Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

06.02.2023 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила змінити розмір аліментів, визначений рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.03.2017 року, та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.05.2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим відділом реєстрації актів цивільного стану управління юстиції Одеської області 20.11.2007 року. Шлюб між сторонами розірвано на підставі Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.12.2010 року. Згідно рішенню дитина залишилася проживати з матір?ю. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської Відповідача на користь Позивача на утримання області від 28.02.2011 року з сина [PERSON] , стягнуто аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 01.12.2010 року до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 березня 2017 року позов Позивача до Відповідача про збільшення розміру аліментів - задоволено частково та вирішено: - Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.02.2011 року, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 880 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . 23 грудня 2022 року Позивач вступила у шлюб з [PERSON] , який зареєстровано Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). В результаті укладання шлюбу Позивачем змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». З моменту визначення розміру аліментів на підставі Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 березня 2017 року збільшилися витрати на утримання дитини для забезпечення її гармонійного та духовного розвитку, у зв?язку з об?єктивними економічними та соціальними показниками (інфляція, зміна курсу іноземних валют до гривні, збільшення розміру цін на всі групи товарів та послуги). В силу свого віку дитина потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, особистий розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Наразі позивач офіційно не працевлаштована та докладає всіх зусиль для належного матеріального утримання свого сина, стикаючись з об?єктивними складнощами та потребує підтримки у питанні матеріального забезпечення дитини зі сторони батька дитини. Також, з часу присудження (збільшення) аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Окрім цього, дитина - [PERSON] в цьому році закінчує 9 (дев?ятий) клас школи та планує продовжити навчання в закладі професійної (професійно-технічної) освіти, поступивши на контрактну форму навчання. Це призведе до додаткових витрат, а визначений судом розмір аліментів не забезпечить поточні потреби дитини. Отже, призначений судом розмір аліментів наразі не може забезпечити гармонійний розвиток дитини та покрити витрати на її належне матеріальне забезпечення. З моменту визначення розміру аліментів на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 березня 2017 року покращився майновий (матеріальний) стан платника аліментів. Відповідач є працездатною особою, має статус «моряка» та виходячи з наявною інформації на систематичній основі працює на підставі відповідних контрактів на різних посадах та судах іноземних власників за кордоном, отримуючи заробітну плату в іноземній валюті, маючи достатній рівень заробітку та можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі, аніж визначені останнім судовим рішенням, що би забезпечував всі потреби спільної дитини. Домовленості про збільшення розміру аліментів між сторонами не досягнуто, адже незважаючи на аргументовані та справедливі прохання позивача, відповідач не дає згоду на збільшення розміру аліментів в позасудовому порядку. Відповідач є працездатним та спроможним сплачувати аліменти на дитину щомісячно у більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду, оскільки належне утримання дитини являється обов?язком не тільки матері, але й батька. При цьому, інтереси дитини при визначенні розміру аліментів є більш важливими за інші обставини, тому що виплата аліментів призначена саме для дитини, а не для матері. Зважаючи на особу платника аліментів та беручи до уваги вік дитини, позивач вважає, що сума аліментів у розмірі 3000 грн. є необхідною та достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні на підставі викладених у позові доводів, крім цього додатково зазначила, що після останнього рішення суду погіршився стан здоров`я дитини. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала пояснення, які відповідають запереченням, зазначеним у відзиві відповідача на позовну заяву, відповідно якому, рішенням суду від 09.03.2017 року з відповідача стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 880 грн, та з урахуванням індексації 184,656% ця сума складає 1636,35 грн., який відповідає вимогам чинного законодавства та такий розмір аліментів пропорційний матеріальним можливостям відповідача. Також зазначає, що позивач не надала доказів того, що матеріальний стан відповідача покращився. У відповідач на утриманні перебуває його матір, яка також потребує у його матеріальної підтримки. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, представника відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 129 Конституції України, статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-III від 26.04.2001 року (надалі Закон №2402-III) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України). Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13). Згідно положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статей 183 та 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як роз`яснено в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У судовому засіданні встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану управління юстиції Одеської області 20.11.2007 року. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.02.2011 року. Згідно рішенню син [PERSON] залишився проживати з матір`ю. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.02.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 01.12.2010 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.03.2017 року змінено розмір аліментів, визначений рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.02.2011 року, та стягується з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 880 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . 23 грудня 2022 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , який зареєстровано Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 565, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.12.2022 року. Після укладання шлюбу [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно відповіді Адміністрації Державної прикордонної служби України № 91-31165/18/23 від 04.07.2023 року [PERSON] з 28.11.2017 року по 06.01.2023 року неодноразово перетинав державний кордон України і 06.01.2023 року виїхав з України. При цьому, в судовому засіданні представник відповідача зазначила, що [PERSON] 06.01.2023 року виїхав з України і в даний час перебуває за кордоном. Згідно відповіді Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України від 29.03.2024 року капітаном Ізмаїльського морського порту 31.10.2017 року видано посвідчення особи моряка ( [NUMBER] ) громадянину України [PERSON] , строк чинності якого закінчився 31.10.2022 року. На підставі відповіді ПП «Ізмаїльський морський тренажерний центр «Марин про Сервіс» № 16/24 від 12.01.2024 року [PERSON] , у 2018 році отримав два сертифіката «Ознайомлення, початкова підготовка та інструктаж з питань безпеки для всіх моряків» та «Фахівець з рятувальних шлюпок, рятувальних плотів та чергових шлюпок, що не є швидкісними черговими шлюпками». Термін дії цих документів добіг кінця через 5 років. Враховуючи численні перетини кордону відповідачем з 28.11.2017 року по 06.01.2023 року, суд робить висновок, що [PERSON] є працездатною особою, за професією є моряком, має відповідний дохід для перетинів державного кордону України, і наразі по справі відсутні докази про наявність у нього перешкод отримувати будь-який заробіток, щоб задовольняти щоденні потреби його неповнолітньої дитини. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З правового аналізу вказаної норми виходить, що однією з підстав збільшення розміру аліментів є погіршення здоров`я, зокрема дитини. Відповідно до довідки, наданої 20.05.2024 року лікарем-психотерапевтом [PERSON] , [PERSON] , 2007 року народження знаходиться під наглядом лікаря-психотерапевта з 2020 року. Так чином судом встановлено, що стан здоров`я дитини погіршився вже після ухвалення рішення 09.03.2017 року, а розмір аліментів в сумі 880 грн. щомісячно не забезпечує гармонійного розвитку дитини, тому у даному випадку застосування положень ч. 1 ст. 192 СК України є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Крім того, про погіршення стану здоров`я [PERSON] , 2007 року народження, також свідчить довідка надана лікарем-стоматологом КНП Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області «Ізмаїльська міська центральна лікарня», відповідно якій, [PERSON] , 2007 року народження, дійсно потребує у ортодонтичному лікуванні у стоматолога (установка брекетів), у зв`язку з порушенням прикусу. Таким чином, суд вважає, що погіршення стану здоров`я дитини є підставою для зміни раніше визначеного судом розміру аліментів на її утримання, в зв`язку з тим, що внаслідок такого погіршення здоров`я раніше визначений розмір аліментів не забезпечує гармонійного розвитку дитини. Аналогічний висновок\~був зазначений\~у постанові\~Верховного Суду\~від 23\~листопада 2022\~року у\~справі №\~128/2206/21,\~№ рішення\~в ЄДРСР107633674. Крім того, суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що він утримує матір, оскільки він не навів підстав за яких умов остання знаходяться лише на його утриманні, чи має вона дохід тощо, враховуючи, що відповідач з 06.01.2023 року перебуває за кордоном. Також суд зазначає, що будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що після розірвання шлюбу з позивачкою відповідачем було враховано інтереси дитини шляхом матеріальної підтримки дитини у розмірі більшому, ніж встановлено судовим рішенням від 09.03.2017 року, надано не було. Суд не приймає до уваги твердження відповідача про наявність у нього обмеженої працездатності, в зв`язку зим, що на підтвердження цього факту відповідач надав виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 405 стосовно побутової травми, яка сталася 14.01.2022 року, з якої вбачається, що на час виписки стан хворого задовільний. Разом з тим, суд зауважує, що підвищення рівня цін на товари та послуги не є правовою підставою для збільшення розміру аліментів в розумінні ст. 192 СК України. З урахуванням викладеного, враховуючи розмір аліментів, що стягується на підставі рішення суду від 09.03.2017 року, стан здоров`я дитини, а також з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд вважає за можливе збільшити визначений рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.03.2017 року розмір аліментів в розмірі 880 грн. та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття. Суд роз`яснює право на звернення до суду із позовом про зміну розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я сторін відповідно до ст. 192 СК України. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial