Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Шоломіцького І.В. звернулася до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області із позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказала, що [INFO] померла її рідна сестра [PERSON] , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок та земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вона є спадкоємцем за заповітом. Іншим спадкоємцем за заповітом є [PERSON] , яка спадщину прийняла, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. У встановлений законом шестимісячний термін вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, бо вважала що її прийняла, оскільки своєчасно подала заяву до органу місцевого самоврядування. У зв`язку з цим, нотаріусом відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки іншого способу захисту своїх прав позивач не має, тому звернулася до суду з даним позовом. Просила надати їй додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Ухвалою від 25.04.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Її розгляд вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою судом витребувано від приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Долі Т.І. належним чином завірену копію спадкової справи №194/2020, заведену щодо майна померлої [INFO] [PERSON] . 23.05.2024 підготовче засідання було відкладене через неявку відповідача та відсутністю відомостей про вручення їй повідомлення про дату, час і місце судового засідання. 13.06.2024 підготовче засідання було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці. Представник позивача - адвокат Шоломіцький І.В. в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримав за обставин викладених у позові. Просив задовольнити. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явилася, надіслала заяву в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі (а.с.32). Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши представника позивача, дослідивши\~\~матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с.Наддністрянське Мурованокуриловецького району Вінницької області померла рідна сестра позивача [PERSON] (а.с.5,6,7,10). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із житлового будинку та земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11 ). Із заповіту (а.с.9), довідки Наддністрянської сільської ради Вінницької області №02-25/455 від 20.07.2020 (а.с.11) слідує, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Остання на день смерті була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS] . З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 194/2020, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що іншим спадкоємцем за заповітом після її смерті є [PERSON] , яка спадщину прийняла, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (а.с.35). Приватний нотаріус Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Доля Т.І. роз`яснила [PERSON] листом №44/01-16 від 07.04.2021 (а.с.15) про неможливість прийняти від неї заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] через пропущення строків, встановлених для подання такої заяви. Згідно з положеннями ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як встановлено судом, у шестимісячний строк позивач [PERSON] не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки своєчасно помилково подала заяву до органу місцевого самоврядування про прийняття спадщини, тому вважала, що прийняла спадщину, а оформити її зможе пізніше (а.с.14). Вказана обставина свідчить про поважність пропуску позивачем строків звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Суд прийшов до висновку, що [PERSON] , своєчасно не прийняла спадщину з поважних причин, а тому, враховуючи те, що відповідач позов визнав повністю, будь-чиї права чи законні інтереси рішенням суду порушені не будуть, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , терміном один місяць з дня вступу рішення в законну силу. Відповідно до ч. 1 п.п. 2, 5, 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Приймаючи дане рішення, суд керується також принципом «пропорційності», який тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип "пропорційності", натомість принцип "пропорційності" є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип "пропорційності" як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Суд, при винесенні даного рішення, враховує застосовуваний ним захід та переслідувану мету, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Разом з тим, позивачем не заявлялося жодних клопотань про повернення половини сплаченого нею судового збору, у зв`язку з визнанням відповідачем позову. Доказів понесення будь-яких витрат відповідачем при розгляді даної справи суду надано не було.

Outcome: approved