Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

30.05.2024 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Орган опіки та піклування Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визначення місця проживання дитини та надання дозволу на зняття з реєстраціїта здійснення реєстрації місця проживання дитини з батьком без згоди матері. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26 травня 2007 року між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу народилася донька [PERSON] [INFO] . 23 квітня 2009 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду справа № 2-2296/2009 року шлюб між [PERSON] та відповідачкою [PERSON] розірвано. 18 травня 2009 року [PERSON] отримано свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] надане відділом реєстрації актів цивільного стану по Білгород-Дністровському району Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області. На час розірвання шлюбу донька [PERSON] [INFO] мешкала з матір`ю. [PERSON] постійно спілкувався з донькою, підтримував з нею зв`язок, приймав участь в її вихованні та матеріальному забезпеченні. 21 листопада 2009 році, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. В шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Донька [PERSON] [INFO] , постійно спілкується з дружиною [PERSON] та синами. У них склалися дружні відносини. Під час від`їзду [PERSON] за кордон, де вона перебувала 2 роки, а саме з 2016 по 2018 роки, донька [PERSON] мешкала з позивачем [PERSON] в будинку за адресою [ADDRESS] , в його сім`єю. Під час проживання у мене в будинку, разом з сім`єю, [PERSON] , 2007 року народження навчалася в Старокозацькому навчально-виховному комплексі «загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - гімназія» Білгород-Дністровському району Одеської області, що підтверджується довідкою № 194 від 24 травня 2023 року директора ОЗЗСО. [PERSON] стверджує, що він відвідував шкільний заклад, де навчалася донька, спілкувався з вчителями щодо розвитку та виховання дитини. На даний час, [PERSON] [INFO] з 22 травня 2023 року мешкає за адресою: [ADDRESS] та виявила бажання на постійне проживання з позивачем [PERSON] та його сім`єю. Своє бажання вона пояснила тим, що її мати [PERSON] працює в м. Одеса, поваром в ресторані « [PERSON] » , позмінно 4 дні на 2 дні, чи 3 дні на 3 дні з 8 години до 23 години, та мешкає з новим цивільним чоловіком, з яким донька не може налагодити відносини, що негативно впливає на її психологічний стан, в зв`язку з чим вона почувається зайвою в родині матері, та мати не надає донці бажаної уваги і вона змушена мешкати в с. Старокозаче з бабусею, з якою у них не складаються відносини і виникають постійні сварки. [PERSON] [INFO] зареєстрована [ADDRESS] , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади від 25 травня 2023 року та навчається КЗ «Одеський педагогічний фаховий коледж» на 1 курсі. В зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та введення військового стану з 24 лютого 2022 року, заняття в коледжі проходять онлайн. [PERSON] [INFO] потребує додаткової уваги та допомоги зі сторони батьків, тому приїхала до позивача [PERSON] і виявила бажання мешкати разом та перереєструватися за адресою: [ADDRESS] , для подальшого проживання та навчання. Відтак просив визначити місце проживання дитини, доньки [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , [INFO] ; надати дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] та здійснити реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] без згоди матері дитини [PERSON] . У судовому засіданні представник позивача адвокат Яковенко І.В. позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Биковський В.Д. просили відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Також представник позивача звернув увагу суду, що станом на зараз донька позивача та відповідача вже перереєстрована за адресою місцяпроживання позивача. Разом з тим, позивач переїхав жити закордон, а його дочка залишилася проживати в Україні. Відтак просив взяти до уваги думку дитини, яка на даний час бажає проживати в Україні та залишатися з матір`ю. Представник органу опіки та піклування Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за відсутності представника та прийняти рішення на розсуд суду з урахуванням інтересів дитини. Також ними було надано до суду відповідний висновок. 31.05.2024 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Боярський О.О./ відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 08.08.2023 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Боярський О.О./ витребувано від органу опіки та піклування Старокозацької ОТГ висновок щодо визначення місця проживання доньки [PERSON] із батьком [PERSON] . Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи №169 від 13.02.2024 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа 495/5650/23 передана на розгляд судді Братків І.І. Ухвалою судді від 14.02.2024 було прийнято спрову до провадження. З метою виконання вимог ч. 1ст. 189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі. Ухвалою суду від 12.06.2024 витребувано інформацію щодо перетину державного кордону України позивачем, а також відомості про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] та чи здійснено реєстрацію місця проживання змінено. Ухвалою суду від 03.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено справи до розгляду по суті. Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, допитавши малолітню [PERSON] дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов такого висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частинами 2, 8,9 ст.7 Сімейного кодексу України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, від-повідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частинами 1, 2 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ч.1 ст.18, ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині 1 ст.9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і треба прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частин 2, 4 ст.29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 160 СК України встановлено право батьків на визначення місця проживання дитини. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.161 СК України суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Як роз`яснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 квітня 2009 року, справа №2-2296, що підтверджується також свідоцтвом про розірвання шлюбу виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по Білгород-Дністровському району Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області серії [NUMBER] від 18 травня 2009 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] . 21 листопада 2009 році [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис №32. Згідно з довідкою №801 від 24.05.2023 виданою Виконавчим комітетом Старокозацької сільської ради, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] в складі: дружини - [PERSON] ; син - [PERSON] ; син - [PERSON] ; дочка - [PERSON] (зареєстрована по [ADDRESS] ). Відповідно до витягу №2023/003987322 від 25.05.2023 Старокозацької сільської ради [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою №194 від 24.05.2023 виданої Старокозацької ОЗЗСО [PERSON] в тому, що вона дійсно навчалась в 2016/2017 та 2017/2018 навчальних роках в Старокозацькому навчально-виховному комплексі «загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - гімназія» Білгород-Дністровсього району Одеської області. Як вбачається із висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Старокозацької сільської ради щодо доцільності визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , беручи до уваги пропозиції комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки і піклування вважає доцільним визначення місця проживання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, із витягу з реєстру територіальної громади Старокозацької сільської ради №2024/007823011 від 03.07.2024 вбачається, що [PERSON] з 29.09.2023 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , Таким чином, станом на момент розгляду справи суд констатує відсутність предмету спору в частині позовних вимог про надання дозволу на зняття з реєстраціїта здійснення реєстрації місця проживання дитини з батьком без згоди матері, оскільки така перереєстрація вже здійснена без рішення суду. Щодо визначення місця проживання дитини, суд бере до уваги, що, як ужу зазначалося вище, в силу дії ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Допитана у судовому засіданні неповнолітня [PERSON] , якій станом на момент прийняття рішення уже виповнилося чотирнадцять років, вказала, що бажає залишитися з матір`ю, оскільки з батьком відносини погіршилися. Крім того, згідно з відомостями Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України з якого вбачається, що [PERSON] , 29.02.2024 перетнув державний кордон України і з того часу не повернувся на територію України. З урахуванням викладеного, суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування і вважає позовні вимоги щодо наявності потреби у визначенні місця проживання [PERSON] в судовому порядку - необґрунтованими, оскільки дитина, яка вже досягла чотирнадцятирічного віку фактично проживала і продовжує проживати разом з матір`ю та висловила своє бажання і надалі проживати з нею. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Орган опіки та піклування Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про визначення місця проживання дитини та надання дозволу на зняття з реєстраціїта здійснення реєстрації місця проживання дитини з батьком без згоди матері в повному обсязі. Враховуючи положення статті 141 ЦПК України та висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати понесені стороною позивача розподілу не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed