Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. 13.02.2024 року, позивач звернувшись до суду із даною позовною заявою, посилається на те, що з 2010 року вона та [PERSON] перебували у шлюбі. Шлюб зареєстровано 24.07.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що складено актовий запис № 390. У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.09.2021 р. шлюб між ними розірвано. Зазначене рішення суду набрало законної сили 19.10.2021р. Від самого [PERSON] сина [PERSON] , Відповідач не брав та не бере до цього часу участі у його вихованні та утриманні, не цікавиться його життям, не вітає з днями народженнями, не виражає батьківського піклування будь-яким іншим чином. Весь цей час син [PERSON] проживає з нею, перебуває на її утриманні, і саме вона займається його вихованням, піклується про його духовний та фізичний розвиток. В 2022 році вона уклала шлюб з [PERSON] . На сьогодні вони проживають однією сім?єю за адресою: [ADDRESS] для малолітнього [PERSON] створені всі необхідні умови для гармонійного розвитку, він повністю забезпечений усіма необхідними речами: іграшками, одягом та ін. 11.01.2024 р. вона звернулася із заявою про реєстрацію місця проживання малолітнього [PERSON] за місцем мого проживання, однак у такій реєстрації їй було відмовлено, оскільки Відповідачем не надано згоди на реєстрацію місця проживання дитини. Таким чином, бездіяльність Відповідача прямо порушує права та законні інтереси малолітнього сина [PERSON] . У зв?язку з викладеними обставинами, на даний час виникла необхідність визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , шляхом вирішення спору у судовому порядку. Як матір [PERSON] вона на рівні із Відповідачем має переважне право на особисте виховання дитини та опіку на ним. Крім цього, вона має право на визначення місця проживання малолітньої дитини з нею. Вважає, що проживання дитини з нею якнайкраще відповідатиме її інтересам, так як все своє життя він проживав з нею, за цей час у сина сформувалася стійка прив?язаність до неї, і вона має можливість забезпечити його житлом та утримувати, займатися його розвитком та вихованням. На даний час вона проживає за адресою: [ADDRESS] , гурт. Вказане житло надане їй в постійне користування як службове. За вказаним місцем проживання створені всі необхідні умови для проживання малолітньої дитини. Вона отримує самостійний дохід і може матеріально забезпечити малолітню дитину, створити необхідні умови для її духовного та фізичного розвитку. З 2012 р. вона офіційно працевлаштована в ПАТ «Броварський завод будівельних конструкцій», в т.ч., з 2022 року на посаді контролер охорони заводу. З жовтня 2010 р. і по теперішній час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Спиртними напоями не зловживає, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Син [PERSON] навчається в Броварському ліцеї № 9 Броварської міської ради Броварського району Київської області, має навчальні досягнення достатньо високого рівня, має добрий загальний розвиток. Як матір, вона бере активну участь у житті класу, допомагає у організації позакласних заходів, підтримує постійний зв?язок з класним керівником, цікавиться життям дитини, забезпечує відвідування навчальних екскурсій, високий рівень навчання дитини. В той же час, як вже було зазначено попередньо, Відповідач участі в утриманні та вихованні дитини не бере, з класним керівником на зв?язок не виходив, до школи не з?являється, не бере участі у в житті дитини будь-яким іншим чином, тому визначення місця проживання з батьком не тільки не відповідає, а й прямо суперечить інтересам сина [PERSON] . Тому просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з матір`ю [PERSON] . 04.06.2024 року від Органу опіки і піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області поступило пояснення, в якому посилаються на те, що 18.03.2024 Позивач звернулася із заявою про надання висновку до суду щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області (далі - Комісія) було розглянуто питання про надання висновку до суду про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] . На засіданні Комісії була присутня [PERSON] . Головуюча поцікавилася чи не хоче матір, щоб біологічний батько дитини став батьком із внесенням запису про нього в свідоцтві про народження. Матір відповіла, що не знає ні його місце знаходження, ні його засобів мобільного зв?язку. Також матері нічого не відомо про свого колишнього чоловіка, який записаний в свідоцтві про народження батьком дитини. Наразі [PERSON] не може зареєструвати свого сина без згоди «батька», тому вирішила визначити місце проживання дитини разом із собою. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Відповідно до статей 8 та 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Сім?я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім?ї разом із батьками або в сім?ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов?язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов?язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтями 150, 153, 155 Сімейного кодексу України передбачено, що мати і батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов?язані піклуватися про здоров?я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов?язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У принципі 6 Декларації прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою й відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку, в атмосфері любові та моральної й матеріальної забезпеченості. Вивчивши матеріали справи, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області вирішив надати до суду висновок про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , разом із матір?ю, [PERSON] . Відповідач правом на подання відзиву не скористався. ІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 15.02.2024 року відкрито загальне позовне провадження по даній справі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив розглядати справу у заочному порядку. ІІІ. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано, що стверджується копією рішення (заочного) Броварського міськрайонного суду Київської області по справі № 361/3018/21 від 13.09.2021 року (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони є батьками малолітнього: [PERSON] , [INFO] , наведене стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від15.01.2022 року, 15.01.2022 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб та прізвище після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 9). Відповідно до копії Витягу з територіальної громади, Броварської територіальної громади № 2024/000343094 від 11.01.2024 року, [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , дата реєстрації: 02.12.2016 року (а.с. 10). Відповідно до копії трудової книжки [NUMBER] , [PERSON] , офіційно працевлаштована в ПАТ «Броварський завод будівельних конструкцій», в т.ч., з 2022 року на посаді контролер охорони заводу (а.с 13). Відповідно до копії Наказу № 108к-б від 03.10.2022 року ПАТ «Броварський завод будівельних конструкцій» про надання відпустки для догляду за дитиною до трьох років, [PERSON] , таб. № 377: контролеру охорони заводу відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 03.10.2022 року по 19.07.2025 року. Підстава : свідоцтво про народження [NUMBER] видане 27.07.2022 року Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та заява [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до довідки № 3 Броварської багатопрофільної клінічної лікарні територіальних громад Броварського району Київської області: Консультативно-діагностичний центр від 22.01.2024 року, видана [PERSON] , жительці: [ADDRESS] , в тому, що вона за даними облікової документації на обліку в кабінеті лікаря-нарколога КНП «Броварська БКЛ» не перебуває (а.с. 15). Відповідно до довідки № 3 Броварської багатопрофільної клінічної лікарні територіальних громад Броварського району Київської області: Консультативно-діагностичний центр від 22.01.2024 року, видана [PERSON] , жительці: [ADDRESS] , в тому, що вона за даними облікової документації на обліку в кабінеті лікаря-психіатра КНП «Броварська БКЛ» не перебуває (а.с. 15). Відповідно до копії довідки Броварського ліцею № 9 Броварської міської ради Броварського району Київської області № 21 від 22.01.2024 року, видана [PERSON] в тому, що він навчається в 2-Є класі Броварського району Київської області (а.с. 16). Відповідно до копії характеристики [PERSON] , учня 2-Є класу Броварського ліцею № 9 Броварської міської ради Броварського району Київської області: [PERSON] навчається у школі з першого класу. Зарекомендував себе як дисциплінований учень. Має навчальні досягнення достатньо-високого рівня. Навчається у міру своїх можливостей. Має довільну зорову, слухову, механічну пам?ять. Запам?ятовує учбовий матеріал. Виявляє логічне, образне, творче мислення. Має здібності до вивчення предметів природничо-математичного циклу. На уроках завжди уважний. Систематично виконує домашнє завдання. Має добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Бере активну учать у житті школи та класу. Данило веселий, товариський, стриманий, дисциплінований, самостійний, не піддається чужому впливу. Користується повагою серед однокласників. Має багато друзів, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Мати, [PERSON] , бере активну участь у житті класу, допомагає у організації позакласних заходів, підтримує постійний зв?язок з класним керівником, цікавиться життям дитини, забезпечує відвідування навчальних екскурсій, організовує правильне проведення вільного часу, моніторить поводження дитини в мережі Інтернет та інформаційну гігієну, забезпечує високий рівень навчання дитини. Батько, [PERSON] , зі слів матері, із дитиною не спілкується, з сім?єю не проживає. У вихованні та навчанні дитини участі не бере. З класним керівником на зв`язок не виходив, до школи не з`являвся (а.с. 17). Відповідно копії заяви про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , у реєстрації місця проживання відмовлено (а.с. 18). Відповідно до Висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , № 558 від 28.05.2024 року, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю, [PERSON] (а.с. 68-73). ІV. Норми права, якими регулюються правовідносини сторін. Згідно з ч. ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 №789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до положень статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що тлумачення частини першо їстатті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання неповнолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. За відсутності спору між батьками щодо місця проживання дитини та не заявлення вимоги щодо вирішення такого, а також відсутності об`єктивних відомостей про дійсне місце проживання дитини, інформації, одержаної у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, суд позбавлений можливості дотриматися положень ст. 161 СК України та врахувати ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків; особисту прихильність дитини до кожного з них; вік дитини, стан її здоров`я; особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. При цьому, у такому випадку відсутні підстави для участі у справі органу опіки та піклування і суд не наділений правом збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб. Поряд з тим, згідно з правилами частини 3 ст. 160 Сімейного кодексу України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. V.Оцінка суду Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, доходить висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Виходячи із найкращих інтересів дитини, враховуючи вік малолітнього [PERSON] , [INFO] та беручи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд дійшов висновку про необхідність визначити місце проживання спільного сина сторін разом з батьком. Суд також зазначає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, а також не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При цьому суд також зазначає, що батько дитини має право та обов`язок піклуватися про здоров`я свого сина, стан його розвитку, незалежно від того, з ким він буде проживати, оскільки визначення місця проживання дитини з одним із батьків не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. На підставі викладеного,

Outcome: approved