Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Представник позивача\~11.12.2023\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~відповідачки про\~стягнення заборгованості\~за кредитними\~договорамиу розмірі 27130,15 грн. \~ \~ \~ \~Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідачка 03.08.2020 уклала з АТ «ТАСКОМБАНК» договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 829058-809, підписанням якого акцептувала публічну пропозицію банку, яка розміщена на його веб-сайті, та беззастережно приєдналася до умов договору. 02.12.2022 між первісним кредитором АТ «ТАСКОМБАНК» і позивачем ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладений договір факторингу № НІ/11/7-Ф. Згідно додатку № 1 до договору факторингу (витяг з реєстру боржників) позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором у розмірі 19482,35 грн, з яких 6207,31 грн заборгованість за тілом кредиту, 0,50 грн заборгованість за відсотками, 13274,54 грн заборгованість за щомісячними процентами. 07.03.2021 між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачкою укладений договір позики № 1298227 в електронному форматі, відповідачка підписала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором. 14.06.2021 між первісним кредитором ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем укладений договір факторингу № 14/06/21. Згідно Реєстру боржників № 3 від 16.08.2021 позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за вказаним договором позики у розмірі 7647,80 грн, з яких 3500 грн заборгованість за тілом кредиту, 4147,80 грн заборгованість за відсотками. Просив стягнути з відповідачки заборгованість за двома кредитними договорами у розмірі 27130,15 грн та судові витрати. \~ \~ \~ \~У поданому до суду відзиві від 04.03.2024 представник відповідача адвокат Зелінський П. Л. позов не визнав, посилаючись на те, що позивач не довів факту отримання відповідачкою грошових коштів та розміру отриманих коштів за двома кредитними договорами. Договором № 829058-809 від 03.08.2020 не передбачено нарахування щомісячних процентів, що свідчить про безпідставність заявленої до стягнення 13274,54 грн заборгованості за щомісячними процентами. Вказана сума є штрафною санкцією та суперечить вимогам абз. 2 ч. 2 та ч. 4 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», згідно яких сукупна сума неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Крім того, позивач пропустив строк позовної давності за цим договором. Щодо договору позики № 1298227 від 07.03.2021, то позивачем заявлена вимога про стягнення 4147,80 грн заборгованості за відсотками, виходячи з підвищеної процентної ставки 2,7 % в день (проти 1,99 % в день) за понадстрокове користування позикою, що фактично є штрафною санкцією, до якої застосовується спеціальна позовна давність в один рік. Крім того, відповідачка не отримувала від позивача письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги. \~ \~ \~ \~У поданій до суду відповіді на відзив від 12.03.2024 представник позивача посилався на те, що перерахуванням коштів за укладеними з відповідачкою договорами займалися первісні кредитори, а відповідачка як власник карткового рахунку могла власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження чи спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів, однак, таких доказів відповідачка суду не надала. Нарахування відсотків за користування кредитом є правомірним. Крім того, позивач просив стягнути з відповідачки ту заборгованість за кредитними договорами, яку була нарахована первісним кредитором. Щодо відсутності повідомлення про відступлення права вимоги, законодавство України не передбачає обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником такого повідомлення. Строк позовної давності не пропущений, оскільки згідно п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в період дії воєнного стану строки, визначені ст. 257-259 ЦК України, продовжуються на строк його дії. Просив справу розглянути без участі представника позивача, позов підтримав і просив його задоволити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача\~11.06.2024\~надав суду\~письмові пояснення,\~в яких\~посилався на\~те,\~що позовна\~вимога про\~стягнення 13274,54\~грн як\~заборгованості за\~щомісячними процентами\~фактично є\~вимогою про\~стягнення комісії\~за обслуговування\~кредиту (6,9\~%\~щомісячно).\~При цьому\~в умовах\~заяви-договору\~не конкретизовано,\~за надання\~яких послуг\~стягується така\~комісія.\~Вказана умова\~договору суперечить\~вимогам ч.\~1\~ст.\~11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування»,\~тому згідно\~ч.\~5\~ст.\~12\~цього Закону\~є нікчемною.Така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19. Тому за першим кредитним договором, за яким сума кредиту становила 9941,70 грн, з яких відповідачка погасила 6924 грн згідно наданих платіжних інструкцій, сума заборгованості становить 2999,70 грн. За другим договором позики від 07.03.2021, за яким відповідачка отримала 3500 грн кредиту на 30 днів під 2,7 %, вона погасила 20.04.2021 1641,15 грн, 18.05.2021 1145,60 грн, 12.06.2021 1423,45 грн. Заборгованість за другим договором становить 2480,28 грн. Проти часткового задоволення позову на суму 5479,98 грн (2999,70 + 2480,28) не заперечував та просив вирішити питання про пропорційне стягнення судових витрат. Просив справу розглянути без участі сторони. \~ \~ \~ \~У поданому до суду запереченні на пояснення від 08.07.2024 представник позивача посилався на те, що договір № 829058-809 від 03.08.2020 відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування», відповідачка, підписавши його, погодилася з його умовами. Здійснені відповідачкою три проплати за договором позики від 06.03.2021 враховані первісним кредитором у розрахунку заборгованості, яка становить 7647,80 грн. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. Установлено, що відповідачка [PERSON] та первісний кредитор АТ «ТАСКОМБАНК» 03.08.2020 підписали заяву-договір про приєднання до публічної пропозиції банку на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 809/8377124-СК (а.с.10 зв.ст.) та заяву-договір № 829058-809 про надання кредиту (а.с.12 зв.ст.). Згідно укладеного договору відповідачка отримала кредит у розмірі 9941,70 грн на 24 місяці; загальна сума кредиту без комісії 9300 грн, комісія за надання кредиту 6,9 %, що становить 641,70 грн; проценти за користування кредитом 0,01 % річних; комісія за обслуговування кредиту 6,9 % щомісячно. Відповідно до графіку платежів з обчисленням загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.13) позивачка мала погасити 9941,70 тіла кредиту, 1,06 грн відсотків за користування кредитом, 16463,52 грн плати за обслуговування кредитної заборгованості. 02.12.2022 первісний кредитор АТ «ТАСКОМБАНК» та позивач ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» уклали договір факторингу № НІ/11/7-Ф (а.с.17-19). Згідно витяг з реєстру прав вимоги до договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором у розмірі 19482,35 грн, з яких 6207,31 грн заборгованість за тілом кредиту, 0,50 грн заборгованість за відсотками, 13274,54 грн заборгованість за щомісячними процентами (а.с.21). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частина 1 ст. 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). При вирішенні спору в рамках розгляду цієї справи суд згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує правовий висновок, який міститься в постанові Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», який набув чинності 10.06.2017, загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного Банку України постановою від 08.06.2017 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі Правила про споживчий кредит). Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки i суми належних платежів. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до\~частин першої\~та другої\~ст.\~11\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» після\~укладення договору\~про споживчий\~кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10.06.2017), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування». У рамках розгляду цієї справи суд установив, що в заяві-договорі № 829058-809\~про надання\~кредитувстановлено сплату позичальником на користь банку щомісячної комісійної винагороди за обслуговування кредиту в розмірі 6,9 % від початкової суми кредиту, що становить 685,98 грн, без уточнення систематичності запиту такої інформації споживачем, що суперечить вимогам ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» та свідчить про нікчемність цієї умови договору. Суд зазначає, що позовна вимога про стягнення 13274,54 грн заборгованості за щомісячними процентами, сплата яких договором не передбачена, фактично є вимогою про стягнення комісії за обслуговування кредиту на підставі нікчемної умови кредитного договору. З огляду на викладене вказана вимога є безпідставною та не підлягає до задоволення. На підставі наданих представником відповідача платіжних інструкцій суд установив, що з отриманих 9941,70 грн кредиту за цим договором відповідачка у вересні 2020 р. погасила 1500 грн (а.с.90) та 1101 грн (а.с.94), у грудні 2020 р. 2505 грн (а.с.92) та 1818 грн (а.с.93). Таким чином, відповідачка до кінця 2020 р. погасила 6924 грн кредиту. Залишок непогашеного тіла кредиту становить 3017,70 грн. Тому суд стягує з відповідачки на користь позивача за кредитним договором № 829058-809 від 03.08.2020 заборгованість у розмірі 3018,20 грн, що складається з 3017,70 грн заборгованості за тілом кредиту, 0,50 грн відсотків за користування кредитом. Суд установив, що 07.03.2021 відповідачка та ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» уклали договір позики № 1298227 в електронному форматі, відповідачка підписала його електронним підписом одноразовим ідентифікатором у порядку ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.26). За цим договором відповідачка отримала 3500 грн кредиту на строк 30 днів до 06.04.2021 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % за день, знижена процентна ставка 0,79 % за день (промовідсоток), у розмірі 2,7 % за день за понадстрокове користування позикою (п. 2 договору). Проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (п. 3 договору). \~ \~ \~ \~14.06.2021 первісний кредитор ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивач уклали договір факторингу № 14/06/21 (а.с.27-31). Згідно Реєстру боржників № 3 від 16.08.2021 позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за вказаним договором позики у розмірі 7647,80 грн, з яких 3500 грн заборгованість за тілом кредиту, 4147,80 грн заборгованість за відсотками (а.с.32). Згідно наданих представником відповідача роздруківок за цим договором (а.с.111-112) відповідачка 20.04.2021 погасила 1641,15 грн, 18.05.2021 1145,60 грн, 12.06.2021 1423,45 грн. Загальна сума погашення кредиту за договором позики становить 4210,20 грн. Суд не погоджується з розрахунком заборгованості, який надав представник відповідача (а.с.106 також зв.ст.), оскільки внесені відповідачкою платежі пішли на погашення відсотків, а не тіла кредиту, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с.125-128). Ураховуючи цей розрахунок заборгованості за період із 07.03.2021 до 05.07.2021, суд обчислює суму заборгованості за відсотками таким чином: -за період з 07.03.2021 до 06.04.2021 відповідачка мала сплатити 829,50 грн відсотків (3500 х 0,79 % = 27,65 х 30 дн. = 829,50); -за період з 07.04.2021 до 05.07.2021 відповідачка мала сплатити 6268,50 грн відсотків (3500 х 1,99 % = 69,65 х 90 дн. = 6268,50); Суд установив, що загальний розмір відсотків становить 7098 грн (829,50 + 6268,50), з яких відповідачка погасила 4210,20. Таким чином, суд визначає до стягнення з відповідачки за цим договором заборгованість у розмірі 6387,80 грн, що складається з 3500 грн заборгованості за тілом кредиту, 2887,80 грн (7098 4210,20) заборгованості за відсотками. З огляду\~на викладене\~суд дійшов\~висновку про\~часткове задоволення\~заявленого позову.\~Суд стягує\~з відповідачки\~на користь\~позивача заборгованістьза кредитним договором № 829058-809 від 03.08.2020 у розмірі 3018,20 грн, що складається з 3017,70 грн заборгованості за тілом кредиту, 0,50\~грн відсотків\~за користування\~кредитом,\~та заборгованість\~за договором\~позики №\~1298227\~від 07.03.2021\~у розмірі6387,80 грн, що складається з 3500 грн заборгованості за тілом кредиту, 2887,80 грн заборгованості за відсотками, а всього 9406 грн. З урахуванням вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на часткове задоволення судом заявленого позову на суму 9406 грн, що становить 34,67 % від заявленої суми позову, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 930,54 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст. 526, 1046, 1048, 1049, 1054, 1077 ЦК України, ст. 11, 12 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»,

Outcome: dismissed