Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

16.05.2024 року представник АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит № 324951658302 від 07.03.2023 року станом на 19.03.2024 року у розмірі 130444,19 грн. та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.03.2023 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 324951658302 за умовами якого позичальнику було надано кредит у розмірі 130000,00 грн, на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 07.03.2028 року. Позивач виконав умови договору. Відповідач зі своєї сторони порушив взяті на себе зобов`язання, щодо повернення кредитних коштів та має заборгованість. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.05.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачам право на подання заперечень на відповідь на відзив. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідача та/або позивач до суду не подавали. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 07.03.2023 року між АТ Державний ощадний банк України в особі керуючого ТВБВ №10026/0163 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 324951658302, за яким відповідач отримав грошові кошти (кредит) у сумі 130000,00 грн. на строк 60 місяців, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 07.03.2028 року (а.с. 23-31). Відповідно до п.2.4.1.1 договору, за користуванням кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56,00 % річних (процентна ставка є фіксованою). Проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі Кредиту до терміну остаточного повернення Кредиту, визначеного цим Договором. Згідно договору, кредит надавався на споживчі цілі. Відповідно до п. 3.3.3 договору, позичальник зобов`язувався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 2166,67 грн. та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 11 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з квітня 2023 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами цього договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором. Відповідно до п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.3 договору, позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання та визначено, що позичальник зобов`язаний точно в строки, обумовлені цим договором погашати кредит та своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено договором. Відповідно до п. 8.3 договору передбачено, що за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та /або сплати суми комісійної винагороди, позичальнику зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% простроченого платежу. Як зазначив позивач, відповідачем були порушенні умови договору і станом на 19.03.2024 року за ним рахується заборгованість у розмірі 130444,19 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом (кредитом) у розмірі 110499,97 грн., заборгованості за користування кредитом у розмірі 19944,22 грн., що підтверджується розрахунком наданим позивачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Згідно ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах встановлених договором. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК). Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, що факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства для задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved