Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

24.05.2024 року на адресу суду надійшла вищевказана заява, яка мотивована тим, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом РАЦС Роздільнянського районного управління юстиції Одеській області на підставі актового запису №279 від 20.11.2003 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6.10 гектара, кадастровий номер 5123984200:01:004:0026, яка розташована на території Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області та належала померлій згідно Державного акту серії ІІІ-ОД №032559. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її син - [PERSON] та її донька [PERSON] . Інших спадкоємців за законом немає. У квітні 2024 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Роздільнянського нотаріального округу Одеської області із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , але листом нотаріуса №? 187/02-14 від 25.04.2024 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини або із заявою про встановлення юридичного факту постійного сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (факту вступу в управління або володіння спадковим майном). Заявник просить суд встановити факт прийняття спадщини за законом [PERSON] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном у вигляді земельної ділянки площею 6.10 гектара, кадастровий номер 5123984200:01:004:0026, яка розташована на території Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, яка належала [PERSON] згідно Державного акту серії ШІ-ОД №032559. Також представником заявника заявлено клопотання у зв`язку з відсутністю спадкової справи витребувати у приватного нотаріуса Роздільнянського нотаріального округу Одеської області Курако К.Л. відомості про можливих спадкоємців після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.05.2024 року відкрито провадження по справі. 03.07.2024 року від нотаріуса надійшов витяг зі Спадкового реєстру, відповідно до якого спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. \~ Заявник [PERSON] та його представник адвокат Теренчук Є.М. у судове засіданні не з`явились, надали суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно із ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зокрема, ч.1 ст.315 ЦПК України містить перелік категорій справ про встановлення факту, однак цей перелік не є вичерпним, оскільки згідно ч.2 цієї ж статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом РАЦС Роздільнянського районного управління юстиції Одеській області, актовий запис № 279 від 20.11.2003 року. Чоловік [PERSON] [PERSON] помер [INFO] . Згідно розпорядження Роздільнянської районної Державної адміністрації Одеської області № 544/А-02 від 25.02.2002 року [PERSON] передано у власність земельну ділянку №9 загальної площею 6.10 га, яка розташована на території Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. Державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку заявник [PERSON] отримав у Державний адміністрації після смерті матері [INFO] . Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ - ОД №032559, кадастровий номер 5123984200:01:004:0026, на ім`я [PERSON] був виданий 11.12.2003, тобто після її смерті, яка настала [INFO] . Рішення Роздільнянської державної адміністрації про передачу у власність [PERSON] даної земельної ділянки було прийнято за життя [PERSON] 25.02.2002 року, право власності на дану земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру № НВ-5100722702024 від 21.05.2024 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді вищевказаної земельної ділянки площею 6.10 гектара, кадастровий номер 5123984200:01:004:0026, яка розташована на території Новоукраїнської сільської ради Роздільнянського району Одеської області та належала їй згідно Державного акту серії ІІІ-ОД № 032559. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її син [PERSON] та її донька [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не складала, тому у даному випадку має місце спадкування за законом. [PERSON] заяву до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] не подавала. Інших спадкоємців за законом немає. У квітні 2024 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Роздільнянського нотаріального округу Одеської області із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Але листом нотаріуса № 187/02-14 від 25.04.2024 року [PERSON] відмовлено у видачи свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку із пропуском строку на прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, або із заявою про встановлення юридичного факту постійного сумісного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (факту вступу в управління або володіння спадковим майном). З огляду на те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася та була прийнята до 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу УРСР 1963 року. За змістом ст.6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно з ст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (ст.541 ЦК УРСР). Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст.525 ЦК УРСР). Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. № 18/5, яка діяла на той час, було визначено, що\~доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: - довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; - запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Окрім цього,\~доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути\~наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акту на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.\~ Згідно правового висновку викладеного у постанові ВС від 25.03.2020 року у справі № 305/235/17, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути зокрема довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого, самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживати\~разом з ним;\~запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі); інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до правового висновку викладеного у постанову ВС від 03.03.2021 року у справі № 747/467/18 вбачається те, що Верховний Суд зазначає,\~що під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, необхідно розуміти різні дії спадкоємця з управління, розпорядження і користування цим майном, підтримання його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. У постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 305/235/17 (провадження № 61-11869св 19) зазначено, що фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. [PERSON] з 1998 року та до дня своєї смерті постійно проживала разом з сином [PERSON] у його будинку за адресою: [ADDRESS] . Після смерті матері [PERSON] фактично вступив у володіння даним спадковим майном, обробляє належну матері земельну ділянку, збирає врожай, отримав Державний акт на земельну ділянку після смерті матері. Факт сумісного проживання спадкоємця із спадкодавцем та прийняття [PERSON] спадщини шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті [PERSON] підтверджується наступними доказами: - наявністю у [PERSON] оригіналу свідоцтва про смерть спадкодавця - [PERSON] , - наявністю у [PERSON] оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю, виданого на ім`я спадкодавця [PERSON] , - довідкою Роздільнянської міської ради Одеської області №19/02-31 від 20.05.2024 року про те, що спадкодавець [PERSON] дійсно з 1998 року до дня своєї смерті [INFO] постійно проживала у будинку свого сина [PERSON] , вони разом сплачували комунальні послуги, вели сумісне господарство та [PERSON] після смерті матері [PERSON] вступив в управління та володіння її спадковим майном, а саме земельною ділянкою, яка належить [PERSON] , та володіє нею до теперішнього часу- обробляє, засіває, збирає врожай; - свідоцтвом про право власності [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] ; - довідкою Новоукраїнського старостинського округу Роздільнянського району Одеської області № 57 від 20.05.2024 року про те, що поховання та установку пам`ятника [PERSON] здійснював її син - [PERSON] ; - заявами сусідів [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] про те, що спадкодавець [PERSON] дійсно з 1998 року та до дня своєї смерті [INFO] постійно проживала у будинку свого сина [PERSON] , вони разом сплачували комунальні послуги, вели сумісне господарство та [PERSON] після смерті [PERSON] користується її земельною ділянкою. З огляду на наведене, суд вважає доведеним твердження заявника про те, що він позбавлений можливості в позасудовому порядку довести факт прийняття спадщини після смерті матері, а встановлення такого юридичного факту безпосередньо породжує для нього юридичні наслідки. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що метою встановлення такого факту є врегулювання заявником юридичних питань в сфері правовідносин спадкування, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення юридичного факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved