Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Липовецької міської ради (далі відповідач), в якому просила: - встановити юридичний факт про те, що [PERSON] , 1937 р.н., яка померла [INFO] була матір`ю [PERSON] , [INFO] , та який помер [INFO] ; - поновити позивачу, [INFO] , пропущений та визначити додатквий строк два місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини по спадкуванню за законом після смерті її дядька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] у с. Лукашова, Вінницької обл. померла бабуся позивача [PERSON] , а після її смерті відкрилася спадщина до складу якої увійшла земельна дялянка площею 2,4788 га на території Лукашівської сільської ради. Оскільки за життя бабуся заповіту не склала, її спадщину прийняв син [PERSON] , який постійно проживав з нею. Разом з тим, фактично успадкувавши земельну ділянку матері, [PERSON] помер [INFO] у с. Лукашова, не оформивши її та не залишивши заповіту. При цьому, [PERSON] жив одиноко і його спадщину ніхто не прийняв. Натомість, позивач бажає успадкувати спадщину свого дядька [PERSON] , який в свою чергу прийняв спадщину матері - бабусі позивача, але за життя не встиг її оформити. Позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезгадану земельну ділянку, оскільки не доведено факт про те, що [PERSON] був сином [PERSON] , а також позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини [PERSON] . Ухвалою суду від 03.06.2024 відкрито провадження\~у справі\~та призначено\~її розгляд у загальному позовному провадженні з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Витребувано спадкову справу. Відповідачем у визначений судом строк відзиву на заяву не подано, а представник визнав заявлені вимоги та просив про розгляд справи без його участі. У судове засідання позивач та її представник не з`явились, а у своїй заяві просили суд про розгляд справи за їх відсутності, позов просили задовольнити. Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи фіксацію судового засідання. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Щодо встановлення юридичного факту про те, що [PERSON] , 1937 р.н., яка померла [INFO] була матір`ю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , суд зазначає наступне. Як визначено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до роз`яснень, які містяться п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину. У постанові Верховного Суду від 02.12.2020 у справі №638/15738/17 зроблено висновок про те, що до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися не тільки такі письмові докази, як свідоцтва про народження, шлюб, смерть, актові записи про народження та смерть. Доказами, які підтверджують наявність цього юридичного факту також можуть бути: акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб. Крім того, судами підлягають врахуванню довідки органів реєстрації актів цивільного стану про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану. Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, які не оспорюють відповідачі, а в сукупності на їх підставі можна встановити дійсні обставини. [INFO] у с. Лукашова, Вінницької обл. померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] від 15.10.2015. Згідно довідки від Липовецької міської ради №09-12-01/10/59 від 15.03.2024 до складу сім`ї [PERSON] входили дочка [PERSON] , померла [INFO] та син [PERSON] , помер [INFO] . Факт родинних відносин матері [PERSON] та дітей [PERSON] і [PERSON] підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05.10.1961, з якого вбачається, що дочкою [PERSON] є [PERSON] , яка надалі змінювала своє прізвище на " [PERSON] " у зв`язку з укладенням 05.01.1980 шлюбу з [PERSON] (батьком позивача) та ще раз змінювала прізвище на " [PERSON] " уклавши 23.06.2005 шлюб з [PERSON] . Крім того, згідно витягу з ДРАЦС №00043898630 від 05.03.2024 [PERSON] була матір`ю, а [PERSON] був батьком - [PERSON] , [INFO] , актовий запис №33 від 07.07.1972. Попри розбіжності у зазначенні прізвища [PERSON] також про факт, що вона була матір`ю [PERSON] свідчить запис в обліковій картці об`єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки за місцем проживання по [ADDRESS] . Встановлення юридичного факту про те, що [PERSON] бала матір`ю [PERSON] надасть змогу позивачу, як племінниці останнього, реалізувати свої спадкові права, оскільки [PERSON] крім [PERSON] була ще матір`ю [PERSON] , а з вищевказаних документів також вбачається, що позивач (дошлюбне прізвище [PERSON] , змінене у зв`язку з укладенням шлюбу 14.07.2007, була дочкою [PERSON] (раніше [PERSON] , а тому відповідно вона доводиться внучкою [PERSON] по материнській лінії і племінницею [PERSON] , який був сином останньої та рідним братом матері позивача. Отже, з урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позовна вимога про встановлення факту про те, що [PERSON] , 1937 р.н., яка померла [INFO] була матір`ю [PERSON] , 1972 р.н., який помер [INFO] , є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. Щодо визначення позивачу додаткового двохмісячного строку для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини по спадкуванню за законом після смерті її дядька [PERSON] , 1972 р.н., який помер [INFO] , суд зазначає наступне. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Однак після відкриття спадщини [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , позивач, намагаючись її оформити, пропустила шестимісячний строк для подання заяви до нотаріуса. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №183272 від 16.06.2003 [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,4788 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Лукашівської сільської ради. [INFO] [PERSON] померла, не залишивши заповіту. До складу сім`ї [PERSON] входили дочка [PERSON] , яка померла раніше матері [INFO] та син [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно з довідкою Липовецької міської ради №09-12-01/10/62 від 15.03.2024 до складу сім`ї [PERSON] входила лише мати [PERSON] , а згідно запису в обліковій картці об`єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки за місцем проживання по [ADDRESS] і [PERSON] і [PERSON] проживали разом. У відповідь на запит суду Липовецькою нотаріальною конторою було повідомлено про те, що спадкові справи на [PERSON] та [PERSON] не заведено. Таким чином, [PERSON] , який постійно проживав зі своєю матір`ю [PERSON] , в силу вимого ч. 3 ст. 1268 ЦК України, фактично прийняв її спадщину будучи згідно ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги. Разом з тим, фактично успадкувавши земельну ділянку матері, [PERSON] помер [INFO] у с. Лукашова, не оформивши її та не залишивши заповіту. При цьому, [PERSON] жив одиноко і його спадщину ніхто не прийняв. Оскільки [PERSON] крім [PERSON] була ще матір`ю [PERSON] (раніше [PERSON] , яка в свою чергу була матір`ю позивача (дошлюбне прізвище [PERSON] ), а тому відповідно остання доводиться внучкою [PERSON] по материнській лінії і племінницею [PERSON] . Так, в силу ч. 1 ст. 1265 ЦК України позивач є спадкоємцем п`ятої черги [PERSON] та має право на спадкування за законом, оскільки відноситься до інших родичів до шостого ступеня споріднення. Позивач бажає успадкувати спадщину свого дядька [PERSON] , який в свою чергу прийняв спадщину матері - бабусі позивача, але за життя не встиг її оформити, проте позивачу було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,4788 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Лукашівської сільської ради, оскільки позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини [PERSON] . Натомість, попри те, що позивач згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП "ЦПМСД Пришибської сільської ради Полтавської області" з 07.09.2017 по 27.04.2018 хворіла на бронхіальну астму, що об`єктивно перешкоджало вчасно подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини дядька [PERSON] , також позивач стверджує, що раніше їй не було відомо, в тому числі й не повідомлено старостою села де проживав спадкодавець, про наявність спадкового майна. Суд вважає, що встановлені причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини померлого [INFO] [PERSON] є поважними причинами пропуску строку і обставинами, які перешкоджали вчасно прийняти спадщину. Не можна застосовувати відповідальність у вигляді позбавлення права отримати спадщину за невиконання умови закону (подання заяви про прийняття спадщини у встановлений строк) до особи, яка не знала про виникнення обставини, яка передбачає виникнення у неї такого права на отримання спадщини та обов`язку вчинити певні дії для цього. Не можна не виконати те, про що навіть не знав. Крім того, відповідачем визнано пред`явлені до нього позовні вимоги під час судового розгляду. Суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про визначення позивачу додаткового двохмісячного\~строку, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини по спадкуванню за законом після смерті [INFO] її дядька [PERSON] , є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved