Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-11 00:00:00

04.06.2024 до суду надійшов зазначений позов, у якому позивачка вказує, що 19.12.2020 вона уклала шлюб з [PERSON] , зареєстрований Володарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), актовий запис № 59. В шлюбі у подружжя народилося донька - [PERSON] , [INFO] . Вказує, що сім`я фактично розпалася, через непорозуміння, спільне небажання поновити сімейні відносини і існує лише формально. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, подальше спільне проживання та збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та є недоцільним. Шлюб розривають вперше, введення спільного господарства припинено майже рік тому. Позивачка, посилаючись на викладені у позові обставини та на ст. ст. 104, 105, 110-112 СК України, ст. ст. 4, 5, 28, 175,177, 184 ЦПК України, просить суд : -розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстровано 19.12.2020 Володарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), актовий запис № 59; -строк для примирення не надавати; -розгляд справи здійснювати у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін; -після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». 12.06.2024 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Судовий розгляд справи по суті призначено на 12.07.2024. Про відкриття провадження та про визначену судом дату розгляду справи сторони належним чином повідомлені, на що вказують поштові відправлення. Та, позтвачці та відповідачу було надіслано рекомендованим листом поштове відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання ( а.с. 20, 21) . Сторонам роз`яснено їх права передбачені ст. 278 ЦПК України, щодо порядку та строків подання відзиву, заперечень тощо. Станом на час розгляду справи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із викликом сторін до суду не надходило. З огляду на зазначене суд, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу проходив за відсутності учасників справи. Суд, ознайомившись із позовною заявою, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача викладену у позові та за відсутності відзиву, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19 грудня 2020 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб , зареєстрований Володарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ), про що вчинено актовий запис № 59. Після реєстрації шлюбу позивачка стала носити прізвище « [PERSON] » ( а.с. 5). Подружжя має спільну дочку - [PERSON] , [INFO] ( а.с.6). В позовній заяві позивачка зазначає, що сторони проживають окремо майже рік, сім`я фактично розпалася із-за непорозумінь та спільного небажання відновити сімейні відносини і існує лише формально. Поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження шлюбу вважає неможливим та вона твердо бажає розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». За спільною домовленістю дитина проживає разом з матір`ю. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить із наступних міркувань. Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Ст. 112 ч. 2 СК України зазначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Взявши до уваги викладене, обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача проти розірвання шлюбу і ту обставину, що подружжя не підтримує шлюбно-сімейні відносини, небажання сторін примиритися, суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б інтересам як чоловіка так і дружини. Вирішуючи питання судових витрат, які в цій справі складаються з судового збору, суд виходить з наступного. Пунктом 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі - 1211,20 гривень, отже з відповідача на користь позивачки стягуються судові витрати у розмірі судового збору, визначеного державою для розгляду справ даної категорії.

Outcome: approved