Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

у березні 2024 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти, в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 05.03.2024 року і до повноліття дитини. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що відповідач є батьком їх спільної дитини - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. [PERSON] зауважує, що з [PERSON] не досягнуто згоди щодо розміру аліментів, які відповідач повинен сплачувати, при цьому, дитині необхідно забезпечити належний рівень життя для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, однак, такий рівень позивач сама забезпечити не може. У зв`язку з викладеним, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою від 12.03.2024 року відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 19). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.02.2012 року. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05.10.2023 року в справі № 752/16270/23 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення від сплати аліментів, кошти на утримання стягуються в судовому порядку. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 pоку, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обов`язок щодо утримання неповнолітньої дитини не може бути покладено виключно на одну матір. Закон рівною мірою покладає обов`язок щодо утримання неповнолітньої дитини на обох батьків, що разом із присудженою сумою аліментів, забезпечить належне її утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.03.2024 року і до досягнення сином повноліття. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved