Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

Представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.02.2014 року по 23.02.2022 року у сумі 88729,10 грн., інфляційні втрати у сумі 8921,06 грн. та три відсотки річних у сумі 1410,26 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач мешкає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг позивача, однак свої обов`язки щодо сплати коштів за послуги, що надаються КП «Харківські теплові мережі», в повному обсязі не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.07.2023 року позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» були задоволені. \~ Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30.01.2024 року заочне рішення від 11.07.2023 року було скасовано, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників процесу. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, просив вважати відзив на позовну заяву одночасно і заявою про застосування позовної давності та застосувати до позовних вимог по справі № 644/2497/23 в частині заборгованості, що виникла у період з 02 міс. 2014 року по 04 міс. 2023 року включно, позовну давність. Просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в частині заборгованості, що виникла у період з 02 міс. 2014 року по 04 міс. 2020 року включно та в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних. Посилався на те, що позивач, подаючи позовну заяву, не виконав свій процесуальний обов`язок та дії щодо своєчасного подання доказів та доведення своєї позиції, оскільки в якості обґрунтування позову надав лише розрахунок заборгованості. Крім того, вважає, що станом на день подання позову та винесення заочного рішення діяла законодавчо встановлена заборона на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, без обмеження періоду, за який така заборгованість була утворена. Отже, вимога позивача в частині нарахування та стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань є незаконною. Позивач фактично не довів наявність конкретних, зазначених ним сум інфляційних втрат та відсотків річних. До суду про стягнення заборгованості позивач звернувся тільки 04.05.2023 року, тобто з моменту виникнення заборгованості сплинули строки позовної давності для заборгованості, яка виникла за період до 04.05.2020 року. Сума заборгованості за останні три роки до дати звернення до суду (тобто за період з травня 2020 року до травня 2023 року), згідно до розрахунків позивача, складає 25 978, 53 грн. В поданих до суду додаткових поясненнях представник відповідача просить суд застосувати строки позовної давності до заборгованості, яка виникла до 02.04.2020 року. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Надала додаткові пояснення, в яких зазначила, що незважаючи на відсутність письмового договору, відповідач є споживачем послуг по централізованому теплопостачанню, а позивач, як виконавець послуг, на підставі рішення Харківського міськвиконкому надає в житловому фонді комунальної власності вказані послуги. Скарг, заяв на якість отриманих послуг від відповідача не надходило. Отже, відсутність письмового договору не є підставою для несплати послуг теплопостачання. КП «Харківські теплові мережі» щомісячно направляє споживачам рахунки за послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води, технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем (ВБС) теплопостачання та постачання гарячої води з зазначенням поточних та попередніх показань приладу обліку теплової енергії, різниці цих показань, затверджених норм споживання, розміру тарифу, поточного платежу та усієї суми заборгованості. У КП «Харківські теплові мережі» немає обов`язку вручення рахунків за послуги з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води під підпис. Споживач також може ознайомитись з усіма своїми рахунками (поточними нарахуваннями, заборгованістю) в особистому кабінеті на сайті КП «Харківські теплові мережі» або звернутися до абонентського залу філії КП «Харківські теплові мережі» безпосередньо за місцем реєстрації для отримання будь якої інформації щодо нарахувань. Щодо строку позовної давності в своїх додаткових поясненнях зазначила, що\~строк позовної давності за період з 12 березня 2017 року закінчувався 12 березня 2020 року, але на всій території України запроваджено карантин з 12 березня 2020 року, а тому під час дії карантину строки, визначені\~ст. 257 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії такого карантину. Період заборгованості з 12 березня 2017 року по 23 лютого 2022 року не входить у строки позовної давності. Зазначила, що у разі застосування судом строку позовної давності заборгованість відповідача за послуги теплопостачання в межах строку позовної давності за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року складатиме 67230,95 грн., інфляційні втрати складатимуть 8921 грн. 06 коп., 3% річних складатимуть суму 1410,26 грн. Щодо нарахування інфляційних втрат та 3% річних зазначила, що інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та 3% річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів. При визначенні інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 р., і Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України № 265 від 27.07.2007 року. Постановою Кабінету міністрів України від 05.03.2022р. № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» зі змінами, внесеними згідно з Постановою КМ №390 від 21.04.2023 року, заборонено стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року з дати початку по дату завершення бойових дій або тимчасової окупації територій. Заборгованість, інфляційні витрати та 3 % річних нараховані відповідачу до 24.02.2022 року, а тому вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 не підлягають застосуванню до спірних правовідносин. \~ \~ Судом встановлено що, відповідач по справі зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 04.05.2023 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. Будинок [ADDRESS] є багатоквартирним, з системою централізованого опалення та гарячого водопостачання, надання послуг в даному будинку здійснює КП «Харківські теплові мережі». Відповідач є споживачем послуг теплопостачання шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER] . Письмовий договір про надання послуг між КП «Харківські теплові мережі» та відповідачем не укладався, але послуги з централізованого опалення відповідачу фактично надавалась позивачем, вказаний факт сторонами не спростовувався. Суд бере до уваги, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Щомісячно позивач нараховував відповідачу плату за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, однак відповідачем кошти за вказані послуги в повному обсязі не сплачувались, що призвело до утворення заборгованості. Докази щодо звернення відповідача в установленому законодавством порядку до позивача з претензіями щодо надання житлово\~комунальних послуг у матеріалах справи відсутні. Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг водо, теплопостачання та водовідведення» позивач надає відповідачу послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст. ст.\~\~67, 68, 162 ЖК України, Правил користування приміщенням житлових будинків, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 08.10.1992 року №572, п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, наймач, власник, орендар житлового приміщення, зобов`язані сплачувати за житлово-комунальні послуги. Наведеними положеннями нормативних актів передбачено, що споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги внаслідок користування ними. Відповідач, будучи зобов`язаним своєчасно сплачувати плату за отримані послуги, в односторонньому порядку припинив виконувати взяті на себе зобов`язання, не сплачує заборгованість за отримані послуги. Згідно з розрахунком заборгованості, який наданий КП «Харківські теплові мережі», відповідач має заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.02.2014 року по 23.02.2022 року в розмірі 88729,10 грн. Викладене підтверджується відомостями про нарахування та оплату послуг. Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Щодо строку позовної давності, про який заявив представник відповідача, слід зазначити наступне. Згідно із Законом України від 30.03.2020 року №540-IX, який набрав чинності 02.04.2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення»\~ЦК України\~доповнено п. 12, згідно якого під час\~дії карантину,\~встановленого Кабінетом\~Міністрів України\~з метою\~запобігання поширенню\~коронавірусної хвороби\~(COVID-19),\~строки,\~визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~681,\~728,\~786,\~1293\~цього Кодексу,\~продовжуються на\~строк дії\~такого карантину. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 11.03.2020\~№211\~«Про запобігання\~поширенню на\~території України\~гострої респіраторної\~хвороби COVID-19,\~спричиненої коронавірусом\~SARS-CoV-2» (із наступними змінами і доповненнями) установлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин, дію якого неодноразово було продовжено, останній раз термін дії карантину було продовжено на всій території України до 30 червня 2023 року. Законом України від 15.03.2022 року № 2120- розділ\~"Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 19 такого змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії". Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалася та триває на час розгляду справи. Представником відповідача заявлено суду про застосування строків позовної давності. Зважаючи на\~викладене,\~суд дійшов\~висновку,\~що з\~відповідача на\~користь позивача\~підлягає стягненню\~ заборгованість\~ в межах трирічного строку позовної давності за період з 02.04.2017 року по 23.02.2022 року в розмірі 65889,79 грн. Розмір зазначеної заборгованості підтверджується відомостями нарахувань і додатковими поясненнями представника позивача. Щодо заборгованості за період з 01.02.2014 року по 01.04.2017 року сплив трьох річний строк позовної давності, а тому в стягненні заборгованості за період з 01.02.2014 року по 01.04.2017 року суд відмовляє у зв`язку зі спливом строку позовної давності на підставі ст.267 ЦК України. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з несвоєчасною сплатою наданих послуг позивач має право на відшкодування йому інфляційних втрат в сумі 8921 грн. 06 коп. та 3% річних в сумі 1410,26 грн. Розрахунок інфляційних втрат і 3% річних за останні три роки міститься в відомостях нарахувань. \~ \~ Суд не бере до уваги посилання представника відповідача щодо відсутності підстав для стягнення 3% річних та інфляційних втрат, оскільки право на відшкодування цих сум виникло у позивача за період заборгованості з 01.05.2020 року по 23.02.2022 року, тобто до початку введення воєнного стану в Україні. Крім того, заборгованість за наданими послугами за період з 01.05.2020 року по 23.02.2022 року, це заборгованість в межах строку позовної давності. Нарахування інфляційних втрат в сумі 8921,06 грн. та 3% річних в сумі 1410,26 грн. проведено в межах строку позовної давності. При цьому, суд бере до уваги, що інфляційні втрати і 3% річних суд стягує в межах заявлених позовних вимог. Позивач має право просити стягнути такі суми не за весь період в межах строку позовної давності, а за інший період, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства. Частиною 1\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов КП «Харківські теплові мережі» обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з підстав зазначених вище. Викладені вище судом обґрунтування спростовують доводи представника відповідача, зазначені в поданому ним відзиві. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача суд стягує пропорційно до задоволених позовних вимог понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору 2065,18 грн.

Outcome: partial