Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики у розмірі 33660 доларів США, що є еквівалентом 898722 грн. на момент подачі позовної заяви до суду, 35000 грн., розмір пені за прострочення грошових коштів в розмірі 18238,79 грн., збитки у вигляді витрат по оплаті юридичних послуг у розмірі 35000 грн. та судовий збір у розмірі 8765 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В обґрунтуванні позовних вимог зазначає, що 15 листопада 2019 року було укладено договір позики між [PERSON] та [PERSON] , згідно якого останній було передано у власність грошові кошти у сумі 876500 грн., яка складається з 33660 доларів США, що на момент вчинення позики становило 841500 грн. + 35000 грн. Згідно договору було визначено наступний порядок повернення коштів: 35000 грн. до 01 січня 2020 року; 250000 грн., що еквівалентно 10000 доларів США до 01 травня 2020 року; 250000 грн., що еквівалентно 10000 доларів США до 01 січня 2021 року. Станом на дату звернення з цим позовом, відповідач отримані грошові кошти не повернув. На письмову вимогу та неодноразові усні прохання про добровільну сплату заборгованості відповідач ніяким чином не реагував та ухилявся від повернення суми боргу. Також, позивачем нарахована пеня за прострочення повернення грошових коштів у розмірі 18238,79 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду від 15 листопада 2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~21 січня 2022 року до суду від представника відповідача надішли пояснення, в яких він зазначає, що [PERSON] повинна повернути [PERSON] таку ж суму грошових коштів, яку отримала, тобто 876500 грн., що підтверджується у тому чисті умовами п. 1 договору позики від 15 листопада 2019 року. Підстав для того, щоб вимагати з відповідача, суми у доларах США відсутні, так як фактично долари США не передавались відповідачу, що підтверджується розпискою [PERSON] та умовами договору позики від 15 листопада 2019 року. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. \~ \~ \~ \~20 лютого 2024 року від представника [PERSON] - адвоката Катріч М.М. надійшла заява про зменшення/збільшення розміру позовних вимог, в якому вона просить збільшити позовні вимоги в частині стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , суму боргу за договором позики у розмірі 33 660 доларів США в еквіваленті по курсу НБУ на момент здійснення платежу замість стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики у розмірі 33 660 доларів США, що є еквівалентом 1 255 518 грн. на момент подачі позовної заяви до суд. \~ \~ \~ \~Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2024 року клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Катріч М.М. про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду. \~ \~ \~ \~Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 травня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду представник відповідача повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~Суд, розглянувши матеріали цивільної справи, дійшов наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до копії договору позики від 15 листопада 2019 року [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у сумі 876500 грн., яка складає в собі: 841500 грн., що є еквівалентом 33660 доларів США +35000 грн. Повернення коштів відбуватиметься у такому порядку: 35000 грн. до 01 січня 2020 року; 250000 грн., що еквівалентно 10000 доларів США до 01 травня 2020 року; 250000 грн., що еквівалентно 10000 доларів США до 01 січня 2021 року, 341500 грн., що є еквівалентом 13660 доларів США до 01 жовтня 2021 року (п. 1 вказаного договору позики). \~ \~ \~ \~З вказаного договору позики вбачається, що 15 листопада 2019 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 876500 грн., про що зазначено нею на зворотному боці договору позики власноруч. \~ \~ \~ \~Відповідачем не спростовувався факт отримання грошових коштів в сумі визначеної договором позики від 15 листопада 2019 року. \~ \~ \~ \~Станом на момент подачі цього позову, сума боргу [PERSON] позивачу не повернута. Відповідно до частин першої, другої статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно статті\~526\~ЦК України\~зобов`язання\~має виконуватися\~належним чином\~відповідно до\~умов договору\~та вимог\~цього Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а за\~відсутності таких\~умов та\~вимог -\~відповідно до\~звичаїв ділового\~обороту або\~інших вимог,\~що звичайно\~ставляться. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вже було встановлено судовим розглядом, згідно пункту 1 договору позики, [PERSON] передав у власність [PERSON] грошові кошти у сумі 876500 грн., яка складає в собі: 841500 грн., що є еквівалентом 33660 доларів США +35000 грн. Отже, згідно з умовами цього договору, грошові зобов`язання позичальника виражені в національній валюті України - гривні з визначенням грошового еквівалента - долара США. З тексту договору вбачається, що гроші були отримані у гривні. Враховуючи, що умовами договору чітко передбачено надання грошей в позику в національній валюті України, а саме 876500 грн, вказана сума і підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] . \~ \~ \~ \~Щодо твердження представника відповідача, що чоловік відповідача [PERSON] 15 січня 2020 року передав [PERSON] через його родича [PERSON] 1600 доларів США, що дорівнювало еквіваленту 38441,12 грн. в рахунок погашення боргу у зв`язку з чим, сума заборгованості складає 838058,88 грн. (876500-38441,12) суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Як вбачається з вказаної розписки від 15 січня 2020 року, [PERSON] отримав 1600 доларів, від [PERSON] . Вказані кошти отримав в рахунок погашення боргу перед [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.ст. 80, 89 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. \~ \~ \~ \~Суд не приймає вказану розписку, як доказ часткового погашення боргу [PERSON] перед [PERSON] за договором позики від 15 листопада 2019 року, оскільки з вказаної розписки неможливо встановити, що грошові кошти, які були передані [PERSON] [PERSON] були саме в рахунок погашення боргу [PERSON] . Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Згідно ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 1 статті 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. З наданого позивачем розрахунку, вбачається, що розмір пені за неповернені грошові кошти в розмірі 35000 грн. з 01 січня 2020 року по 09 вересня 2021 року становить 1776,53 грн., за неповернені грошові кошти в розмірі 10000 доларів США за період з 01 травня 2020 року по 09 вересня 2021 року становить 10922,71 грн., за неповернені грошові кошти в розмірі 10000 доларів США з 01 січня 2021 року по 09 вересня 2021 року в розмірі 5539,55 грн., а всього розмір пені становить 18238,79 грн. Враховуючи, що відповідач зобов`язання повернути кошти у строк, визначений договором позики не виконав, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за договором позики у розмірі 898722 грн., яка складається з 876500 грн. основна сума боргу та 18238,79 грн. пеня. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми понесених витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. ч. 1, 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1, 2\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. \~ \~ \~ \~Згідно ч. ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та доведеним. \~ \~ \~ \~За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2ст. 137 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. \~ \~ \~ \~Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. \~ \~ \~ \~У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. \~ \~ \~ \~Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Між тим, позивачем не долучено до матеріалів справи жодного доказу понесення ним витрат на правову допомогу, тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved