Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

I. Виклад позицій позивача та відповідача. 28.05.2024 АТ "Акцент-Банк" (скорочена назва А-Банк) (далі позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про стягнення кредитної заборгованості у сумі 85529,05 грн, посилаючись на те, що 08.05.2017 [PERSON] отримала в АТ "Акцент-Банк" кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач кредитні кошти використала, але своїх зобов`язань щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконує, в результаті чого станом на\~04.05.2024\~виникла заборгованість\~відповідача перед\~позивачем в\~розмірі85529,05 грн., із яких заборгованість за кредитом 47462,38 грн., заборгованість за відсотками 38066,67 грн. АТ "Акцент-Банк" просить стягнути з відповідача 85529,05 вказану суму заборгованості та сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в сумі 3028 грн. ІІ.\~Заяви (клопотання)\~учасників справи. Представник позивача [PERSON] просить розгляд справи провести у відсутності представника АТ "Акцент-Банк". Позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 5). ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 29.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 26 червня 2024 року, з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від сторін про інше не надходило. Вказаною ухвалою суду відповідачу [PERSON] запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву (а.с.44). Ухвалу суду від 29.05.2024 разом з копією позовної заяви та додатками до неї направлено відповідачу [PERSON] ,\~яку вона\~отримала 05.06.2024\~(а.с.\~47).\~ 26.06.2024 у зв`язку з неявкою у судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, судове засідання відкладено на 17 липня 2024 року (а.с.48). Відповідач [PERSON] повторно на виклик суду не прибула по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення їй судових повісток (а.с. 47, 50). Причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи у її відсутності або про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило. Таким чином, відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи (п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України). Судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. За правилами ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, у суда наявні підстави для заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення на підставі\~ наявних доказів, про що постановлено ухвалу, відповідно до вимог статтей 280 -281 ЦПК України.\~ У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої\~статті 247\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. У справі, що розглядається судом встановлено факт укладення 08.05.2017 договору кредиту між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] , що складається із Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с. 9, 22-36). 08.05.2017 відповідач [PERSON] заповнила і підписала Анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с. 9). У Анкеті - заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті складають між нею і банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг погоджується отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту та зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку (а.с.9). Погашення кредиту, сплата відсотків, винагороди, комісії здійснюється на умовах, що викладені в Заяві позичальника та в Умовах і правилах про надання банківських послуг. Відповідно до заяви позичальника від 08.05.2017, відповідач [PERSON] зобов`язувалася здійснювати погашення заборгованості в порядку, встановленому Умовами і правилами надання банківських послуг, шляхом здійснення обов`язкового мінімального щомісячного платежу. За приписами пункту 2.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, для надання банківських послуг Банк видає Клієнту Картку, її вид визначений Пам`ятці клієнта і Заяві, підписанням якої Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата одержання Картки, зазначена у Заяві. Згідно з пунктом 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, після одержання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк виконує перевірку наданих документів і приймає рішення щодо можливості встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт надає право Банку у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Пунктом 2.1.1.5.5 Умов та правил передбачено, що клієнт банку зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. За приписами п. 2.1.1.12.3 Умов і правил надання банківських послуг погашення Кредиту поповнення Картрахунку Держателя, здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку, і зарахування їх Банком на Картрахунку Держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків Клієнта на підставі Договору. Відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов і правил надання банківських послуг, за користування Кредитом й овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів на рік. [PERSON] порушено умови договору в частині внесення необхідних щомісячних платежів по кредиту, відсотків та інших витратах. Заборгованість по Договору від 08.05.2017 відповідача [PERSON] перед позивачем АТ «Акцент-Банк» станом на 04.05.2024 становить 85529,05 грн., із яких заборгованість за кредитом 47462,38 грн., заборгованість за відсотками 38066,67 грн. Заборгованість за кредитним договором нараховано відповідно до діючого законодавства та умов Договору (а.с. 6-8). Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджується кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови ПВС України від 12.06.2009 №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). При цьому суд враховує позиції ЄСПЛ щодо аргументації судових рішень, закріплені, зокрема в п.42 рішення "Бендерський проти України" від 15.11.2007, в якому наголошується, що відповідно до\~практики,\~яка відображає\~принцип належного\~здійснення правосуддя,\~судові рішення\~мають достатньою\~мірою висвітлювати\~мотиви,\~на яких\~вони базуються.\~Межі такого\~обов`язку можуть\~різнитися залежно\~від природи\~рішення та\~мають оцінюватись,\~виходячи з\~обставин кожної\~справи (рішення\~"Руїз\~Торійа проти\~Іспанії"\~від 09.12.1994).\~Конвенція не\~гарантує захист\~теоретичних та\~ілюзорних прав,\~а гарантує\~захист прав\~конкретних та\~ефективних (рішення\~"Артіко\~проти Італії"\~від 13.05.1980). Право може\~вважатися ефективним,\~тільки,\~якщо зауваження\~сторін насправді\~"заслухані",\~тобто належним\~чином вивчені\~судом \~(п.33\~рішення від\~21.03.2000\~у справі\~"Дюлоранс\~проти Франції";\~пп.\~32\~ 35\~рішення від\~07.03.2006\~у справі\~"Донадзе\~проти Грузії"). Згідно положень ч.1 ст.\~4\~ЦПК України,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений \~ \~ \~ \~ законом або договором (стаття 5 ЦПК України). За приписами ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України). Постановою Пленуму ВС України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Частиною 3 статті 12, статтями 76 - 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідач [PERSON] не використала можливість і право реалізувати свої процесуальні права, заперечувати проти позову, надати докази у підтвердження своїх заперечень, на виклик суду повторно не прибула. Небажання [PERSON] надати відзив\~та докази\~в обґрунтування\~своїх заперечень\~проти позову,\~з`являтися на\~виклик суду,\~дає \~суду право\~ обмежитись\~доказами,\~наданими позивачем. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ст.13\~Конституції України,держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання… У справі, що розглядається між сторонами виникли правовідносини позики, а саме кредиту. До відносин за договором кредиту застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Згідно з положеннями ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. (ст.1049 ЦК України). За приписами ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 509 ЦК України\~між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Згідно з ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). За приписами ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.526\~ЦК України\~зобов`язання мають\~виконуватись належним\~чином відповідно\~до умов\~договору та\~вказаного кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства. VІ.\~Висновки суду Аналіз перевірених\~і оцінених\~у судовому\~засіданні доказів\~у підтвердження\~позовних вимог\~переконує суд,\~що позивачем\~ АТ\~"Акцент-Банк"\~ надано\~належні,\~достовірні та\~допустимі докази,\~в силу\~вимог ст.ст.\~76\~-\~81\~ ЦПК\~України на підтвердження того, що між відповідачем та Банком склалися кредитні правовідносини, в яких банк є кредитором, а відповідач боржником. Позивач АТ "Акцент-Банк"\~ умови договору виконав, відповідач [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором б/н від 08.05.2017 щодо своєчасного\~повернення кредиту\~не виконує,\~в результаті чого\~утворилась заборгованість\~по кредиту,\~яка станом\~на 04.05.2024 становить 85529,05 грн., із яких заборгованість за кредитом 47462,38 грн., заборгованість за відсотками 38066,67 грн. За таких обставин, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь АТ "Акцент-Банк" заборгованості за кредитом, оскільки відповідачем не доведено факт виконання Умов надання банківських послуг і повернення кредиту та процентів за користування кредитом, чим право АТ "Акцент-Банк" порушено і підлягає судовому захисту. VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ "Акцент-Банк" судовий збір в сумі 3028 грн (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved