Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 24.10.2009 року) та залишити дитину [PERSON] , [INFO] на подальше проживання з позивачем, посилаючись на те, що сторони припинили фактичні шлюбні відносини, спільно не проживають, подальше збереження шлюбу неможливе. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 29.05.2024 року задоволено самовідвід. Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 06.06.2024 року визначено підсудність для забезпечення розгляду цивільної справи Богунському районному суду м. Житомира. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 12.06.2024 року задоволено заяву про самовідвід. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.06.2024 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 18.06.2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, в яких позивач не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення, а відповідач визнав позов у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24.10.2009\~року сторони\~уклали шлюб,\~зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №2002, від якого у сторін є малолітній син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 СК України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~статті 160\~СК України місце проживання\~дитини,\~яка не\~досягла десяти\~років,\~визначається за\~згодою батьків. Місце\~проживання дитини,\~яка досягла\~десяти років,\~визначається за\~спільною згодою\~батьків та\~самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи визнання відповідачем позову і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved