Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Сіті Фінанс») звернулося до суду з вказаним вище позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № 010/8831/82/502407 від 17.01.2019 року у розмірі 62309,13 грн та судові витрати у вигляді сплаченого судовий збору у розмірі 3028,00 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 1400,00 грн. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на те, що 17.01.2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту «Кредитна картка» № 010/8831/82/502407 (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого банк надав відповідачу (позичальнику) кредит у виді відкритої кредитної лінії в межах максимального ліміту кредиту 300 000,00 грн, в межах якого встановлюється поточний ліміт, який на дату підписання заяви складає 38500,00 грн, з фіксованою відсотковою ставкою за користування кредитом 42,0 % річних, строком на 48 місяців, з автоматичною пролонгацією на той самий строк. Відповідач скористався кредитними коштами, однак своїх зобов`язань належним чином за Кредитним договором не виконав, внаслідок чого станом на 20.12.2022 у нього утворилась заборгованість у розмірі 62309,13 грн, з яких: 52591,00 грн - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; 8111,59 грн - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; 1606,54 грн - сума заборгованості за відсотками. 20.12.2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-57-F, відповідно до умов якого ПАТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за Кредитним договором № 010/8831/82/502407 від 17.01.2019 року, сума заборгованості за яким становить 62309,13 грн. Після відступлення права вимоги відповідачем не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок нового кредитора. Позивач, як новий кредитор, направив відповідачу досудову вимогу про виконання грошового зобов"язання за кредитним договором, яка на дату подачі позову не виконана. Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області від 12 квітня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження з викликом сторін. Сторонам встановлені процесуальні строки для подачі заяв по суті. Відповідач [PERSON] до суду відзив у відповідності до вимог ст.178 ЦПК України не подав, хоча судом йому було роз`яснено право на подачу відзиву в ухвалі про відкриття провадження. Згідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання позивач ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» свого представника не направив, про час і місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином. Представник позивача направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов до суду не подав. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подав та сторона позивача не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.01.2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Договір про надання банківських послуг та послугу страхування № 010/8831/82/502407 (надалі - Кредитний договір), відповідно до умов якого банк надав відповідачу (позичальнику) кредит у виді відкритої кредитної лінії в межах максимального ліміту кредиту 300 000,00 грн, в межах якого встановлюється поточний ліміт, який на дату підписання заяви складає 38500,00 грн, з фіксованою відсотковою ставкою за користування кредитом 42,0 % річних, строком на 48 місяців, з автоматичною пролонгацією на той самий строк (а.с. 5-12 - копія заяви про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» № 010/8831/82/502407 від 17.01.2019 року з додатками, а.с. 13 - копія розписки про отримання картки, а.с. 17-20 - виписка по рахунку). За розрахунками АТ «Райффайзен Банк» заборгованість [PERSON] за кредитом станом на 20.12.2022 року становить 62309,13 грн, з яких: 52591,00 грн - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; 8111,59 грн - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; 1606,54 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 21-22 - розрахунок заборгованості). Положеннями ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено у ст. 639 ЦК України. Будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача на укладення такого Договору на таких умовах. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 20.12.2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» було укладено договір відступлення права вимоги № 114/2-57-F, відповідно до умов якого ПАТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі за Кредитним договором № 010/8831/82/502407 від 17.01.2019 року, сума заборгованості за яким становить 62309,13 грн (а.с. 23-27 - копія договору, а.с. 29 - копія платіжної інструкції, а.с. 30-32 - реєстр боржників). Позивач, як новий кредитор, направив відповідачу досудову вимогу про виконання грошового зобов"язання за кредитним договором, яка на дату подачі позову не виконана (а.с. 33 - копія досудової вимоги. а.с. 34 - копія опису, а.с. 35 - копія списку згрупованих поштових відправлень, а.с. 36 - копія фіскального чеку). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст.610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № 010/8831/82/502407 від 17.01.2019 року у розмірі 62309,13 грн, з яких: 52591,00 грн - сума заборгованості за дозволеним овердрафтом; 8111,59 грн - сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; 1606,54 грн - сума заборгованості за відсотками. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне. За подання позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн (а.с. 4 - платіжна інструкція). Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати,пов`язані з розглядом справи,покладаються: 1)у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 1400,00 грн позивачем надано копію Договору про надання правничої допомоги від 14 червня 2023 року № 14/06/2023 від 14.06.2023 року з додатками, копію акту виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правничої допомоги, копію платіжного доручення на оплату адвокатських послуг, ордером на надання адвокатом правничої допомоги та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 39-47). Суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 1400,00 грн, що відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати, а саме суму судового збору в розмірі 3028,00 грн та 1400,00 грн за надання правничої допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved