Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

07 лютого 2024 року [PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовна заява мотивована тим, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.11.2021 було розірвано шлюб між сторонами, які мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Після розлучення дитина проживала то з позивачем, то з відповідачкою. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.02.2022 було стягнено аліменти з позивача на користь відповідачки, на її утримання, та на утримання дитини. Починаючи з лютого 2022 року відповідачка залишила дитину на батька, не виконує батьківських обов`язків, та не цікавиться життям дитини, веде аморальний спосіб життя, та зловживає алкогольними напоями. Дитина проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . В січні 2022 року відповідачка зверталася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом про визначення місця проживання дитини, однак після стягнення аліментів на її користь втратила інтерес до справи, та ухвалою суду від 16.11.2022 позов було залишено без розгляду. Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.08.2022 у справі № 216/2803/22 відповідачку притягнено до адміністративної відповідальності за розпивання алкогольних напоїв на території дитячого майданчика в присутності малолітнього сина. Також, постановами Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № 216/6028/22 від 28.12.2022, № 216/1594/22 від 13.04.2023, та № 216/7570/23 від 19.12.2023, відповідачка притягувалась до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків. 16.06.2023 відповідачка звернула до примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів на її користь, при цьому не займалась вихованням дитини, та не витрачала на утримання дитини грошових коштів, проживала окремо від дитини. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив суд задовольнити позов у повному обсязі. Позивач у судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час, день та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] являється батьком, а [PERSON] матір`ю [PERSON] , [INFO] . Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.11.2021, яке набрало законної сили 23.12.2021, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Актом з місця проживання від 28.04.2023 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з лютого 2022 року постійно проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] і бабусею [PERSON] . [PERSON] за даною адресою не проживала, і не проживає. Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № 216/2803/22 від 05.08.2022 [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, ухилення від виконання батьківських обов`язків, що проявилося в тому, що знаходячись на території дитячого майданчика по [ADDRESS] розпивала алкогольний напій у присутності малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Також, постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області № 216/6028/22 від 28.12.2022, [PERSON] була притягнена до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, що проявилося у відсутності виховання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.04.2024, яке набрало законної сили 17.05.2024, припинено стягнення періодичних платежів (аліментів), стягнутих на підставі рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.02.2022, по справі № 216/5799/21, яким ухвалено стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме: з 09 вересня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття; стягувати щомісячно з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/6 частки його заробітку (доходу), починаючи стягнення з 09 вересня 2021 року, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , віку трьох років, тобто до [INFO] . Виконавчі листи № 216/5799/21 про стягнення аліментів, видані 17.02.2023 Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області - відкликано. Стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 07 лютого 2024 року до досягнення дитиною повноліття. Частинами 1-3 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Одночасно відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Верховний Суд України у своїх роз`ясненнях, викладених в п. 16 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 зазначав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно висновку виконкому районної у місті ради, як органу опіки та піклування виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради від 14.05.2024 № 8/33-1804, виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] ,відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Пунктом 1 статті 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо та необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Враховуючи те, що у матеріалах справи наявні беззаперечні та достатні докази, які свідчать, що відповідачка у порушення вимог статті 150 СК України свідомо не виконує обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав. Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачень з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Вказаний висновок узгоджений з постановою Верховного Суду від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, становить 1211,20 грн, та підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved