1883 від 04.05.2024, виданої ВЧ [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] , 1996 року народження, дійсно проходить військову службу під час мобілізації та військового стану у військовій частині [NUMBER] Національної гвардії України з 29.04.2024, наказ №126 (а. с. 155). Відповідно до витягу з наказу №126 від 29.04.2024 [PERSON] призначений на посаду стрільця 1-го відділення 2-го стрілецького взводу стрілецької роти (з охорони та оборони важливого державного об`єкта №23) 3-го стрілецького батальйону (з охорони та оборони важливого державних об`єктів) ВОС- 100915П, з 29\~квітня 2024\~року (а. с. 156). Проте, із розрахунку заборгованості (а. с. 98-105) вбачається, що сума заборгованості відповідача за договором після закінчення строку його дії (23.08.2023) припинила змінюватися, тобто проценти (відсотки) нараховувалися лише в межах строку дії договору про надання кредиту та у момент, коли відповідач був призваний на військову службу (29.04.2024) нарахування процентів вже не здійснювалось. Таким чином, проценти за користування кредитними коштами були нараховані у період, коли відповідач ще не був військовослужбовцем, у зв`язку із чим, посилання представника відповідача на ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є безпідставним. Щодо доводів сторони відповідача про те, що відсотки по вищевказаному кредиту були нараховані після закінчення строку дії кредитного договору, то такі суд вважає безпідставними та необґрунтованими, з підстав, викладених вище. Відтак, судом встановлено, що нарахування відсотків за кредитним договором здійснювалось позивачем у повній відповідності до умов кредитного договору та Правил надання споживчих кредитів. В свою чергу, відповідач не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості та не надав власний контрозрахунок. Верховний Суд у постанові від 11.07.2018 у справі № 753/7883/15 зазначив, що доводи сторони про необґрунтованість розрахунку заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку. Отже, враховуючи наведене, в ході судового розгляду встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення умов Договору №457848-КС-001 від 28.12.2022 та додаткової угоди №1 належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань, отриманий кредит та нараховані відсотки за користування в повному обсязі не погасив. Відтак, суд дійшов до висновку, що заявлена позивачем заборгованість за кредитним договором на загальну суму 51\~502,78 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір, сплачений при зверненні до суду з даним позовом, в сумі 2422,40 грн. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 22, 256, 258, 261, 512-514, 516-518, 610-612, 623, 627, 629, 638, 1054, 1077 ЦК України,

Outcome: approved