Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

У жовтні 2023 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди ( далі - ДТП) у розмірі 34 463, 65 грн. та моральної шкоди у розмірі 15 536,35 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 23.05.2023 року о 12:15 год по [ADDRESS] сталася ДТП за участі [PERSON] , який керував транспортним засобом ЗАЗ TF69YP, д.н.з. [NUMBER] , та [PERSON] , який керував транспортним засобом марки «RENAULT TRAFIC», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 21.08.2023 року у справі № 554/4964/23 винуватцем ДТП визнано [PERSON] Про настання страхового випадку було повідомлено ПАТ «НАСК «ОРАНТА», в якій було застраховано цивільну відповідальність водія транспортного засобу марки «RENAULT TRAFIC», д.н.з. [NUMBER] . 07.09.2023 року між страховою компанією та [PERSON] як потерпілою особою було укладено і підписано Узгодження суми відшкодування на загальну суму 31 836,35 грн, які сплачені позивачу. Однак реальна вартість відновного ремонту пошкодженого транспортного засобу ЗАЗ TF69YP, д.н.з. [NUMBER] , становить 66 300 грн. Отже, позивач просить стягнути різницю між реальними витратами потерпілого від ДТП на відновлення транспортного засобу і відшкодуванням страховою компанією потерпілому, а саме суму в розмірі 34 463,65 грн. Позивачу також було завдало моральну шкоду, внаслідок цієї ДТП, яка полягає у погіршенні стану здоров`я через стрес, пережитий під час зіткнення транспортних засобів, порушенні нормального способу життя позивача. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у розмірі 15536,35 грн. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави Гольник Л.В. від 23.11.2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 23.02.2024 року до суду надійшли пояснення третьої особи ПАТ «НАСК «ОРАНТА», у якому остання повідомила, що страховиком на виконання своїх договірних зобов`язань за страховим полісом № АТ/3241377 потерпілому [PERSON] була виплачена узгоджена сума страхового відшкодування оціненої шкоди, завданої в результаті цієї ДТП належному йому транспортному засобу ЗАЗ Lanos TF69YP, д.н.з. [NUMBER] , в сумі 31 836,35 грн. за Страховим актом № ОЦВ- 23-16-92098/1 від 08 вересня 2023 року. Отже, вищевикладеним доводиться виконання ПАТ «HACK «ОРАНТА» своїх договірних зобов`язань за страховим полісом № АТ/3241377 з відшкодування потерпілому [PERSON] шкоди, завданої в результаті цієї ДТП. Виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 11,ч. 1 ст. 1166, п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, [PERSON] є особою, на яку покладається обов`язок з відшкодування шкоди, завданої транспортному засобу ЗАЗ Lanos TF69YP, д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] . За відсутності документального підтвердження проведення відновлювального ремонту, до того ж зареєстрованим надавачем таких послуг - платником ПДВ, визначення вартості, відновлювального ремонту транспортного засобу ЗАЗ Lanos TF69YP, д.н.з. [NUMBER] , відповідно до положень п. 36.2 ст. 36 Закону України № 1961-IV проводилося без урахування ПДВ (20%). Відповідно до положень п. 32.7 ст. 32 Закону України № 1961-IV втрата товарної вартості транспортним засобом не розраховувалася (залишена поза страховим відшкодуванням). Крім цього, приймаючи до уваги наслідки цієї ДТП та положення п. 23.1ст. 23 Закону України № 1961-IV, питання щодо страхового відшкодування моральної шкоди також залишено поза врегулюванням даного страхового випадку (а.с.51-55). 04.04.2024 року від відповідача до суду надійшов відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову. У відзиві зазначено, принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у ст.1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень ст. 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно Постанови правління НБУ від 30.05.2022 року № 109 «Про розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» затверджено розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цією постановою: за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 160 000 гривень на одного потерпілого; за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, у розмірі 320 гривень на одного потерпілого. Ця постанова набрала чинності з 01 липня 2022 року. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч.2 ст. 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Під час визначення розміру збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, необхідно враховувати складові цих збитків відповідно до змісту ч.2 ст.1192 ЦК України: реальна вартість втраченого майна на момент виникнення правовідносин або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Ринкова вартість пошкодженого автомобіля ЗАЗ, д.н.з. [NUMBER] , до моменту його пошкодження внаслідок ДТП, станом на 23.05.2023 року позивачем не визначалась. Вартість відновлювального ремонту автомобіля була визначена у ремонтній калькуляції №А 92098 від 16.06.2023 року, з якою погодився Позивач. Вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля марки ЗАЗ д.н.з. [NUMBER] внаслідок ДТП, яка відбулась 23.05.2023 року, становить 31836,35 грн. з якою погодився Позивач шляхом підписання Узгодження. Вартість відновлювального ремонту автомобіля марки ЗАЗ, д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, станом на 23.05.2023, року позивачем не визначалась. Вартість автомобіля марки ЗАЗ, д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням наявних пошкоджень (в пошкодженому стані) отриманих внаслідок ДТП, яка відбулась 23.05.2023 року позивачем не визначалась. Оскільки, розмір майнового збитку, завданого позивачу з вини відповідача, не перевищує ліміт страхового відшкодування, що підлягає стягненню з ПАТ «НАСК «ОРАНТА», тому з Відповідача не підлягає стягненню різниця між фактичною вартістю відновлювального ремонту 34463,65 грн. Таким чином, відповідач вважає, що порушені права позивача не підлягають захисту в судовому порядку шляхом задоволення даного позову в пій частині. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди не підлягають до задоволення. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості дружиною відповідача [PERSON] через дружину потерпілого і особисто потерпілому вже було виплачено 32 500 грн. Позивачу не підлягає відшкодуванню збиток і моральна шкода, завдана в результаті ДТП, оскільки сплачена сума ним раніше була отримана. У такий спосіб зазначений розмір відшкодування є більш, ніж достатнім для розумного задоволення позовних вимог позивача щодо відшкодування збитків і моральної шкоди, а заявлення позовних вимог додатково у розмірі 50000 грн. призводить до збагачення позивача (а.с.67-81). 28.05.2024 року до суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 15 500 грн. Позивач вказав, що йому завдано моральну шкоду, внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди. Моральна шкода полягає в тому, що позивач під час зіткнення транспортних засобів одержав стрес, наслідком чого відбулося погіршенні стану здоров`я позивача. Як результат після пережитого ДТП позивач почав систематично відчувати нестерпні головні болі, значно частіше підвищується кров`яний тиск. Пережитий сильний стрес спричинив загострення хронічних захворювань, що супроводжується неприємними відчуттями та фізичним болем (головні болі, нудота на фоні систематичного підвищення кров`яного тиску). Крім того, після ДТП у позивача відбулося загострення псоріазу, що проявилося через висип по всьому тілу, свербіж. Було порушено нормальний спосіб життя позивача, оскільки він був змушений докладати додаткові зусилля для лікування у закладі охорони здоров`я. Після вказаного ДТП було порушено нормальний спосіб життя позивача, оскільки був позбавлений транспортного засобу з 23.05.2023року по дату відновлення - 27.09.2023 рік. Позивач з травня 2023 року по 1 жовтня 2023 року зазнав незручностей у повсякденному житті та у обмеженні додаткового заробітку у службі таксі 838 в сумі 18900 грн. щомісячно, а всього 75 5120, 00 грн. У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали та просив їх задовольнити. Вказували, що позивач є людиною з інвалідністю 2 групи загального захворювання. Згідно розписки дружина позивача отримала 20 000 грн., а не 32 500, як зазначає відповідач. Позивач внаслідок ДТП пережив стрес, після чого у нього загострилися хронічні хвороби, погіршилося здоров`я. Він змушений був вживати додаткові заходи щодо нормалізації життя та втратив заробіток. У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував. Вказував, що позивачем не доведено причинно-наслідковий зв`язок між погіршенням здоров`я та наслідками в результаті ДТП. Також не доведено, що [PERSON] втратив заробіток, оскільки останній офіційно не працює. Попри це, не заперечують, що внаслідок самого факту ДТП [PERSON] заподіяно моральну шкоду, але останній не довів, що моральну шкоду заподіяно саме у такому розмірі. Враховуючи те, що дружиною відповідача сплачено кошти у розмірі 32500 грн, тому відповідач відшкодував позивачу в тому числі і моральну шкоду. Відповідач просив у задоволенні позову відмовити з підстав, зазначених представником. Суд заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до такого висновку. Встановлено, що 23.05.2023 року о 12:15 год по [ADDRESS] сталася ДТП за участі [PERSON] , який керував транспортним засобом ЗАЗ TF69YP, д.н.з. [NUMBER] , та [PERSON] , який керував транспортним засобом марки «RENAULT TRAFIC», д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 21.08.2023 року у справі № 554/4964/23 винуватцем ДТП визнано [PERSON] (а.с. 8). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія «RENAULT TRAFIC», д.н.з. [NUMBER] застрахована ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За страховим полісом № АТ/3241377 позивачу як потерпілому була виплачена узгоджена сума страхового відшкодування оціненої шкоди, завданої в результаті цієї ДТП належному йому транспортному засобу ЗАЗ Lanos TF69YP, д.н.з. [NUMBER] , в сумі 31 836,35 грн. за Страховим актом № ОЦВ- 23-16-92098/1 від 08.09.2023 року. Вказана обставина не оспорюється сторонами у справі. Відповідно до п.23.1 ст.23, ст.26-1, п.27.3 ст.27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок страховика відшкодувати моральну шкоду обмежений двома випадками: у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я потерпілого, а також у зв`язку із смертю потерпілого (право на отримання відшкодування отримують чоловік (дружина), батьки (усиновлювачі) та діти (усиновлені) потерпілого). Позивачем заявлена вимога про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження його автомобіля, отже належним відповідачем за такою вимогою є винна особа (заподіювач шкоди), тобто відповідач у справі. Відповідно до положень статей 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, майном або в інший спосіб. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Потерпілий має право вимагати будь-яку компенсацію, проте суд керується ступенем доведеності нанесених моральних страждань, відповідністю розміру компенсації заподіяним стражданням. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Обгрунтовуючи розмір моральної шкоди, позивач посилається на протиправність дій відповідача, тривалість порушення прав позивача, що потягнуло зміни у нормальному ритмі життя, тощо. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої позивачу в результаті ДТП, яка виникла з вини відповідача, суд виходить з того, що внаслідок ДТП автомобіль позивача був пошкоджений, для усунення яких позивачу необхідно було вживати заходи до його ремонту. Відповідно до розписки від 04.06.2023 року, складеної дружиною позивача [PERSON] , згідно якої остання отримала від дружини відповідача [PERSON] 12 500 грн. на ремонт автомобіля. [PERSON] також підтвердила у розписці факт отримання [PERSON] грошових коштів «в загальній сумі 20 000 грн.» (а.с. 81). Факт написання такої розписки позивач під час судового засідання не заперечував. Однак стверджував, що він взагалі отримав від відповідача 20 000 грн., а не 32 500 грн., як вказував у відзиві відповідач. Проаналізувавши зміст розписки від 04.06.2023 року, суд вважає, що у розписці стверджується про отримання дружиною позивача 12 500 грн. та отримання позивачем [PERSON] до написання вказаної розписки загалом грошової суми у розмірі 20 000 грн. У зв`язку з цим, суд бере до уваги той факт, що відповідач ще до вирішення питання отримання страхового відшкодування [PERSON] вживав заходи щодо відшкодуванням як матеріальних втрат, так і моральних втрат позивача у результаті ДТП. Ці дії відповідача суд оцінює як такі, що спрямовані на залагодження своєї провини. Крім того, вбачається, що позивач 08.09.2023 року отримав узгоджене страхове відшкодування внаслідок пошкодження свого транспортного засобу. Проте на дату розгляду справи позивач не надав підтвердження факту ремонту свого автомобіля. Тому твердження позивача, що ним відремонтовано автомобіль лише після отримання страхового відшкодування не знайшло свого підтвердження. Твердження про погіршення стану здоров`я позивача внаслідок ДТП суд не бере до уваги з огляду на те, що позивачем не доведено причинно-наслідковий зв`язок між ДТП та станом його здоров`я, оскільки згідно відповіді Комунального підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Полтавської ради» позивач у період з 22.05.2023 року по 14.07.2023 року за медичною допомогою не звертався. Також суду не надано належних та допустимих доказів того, що позивач втратив заробіток, зокрема, що останній перебував у трудових або цивільно-правових відносинах з будь-яким підприємством, установою організацією або ФОП. Отже, суд приходить до висновку, що ДТП трапилося внаслідок винних дій відповідача, а тому сам факт пошкодження належного позивачу автомобіля та факт ДТП є психотравмуючим фактором, а тому позивачу спричинено моральну шкоду, проте сума моральної шкоди у розмірі 15500 грн. не доведена позивачем у судовому засіданні. Тому суд, виходячи із засад розумності, справедливості та виваженості, з урахуванням вище викладених обставин, а також враховуючи дії відповідача по залагодженню своєї провини, приходить до висновку, що позивачу спричинено моральну шкоду, яку суд оцінює у розмірі 5 500 грн. З огляду на те, що відповідач [PERSON] та його дружина сплатили 32 500 грн. позивачу [PERSON] та його дружині, до складу яких увійшли кошти спрямовані, в тому числі і на відшкодування моральних втрат позивача, що з`ясовано у судовому засіданні, то суд приходить до висновку, що відповідачем відшкодовано моральну шкоду у повному обсязі. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Враховуючи те, що позивач є особою з інвалідністю 2 групи, тобто він звільнений від сплати судового збору, то судові витрати покласти на державу.

Outcome: dismissed