Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

24.04.2024 року до Полтавського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Ухвалою суду дана позовна заява була передана за підсудністю до Лозівського міськрайонного суду Харківської області. До Лозівського міськрайонного суду Харківської області з Полтавського районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.06.2022 року Кременчуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис 173. Провадження по справі було відкрито у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, сторонам надано час для подання заяв по суті. Судом було здійснено перехід до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення оголошення. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Лозівського міськрайонного суду Харківської області. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з викладеного, суд здійснює розгляд справи в заочному порядку, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі, який було зареєстровано 23.06.2022 року Кременчуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис 173, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 3). Від вказаного шлюбу у сторін є малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Подружні відносини з відповідачем припинилися в березні 2023 року з причини постійних сварок та непорозумінь на побутовому грунті. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе. Спір щодо розподілу спільного майна подружжя та визначення місця проживання дитини відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки примушування до збереження шлюбу може порушити право позивача на свободу та особисту недоторканність. Зважаючи на вище вказане, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка у ході судового розгляду скористалася своїм правом, відповідно до ст.113 СК України та просила після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище - [PERSON] . Оскільки, позивачкою не заявляється вимога про стягнення судового збору з відповідача, то суд не вирішує дане питання. Беручи до уваги вище викладене,

Outcome: approved