Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. У грудні 2023 року [PERSON] (далі «Позивач») через свого представника звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі «Відповідач»), третя особа Адвокатське об`єднання «КУРС-8» (далі «Третя особа») про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 29.01.2021 року між Відповідачем та АО «КУРС-8» був укладений Договір про надання адвокатських послуг №706/1 з Додатками №1 та №2 до цього договору. За результатом надання послуг за вказаним договором складено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000221 від 17.12.2021 року на суму 18000,00 грн, що разом з рахунком-фактурою № СФ-0000270 від 17.12.2021 року надсилався [PERSON] для оплати. [PERSON] наданих послуг АО «КУРС-8» не оплатив, про причини несплати не повідомив, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед АО «КУРС-8» з оплати наданих адвокатських послуг. 18.02.2022 між [PERSON] та АО «КУРС-8» укладено договір про відступлення права вимоги № 706/1-22 за яким, вона набула право вимоги за Договором про надання адвокатських послуг №706/1 з Додатками №1 та №2 на суму 18000,00 грн. з правом нарахування всіх штрафних санкцій. 31.07.2023 року нею направлялася Відповідачу досудова вимога, яка залишилася без виконання. 25.05.2021 року за заявою Відповідача Договір про надання адвокатських послуг від 29.01.2021 року №706/1 було розірвано. Оскільки Договір було розірвано за ініціативою замовника, то для Відповідача настали наслідки відповідно до п.3.5. Договору і Додатку №1 до нього, а саме оплатити другу частину гонорару в розмірі 8% від загальної суми згідно з предметом Договору про надання адвокатських послуг від 29.01.2021 року №706/1, зазначеної у п.1 Договору. Тобто Відповідач до 28.05.2021 року мав оплатити виконавцю 10821,31 грн. 28.09.2023 року між [PERSON] та АО «КУРС-8» укладено договір про відступлення права вимоги № 706/1-01 за яким, вона набула право вимоги за Договором про надання адвокатських послуг №706/1 з Додатками №1 та №2 на суму 10821,31 грн. з правом нарахування всіх штрафних санкцій. 17.10.2023 року Позивачем направлялася на адресу Відповідача досудова вимога, яка залишилася без виконання. За таких умов, Позивач просила суд стягнути із Відповідача на її користь: 18000,00 грн. заборгованості по сплаті першої частини гонорару згідно з Договором про надання адвокатських послуг №706/1 від 29.01.2021 року; 5662,33 грн. інфляційних витрат; 10821,31 грн. заборгованості по сплаті другої частини гонорару згідно з Договором про надання адвокатських послуг №706/1 від 29.01.2021 року; 3923,10 грн. інфляційних витрат; Витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12500,00 грн. Історія справи. Заяви та клопотання, позиції учасників справи. 08.12.2023 року ухвалою Святошинського районного суду м. Києва позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа - АО «КУРС-8» про стягнення заборгованості направлено за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (а.с. 59). 30.01.2024 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було відкрито провадження у даній справі, призначено судове засідання та постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 65). 07.02.2024 року до канцелярії суду від представника Позивача надійшли письмові пояснення в обґрунтування позовних вимог (а.с. 95-100). 04.03.2024 року до канцелярії суду представником Відповідача подано письмові пояснення, які за своїм змістом є відзивом на позовну заяву. У поясненнях представник Відповідача зазначив, що на його думку відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог. Зазначив, що Рішенням Дисциплінарної палати КДКА Київської області від 29.07.2020 року право на заняття адвокатською діяльністю керуючого АО «КУРС-8» Вітровчака В.А. було припинено. Відтак 29.01.2021 року, підписуючи Договором про надання адвокатських послуг №706/1, останній відповідних повноважень очевидно не мав. Крім того, 25.05.2021 року указаний Договір було розірвано на підставі заяви Відповідача. Станом на момент припинення Договору усі замовлені Відповідачем адвокатські послуги, які були фактично надані АО «КУРС-8» згідно з актом здачі прийняття робіт від 26.02.2021 року було оплачено Відповідачем в розмірі 3200,00 грн. Будь-яких інших послуг АО «КУРС-8» Відповідачу не надавалося, та відповідно Відповідачем не замовлялося. Додатки до Договору про надання адвокатських послуг №706/1 є тарифами, а не переліком фактично наданих послуг. Наголосив, що акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 17.12.2021 року та рахунок фактура від 17.12.2021 року Відповідачем не підписувалося. Щодо другої частини у розмірі 8% від загальної вартості суми 135266,00 грн. зазначив, що по справі №759/4841/20, розгляд якою здійснював Святошинський районний суд м. Києва, інтереси Відповідача представляло не АО «КУРС-8», а адвокат Борт П.С. (а.с.109-111). У судових засіданнях представник Позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Надав пояснення, аналогічні за змістом позовній заяві та письмовим поясненням в обґрунтування позовних вимог. У судових засіданнях представник Відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Надав пояснення, аналогічні за змістом письмовим поясненням. У судові засідання представник Третьої особи не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним (а.с. 75, 84, 124, 142). Про причини неявки суд не повідомив, пояснень, будь-яких заяв чи клопотань від нього на адресу суду не надходило. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлені наступні обставини. 29.01.2021 року між [PERSON] та АО «КУРС-8», в особі керуючого справами Віктровчака В.А., укладено Договір про надання адвокатських послуг № 706/1 із Додатком №1 (Тарифи на надання правової допомоги та адвокатських послуг), Додатком №2 (Повноваження відповідно до договору) до цього Договору, за умовами якого АО «КУРС-8» надає необхідні адвокатські послуги, юридичні послуги відповідно до вимог законодавства України, а також інших міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (а.с. 19-21). Відповідно до пункту 5.1 Договору Замовник погоджується з оплатою всіх послуг, наданих з відстрочкою платежу, у кількості сімнадцять послуг, згідно тарифів та зобов`язується оплатити такі послуги протягом десяти календарних днів. У випадку прострочення оплати на більший термін, Замовник сплачує Адвокатському об`єднанню пеню в розмірі вісім відсотків в день від суми боргу. День оплати вважається днем, коли кошти внесені в касу Адвокатського об`єднання або зараховані на розрахунковий рахунок. Замовник, погоджується з оплатою інших витрат, платних послуг Адвокатського об`єднання, компенсує їх Адвокатському об`єднанню, а у разі відсутності коштів на їх оплату, своєчасно письмово повідомляє про це Адвокатське об`єднання і погоджується з тим, що відмова в проведенні запропонованих Адвокатами заходів може вплинути на результативність виконання функцій захисту. Строк відстрочки по оплаті не може перевищувати десяти календарних днів з дати фактичного виконання послуг, інакше нараховується пеня відповідно до умов договору. Підписання актів здачі-прийняття робіт не є обов`язковим і робота вважається виконаною з моменту її фактичного виконання (надсилання документа поштою, виїзд в суд або участь у судовому засіданні, виїзд у справах замовника та інші дії відповідно до цього договору, додатку №1, додатку №2 та всіх додаткових угод) (пункт 5.2 Договору). Згідно з п. 7.2. цей Договір, якщо він достроково не буде припинений з ініціативи замовника, діє протягом одного календарного року з дати його підписання. 26.02.2021 АО «КУРС-8» на виконання договору склало акт здачі-прийняття робіт № ОУ-0000039 за виконані послуги, а саме: клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, заява про видачу виконавчого листа, скарга в порядку ст. 36 КПК України до Київської міської прокуратури №8 по кримінальному провадженню, на загальну суму 3200,00 грн. (а.с.112). 29.01.2021 року кошти в указаному розмірі було сплачено у повному обсязі, що підтверджується квитанцією АТ «Універсал Банк» №EMPT-7AEE-CC3K-PP8P (а.с. 113)-. Заявою від 25.05.2021 року [PERSON] відмовився від отримання послуг за Договором про надання адвокатських послуг №706/1 від 29.01.2021 року та припинив його за власною ініціативою, відкликавши всі повноваження за цим договором (а.с.35). 18.02.2022 року між АО «КУРС-8» та [PERSON] укладено Договір про відступлення права вимоги № 706/1-21, за яким остання набула права вимоги за зобов`язаннями Відповідача щодо виплати коштів відповідно до умов договору про надання адвокатських послуг № 706/1 від 29.01.2021 року та Додатків № 1 та №2 до договору, що був укладений між Відповідачем та АО «КУРС-8», а саме виплати до умов договору № 706/1 від 29.01.2021 року та Додатків №1 та №2 до договору, а саме виплати коштів в розмірі 18000,00 грн. з правом нарахуванням всіх штрафних санкцій, передбачених договором та/або законом (а.с.28). 31.07.2023 року Позивач направила Відповідачу досудову вимогу про сплату суми боргу за першу частину гонорару за Договором про надання адвокатських послуг № 706/1 від 29.01.2021 року в сумі 18000,00 грн. (а.с.31,32). 28.09.2023 року між [PERSON] та АО «КУРС-8» укладено договір про відступлення права вимоги № 706/1-01 за яким, вона набула право вимоги за Договором про надання адвокатських послуг №706/1 з Додатками №1 та №2 на суму 10821,31 грн. з правом нарахування всіх штрафних санкцій. Указана сума була нарахована за надані послуги в межах судової справи №759/4841/20, розгляд якою здійснював Святошинський районний суд м. Києва (а.с. 34, 40). 17.10.2023 року Позивач направила Відповідачу досудову вимогу про сплату суми боргу за першу частину гонорару за Договором про надання адвокатських послуг № 706/1 від 29.01.2021 року в сумі 10821,31 грн. (а.с. 44, 45). Відповідно до копії супровідного листа Святошинського районного суду м. Києва від 30.03.2020 року №19276/20-Вих інтереси [PERSON] у справі №759/4841/20 представляв адвокат Борт П.С. (а.с. 114). Докази приналежності адвоката Борт П.С. до АО «КУРС-8» у матеріалах даної справи відсутні. 2. Мотивувальна частина. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). За правилами ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~ Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №450/1686/17). Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 Кодексу. Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до приписів ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорар), порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Висновки суду. Дослідивши зібрані у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про те, що Позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, викладених у позові. У позовній заяві представник Позивача [PERSON] як на підставу для стягнення коштів посилається на те, що за результатами надання послуг за Договором про надання адвокатських послуг №706/1 було складено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000221 від 17.12.2021 року на суму 18000,00 грн, що разом з розрахунком-фактурою № СФ-0000270 від 17.12.2021 року надсилався Відповідачу для оплати. Утім, у матеріалах справи відсутні докази підписання указаних вище документів Відповідачем. Разом з цим у справі встановлено, що заявою від 25.05.2021 року [PERSON] відмовився від отримання послуг за Договором про надання адвокатських послуг №706/1 від 29.01.2021 року. Окрім того, Відповідачем на підставі акту здачі-прийняття робіт № ОУ-0000039 за виконані послуги, а саме: клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, заява про видачу виконавчого листа, скарга в порядку ст. 36 КПК України до Київської міської прокуратури №8 по кримінальному провадженню, було сплачено грошові кошти на рахунок АО «КУРС» в розмірі 3200,00 грн. Відтак доводи позовної заяви про те, що АО «КУРС-8» надавався супровід справ Відповідача , виконувалися всі необхідні дії, що були погоджені умовами Договору про надання адвокатських послуг, а Відповідач наданих АО «КУРС-8» послуг не оплатив, про причини несплати не повідомив, спростовуються матеріалами справи. Будь-яких інших доказів на підтвердження надання правничої допомоги за Договором про надання адвокатських послуг №706/1 від 29.01.2021 року АО «КУРС-8» у період до 25.05.2021 року, так і після цієї дати матеріали справи не містять. Твердження представника Позивача про факт надання АО «КУРС-8» інших юридичних послуг Відповідачу в межах судової справи №759/4841/20, розгляд якою здійснював Святошинський районний суд м. Києва, не підтверджені будь-якими належними та допустимими доказами. Так, відповідно до копії супровідного листа Святошинського районного суду м. Києва від 30.03.2020 року №19276/20-Вих інтереси [PERSON] у справі №759/4841/20 представляв адвокат Борт П.С. Утім, докази приналежності адвоката Борт П.С. до АО «КУРС-8» у матеріалах даної справи відсутні. Окрім того, умови Додатку № 1 до Договору про надання адвокатських послуг №706/1 від 29.01.2021 року не передбачають обов`язкової оплати без надання реальних послуг. За відсутності у справі доказів наявності у Відповідача перед АО «КУРС-8» заборгованості, не мають правового значення твердження Позивача про те, що із договору вбачається, що перехід права вимоги виникає з моменту підписання договору відступлення, що є дійсним на даний час і ніким не визнався інакшим. Посилання Позивача на необов`язковість підписання актів здачі-прийняття робіт, а також на те, що робота за договором вважається виконаною з дати виготовлення документу, не беруться до уваги судом за відсутності належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження виконання таких робіт та надання послуг. Висновки суду у даній справі відповідають усталеній практиці розгляду судами апеляційної інстанції справ за позовом цього ж Позивача та Третьої особи до різних Відповідачів (постанова по справі №748/498/22 від 06.02.2023 року тощо). З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є не законними та задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених Позивачем позовних вимог, з урахуванням обраного ним способу захисту права, на підставі наданих сторонами та витребуваних судом доказів. Розподіл судових витрат. Судові витрати по справі, понесені Позивачем, стягуються із Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у даній справі суд прийшов до висновків про відмову у задоволенні позовних вимог, понесені Позивачем судові витрати слід залишити за ним. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed