Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

\~03\~червня 2024\~року до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з Баштанського районного суду Миколаївської області для розгляду за підсудністю надійшла вищезазначена справа. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про\~ розірвання шлюбу. В позові зазначив, що з відповідачкою\~ перебуває у шлюбі з 19 серпня 2021 року, який зареєстровано\~у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №523. Дітей від шлюбу не має. Подружнє життя в них не склалося, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обов`язки. Шлюбні відносини припинились. Вважає, що сім`ю зберегти не можливо. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала. Оскільки сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони зареєстрували шлюб 19 серпня 2021 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №523 (а.с.4). Спільних дітей позивач та відповідачка не мають. Через несумісність характерів шлюб виявився невдалим і сторони припинили стосунки на даний час спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що їх шлюб має формальний характер і сім`ю зберегти неможливо, оскільки це суперечить їх інтересам, на примирення не згоден. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору, оплата якого підтверджується квитанцією наявною в матеріалах справи ( а.с.1).

Outcome: approved