Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

Адвокат Маслова В.Л., діючи в інтересах [PERSON] 13.05.2024 року звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] по день його смерті, тобто по [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування пред`явлених вимог зазначила, що [INFO] помер син заявниці [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 2/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Заявниця є єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] , оскільки за життя [PERSON] заповіту не складав, його батько, [PERSON] , помер [INFO] та його рідний брат [PERSON] помер [INFO] . 25.01.2024 року заявниця звернулась до державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина [PERSON] , однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що заявницею був пропущений шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини та у зв`язку із відсутністю доказів постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Крім того зазначає, що на момент смерті [PERSON] та на теперішній час заявниця значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Однак до моменту смерті сина заявниця постійно проживала з ним однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, а після його смерті займалася його похованням. Крім того, заявниця особисто приймала участь у витратах по утриманню житла за адресою: [ADDRESS] , оскільки [PERSON] не працював. У зв`язку з тим, що витрати по утриманню вищевказаного житла несла тільки заявниця, утворилися невеликі борги, які вона потім погашала протягом усіх років після смерті сина. Для реалізації [PERSON] права на спадкування після смерті сина, останній необхідно встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду з даною заявою. Ухвалою суду від 10.06.2024 року заяву прийнято до розгляду з відкриттям окремого провадження. Витребувано у державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області Грабевник Олени Віталіївни (місцезнаходження: 50036, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Льотчиків, 36 А) завірену належним чином копію спадкової справи, що була відкрита після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 36-38). Правом на участь в судовому засіданні заявниця та її представник не скористалися. Від останньої надійшла до суду заява, в якій вона просила справу розглянути її та заявника відсутності. Пред`явлені вимоги підтримала та просила задовольнити їх. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку. Причини неявки не відомі. За даних обставин, з огляду на характер справи, яка стосується встановлення факту, що має юридичне значення для реалізації спадкових прав заявником за відсутності спору про право, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності учасників справи, за обсягом наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] . Батьком у свідоцтві про народження зазначений [PERSON] . Матір`ю у свідоцтві про народження зазначена [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 27.05.1986 року відділом ЗАЦС Жовтневого райвиконкому м. Дніпропетровська (а.с.12). Згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 11 грудня 1998 року КДГМК «Криворіжсталь» коксохімічне виробництво, житлово-комунальний відділ, зареєстрованого у Криворізькому бюро технічної інвентаризації, записаний у реєстрову книгу за №9ПВ-390 встановлено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а. с. 18). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 03.10.2019 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №1755 (а.с. 15). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.09.2015 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління у Дніпропетровській області, актовий запис №1592 (а.с. 14). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією актового запису про смерть №660 від 08.08.2018 року, виданого Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 57). Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] . Відомості про наявність інших спадкоємців, які б фактично прийняли спадщину та/або могли претендувати на неї, відсутні. 25 січня 2024 року заявниця [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті сина [PERSON] (а.с. 54). Постановою державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області Грабевник О.В. від 25.01.2024 року заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її сина [PERSON] у зв`язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого для прийняття спадщини (а.с. 55). Актом, складеним 07.05.2024 року мешканцями сусідніх квартир та засвідченим майстром ТОВ «ЖИТЛОСЕРВІС-КР» [PERSON] підтверджується, що [PERSON] , [INFO] проживала разом із сином [PERSON] , до моменту його смерті, в саме до [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 23). Наданий заявницею договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 28.12.1999 року, укладений з [PERSON] та КДГМК «Криворіжсталь» (а.с. 20-21). Квитанціями про оплату житлово-комунальних послуг підтверджується, що [PERSON] за період з 2011 року по 2016 рік здійснювала оплату житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] (а.с. 24-30). Надаючи оцінку таким доводам представника заявника та перевіряючи обґрунтованість заявлених ним вимог, суд виходить з такого. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п.5 ч.2 вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про \~встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень, щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цивільних справ встановлені цим розділом. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; установлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Відповідно ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. \~Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди вправі розглядати справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Перелічені вище докази підтверджують факт прийняття заявницею спадщини в силу вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що встановлення вказаного факту необхідно заявниці для належної реалізації прав після смерті сина [PERSON] , встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог із встановленням факту проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] по день його смерті, тобто по [INFO] за адресою: [ADDRESS] , який знайшов своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами в їх сукупності та має для заявниці істотне юридичне значення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, у зв`язку з цим понесені заявником витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved