Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13 грудня 2023 року о 13 год. 36 хв. в місті Рівне по вул. Кулика і Гудачека, 17, відповідач, керуючи транспортним засобом - автомобілем Renault (державний номерний знак [NUMBER] ) під час руху заднім ходом не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований транспортний засіб автомобільТоуоtа (державний номерний знак [NUMBER] ), який належить позивачці. Під час дорожньо-транспортної пригоди відповідач не надав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Постановою Рівненського міського суду від 19 січня 2024 року [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП. Завдана шкода не була відшкодована. За таких обставин позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача майнової (у позовній заяві зазначено матеріальної) шкоди, завданої внаслідок ДТП. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Пояснила, що вказана пригода мала місце, і було пошкоджено її автомобіль. На момент ДТП відповідач не повідомив позивачку, чи його автомобіль застрахований. Тому позов просить задоволити. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала та просила його задоволити. Пояснила про обставини, описані в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що на момент ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Він повідомив страхову компанію про ДТП, де його запевнили, що завдані збитки відшкодують позивачці. У задоволенні позову просить відмовити. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає що позов підлягає до задоволення. Як встановлено\~в судовому\~засіданні, 13 грудня 2023 року о 13 год. 36 хв. в місті Рівне по вул. Кулика і Гудачека, 17 відповідач, керуючи транспортним засобом автомобілем Renault (державний номерний знак [NUMBER] ) під час руху заднім ходом не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив наїзд на припаркований транспортний засіб автомобіль Тоуоtа (державний номерний знак [NUMBER] ), який належить позивачці на праві власності. Під час дорожньо-транспортної пригоди відповідач не надав полісу обов`зкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В судовому засіданні відповідач пояснив, що повідомив страхову компанію про ДТП. Однак доказів того, що він має поліс обов`язкового\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів,\~та що\~він повідомляв\~страхову компанію\~-\~суду не\~надав. Постановою Рівненського міського суду від 19 січня 2024 року [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Вказана постанова набрала законної сили 30.01.2024 року. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення частини четвертої ст. 82 ЦПК України, вина відповідача [PERSON] у скоєні дорожньо-транспортної пригоди та завдані майнової шкоди є доведеною. Відповідно до звіту про оцінку від 03 квітня 2024 року матеріальний збиток, завданий транспортному засобу автомобілю Тоуоtа (державний номерний знак [NUMBER] ) в результаті його пошкоджень при ДТП становить 16 072 грн. 50 коп. Відповідач не надав суду альтернативний висновок про розмір шкоди, яка була заподіяна позивачці. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Право на відшкодування майнової шкоди серед способів захисту цивільних прав передбачене ст. 22 ЦК України. Так, згідно приписів ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною 3 ст. 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 395 ЦК України речовим правом на чуже майно є право володіння. За приписами ст. 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Враховуючи, що в судовому засіданні було встановлено, що ДТП відбулось з вини відповідача [PERSON] та встановлено, що між його діями та наслідками, що настали, є безпосередній причинний зв`язок, що встановлено постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 19.01.2024 року, то сума відшкодування має бути стягнута саме з відповідача в розмірі спричиненої позивачці майнової шкоди, визначеної за результатами проведення звіту № 033.24 про оцінку автомобіля в сумі 16 072 грн. 50 коп. (а.с. 9-23). Інші докази щодо розміру майнової шкоди не були надані суду, тому суд приймає до уваги суму 16 072 грн. 50 коп. Щодо розподілу судових витрат. Позивачка понесла витрати, пов`язані з підготовкою справи до розгляду. Так, були понесені витрати із залучення експерта для проведення оцінки автомобіля, з метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля від 03.04.2024 р. (а.с. 24-26). Згідно матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на проведення оцінки позивачкою надано рахунок № 617.24К від 21.03.2024 р. та квитанцію до прибуткового касового ордера № 32 від 02.04.2024 року, з якої вбачається, що за проведення оцінки транспортного засобу позивачкою сплачено 3 200 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, на професійну правничу допомогу. А зазначені витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки. Позивачка сплатила судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 грн., і ці судові витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки з урахуванням ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved