Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

05 червня 2024 року позивач [PERSON] звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Також позивач просив після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище « [PERSON] ». У позовній заяві позивач зазначав, що у нього та відповідачки є спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 10 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач [PERSON] належним чином повідомлений про дату та місце судового розгляду (а.с. 25). Подав заяву про розгляд справи без його особистої участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Судові витрати просив покласти на нього (а.с. 14). Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про дату та місце судового розгляду (а.с. 24). Подала заяву про розгляд справи без її особистої участі, позовні вимоги визнала у повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення (а.с. 15). У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив таке. 14 лютого 2017 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб у Козельщинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 02, що підтверджується оригіналом та копією свідоцтва про шлюб від 14 лютого 2017 року серії [NUMBER] (а.с. 8, 9) та копією свідоцтва про шлюб від 14 лютого 2017 року серії [NUMBER] (а.с. 7). Подружжя має спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 24.03.2017 (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110, 111, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд уважає, що позовна вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами судом не встановлено, подальше спільне проживання суперечить інтересам подружжя, а примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не наділений правом просити суд залишити право відповідачці іменуватися прізвищем, зміненим у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу. Відповідачка свою думку з цього питання не висловила. Тому суд не вирішує питання про зміну прізвища на підставі ст. 113 СК України. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору, про що свідчить квитанція про сплату судового збору (а.с. 1). З врахуванням позиції позивача про покладення судових витрат на нього суд уважає за можливе не стягувати судові витрати у вигляді судового збору з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved