Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

До Лисянського районного суду Черкаської області звернувся [PERSON] з позовом до Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: [PERSON] , про визнання права власності на спадкове майно. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що його баба [PERSON] померла [INFO] . Він являється спадкоємцем майна померлої за законом. Після смерті баби він прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Разом з тим, на даній земельній ділянці залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , на яке він не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки будинок оформлений ще на діда, який успадкувала його баба, спадкоємцем якої він являється. Крім цього, право власності на померлу не зареєстровано в реєстрі речових прав, тому нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва. Його мати померла [INFO] і інших спадкоємців у діда і баби материних батьків немає, а тому він єдиний спадкоємець за законом, який прийняв спадщину. Позивач у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив про розгляд справи без його участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Про час і місце судового розгляду повідомлена судовою повісткою, що підтверджуєтсья повідомленням про вручення № 06 002 725 045 87. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи,\~ встановивши обставини справи та відповідні до них правовідносини, суд виходить з наступного. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 31.01.2017 року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 0,1012 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.11.2019 року [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка складається із земельної ділянки площею 0,1012 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. Згідно копії свідоцтва про право власності, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] . Частиною першою ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. Відповідно до ч.1\~ст.1222 ЦК України,\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст.1217 ЦК України,\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями\~1218, 1233 ЦК України\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За вимогами\~ст.1297 ЦК України,\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2\~ст.1299 ЦК України). Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно. З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Стаття 377 ЦК України визначає, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка під будинком у встановленмоу порядку сформована та належить позивачу на праві власності. Норми ст.ст. 188, 377, 380 Цивільного кодексу України ст.ст. 79-1, 120, 125, 126 Земельного кодексу України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо єдиної правової долі земельної ділянки та розміщеного на ній об`єкта нерухомості», а також висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 22.06.2021 року в справі № 200/606/18, та висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 04.12.2018 року № 910/18560/16, від 19.05.2020 року в справі № 127/10011/18, від 20.01.2021 року в справі № 318/1274/18, визначають єдину правову долю земельної ділянки та розміщеного на ній нерухомого майна. За таких обставин, необхідно визнати за позивачем право власності на житловий будинок, що розташований на земельній ділянці належній [PERSON] , яка померла [INFO] . Виходячи з викладеного та

Outcome: approved