Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

Позивач КП «Теплопостачання міста Одеси» звернувся до суду з позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за теплову енергію у розмірі 21016 грн. 29 копійок. При цьому представник позивача посилається на те, що Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру [ADDRESS] , в якій проживає відповідач [PERSON] . Для проведення розрахунків в КП «Теплопостачання міста Одеси» на ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , за яким обліковуються надані відповідачу послуги з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води. Оскільки відповідач, отримуючи послуги їх не оплачував, утворилася заборгованість, а тому вони вимушені звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2024 року провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, що передбачено ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки дана справа підпадає під ознаки малозначної справи. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та, відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства, відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень та подання зустрічного позову. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Представник позивача про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до судового засідання не з`явився, однак направив на адресу суду відзив, відповідно до якого позовні вимоги не визнав, зазначивши, що йому належить лише 1/3 частка квартири де відкрито особовий рахунок та окрім нього у даній квартирі зареєстровано ще дві особи, а тому вважає, що не повинен одноособово сплачувати наявну заборгованість. Крім цього відповідач до відзиву надав копії квитанцій щодо сплати заборгованості по оплаті за надані послуги на суму 7792, 69 грн. Таким чином, відповідач вважає, що з урахуванням належної йому частки квартири та солідарного обов`язку утримувати житло всіма співвласними квартири, вимоги до нього є небгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, КП «Теплопостачання м. Одеси» створено на підставі рішення ОМР від 27.06.2006 року № 101-V шляхом злиття КП «Одесатеплоенерго» та КП «Одестеплокомуненерго». Згідно з п.2.1.1. Статуту підприємства, метою його створення є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. Рішенням Одеської міської ради № 1173-V від 05.04.2007 року «Про визнання виконавців житлово-комунальних послуг у м. Одеса» КП «Теплопостачання м. Одеси» визначено виконавцем послуг з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Одеси. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до реєстру нарахування і оплати абоненту [PERSON] (особовий рахунок № [NUMBER] ) заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію за адресою: [ADDRESS] , станом на 01 липня 2023 року складає 21016,29 грн. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 15.05.2007 зареєстрованого за №3-25674 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17308816 від 09.01.2008 року [PERSON] належить 1/3 частка квартири за адресою: [ADDRESS] . Іншими співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (власник 1/3 частини квартири) та [PERSON] (власник 1/3 частини квартири). З копій квитанцій долучених до відзиву вбачається, що відповідачем сплачувались послуги з теплопостачання квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , а саме: - №134784030525 від 13.12.2021 сплачено 571,08 грн. за тепло за листопад 2021 року; - №202784542610 від 27.01.2022 сплачено 1636,35 грн. за тепло за грудень 2021 року; - №204884313528 від 17.02.2022 сплачено 956,56 грн. за тепло за січень 2022 року; - №231284543074 від 08.11.2022 сплачено 165,20 грн. за тепло за січень 2022 року; - №414485635944 від 23.05.2024 сплачено 1000 грн. за тепло за січень 2023 року; - №334284194814 від 08.12.2023 сплачено 292,59 грн. за тепло за листопад 2023 року; - №401985175364 від 19.01.2024 сплачено 685,91 грн. за тепло за грудень 2023 року; - №405360932548 від 22.02.2024 сплачено 1050 грн. за тепло за січень 2024 року; - №408285971409 від 22.03.2024 сплачено 750 грн. за тепло за лютий 2024 року; - №409985897809 від 08.04.2024 сплачено 685 грн. за тепло за березень 2024 року. Тобто відповідачем за період опалення з листопада 2021 року по березень 2024 року сплачено 7792, 69 грн. Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Опалення - це підтримка в закритому приміщенні температури, що нормується й необхідне для нормальної життєдіяльності людини, ведення технологічних процесів і інших цілей й має важливе значення для запобігання відволоженню, промерзанню, викривлення будівельних конструкцій. Центральне опалення - послуга, яка передбачає подачу теплової енергії до кожної квартири для забезпечення опалення приміщень. Відповідно до частини другої статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Частиною третьою статті 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено основні обов`язки споживача теплової енергії, зокрема своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Згідно зі статтями 19, 25 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісяця здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача сплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Відповідно до положень ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Зі змісту норм ст. ст. 20, 21 зазначеного Закону, споживач повинен укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, а також оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Статтею 68 ЖК УРСР, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відповідачі зобов`язані регулярно, щомісяця оплачувати житлово-комунальні послуги. В силу ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом. Статтею 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України). Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. З урахуванням встановлених обставин, а також беручи до уваги той факт, що відповідач є власником лише 1/3 частки квартири, за якою існує заборгованість у розмірі 21016,29 грн., а тому сума яка підлягає стяненню з відповідача повинна складати 7005, 43 грн. ( 21016,29/3=7005,43). Отже, приймаючи до уваги, що [PERSON] було сплачено суму заборгованості за послуги з теплопостачання у розмірі 7792, 69 грн., а сума заборгованості, яка підлягає стягненню з нього як свівласника 1/3 частки квартири складає 7005,43 грн., суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення з [PERSON] не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати, які у даному випадку складаються зі сплати судового збору, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed