Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

24 червня 2024 року [PERSON] звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з вищевказаною заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ договір від 29 серпня 1981 року який нотаріально посвідчений головою виконкому Телепинської сільської ради народних депутатів [PERSON] , за реєстром №28, за яким « [PERSON] » купила жилий будинок, розташований на земельній ділянці 60 кв.м., що знаходиться в селі Телепине Кам`янського району Черкаської області, належить [PERSON] . Заяву обґрунтовує тим, що 29 серпня 1981 року між [PERSON] , яка діяла в інтересах [PERSON] по довіреності, та заявником було укладено договір, який нотаріально посвідчений головою виконкому Телепинської сільської ради народних депутатів [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №28. За цим договором заявник придбала жилий будинок, розташований на земельній ділянці 60 кв.м., що знаходиться в селі Телепине Кам`янського району Черкаської області. Оскільки заявник тривалий час проживає в м. Сміла Черкаського району Черкаської області та не користується будинком, що був набутий на підставі вищевказаного договору, вона вирішила його відчужити. З метою відчуження вказаного будинку, на її замовлення виготовлена технічна документація на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , а також виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, що розташований за адресою: [ADDRESS] . На підставі вказаної технічної документації на земельну ділянку, проведено державну реєстрацію на земельну ділянку 0.2500 га, кадастровий номер 7121886500:01:001:0416, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за вищевказаною адресою, а також, на підставі вищевказаних договору та технічного паспорта на житловий будинок садибного типу, проведено державну реєстрацію її права власності на будинок [ADDRESS] . З метою укладення договору купівлі-продажу вказаного будинку, заявник звернулася до приватного нотаріуса, який, після ознайомлення з правовстановлюючим документом на вказаний будинок та документом, що посвідчує особу заявника, відмовив у посвідченні відповідного договору, оскільки виявив розбіжності у її прізвищі, а саме у правовстановлюючому документів прізвище заявника зазначено як « [PERSON] », натомість у паспорті громадянина України, який виданий на ім`я заявника, прізвище останньої зазначено як « [PERSON] ». Заявник вважає, що зазначені розбіжності у написанні її прізвище виникли внаслідок різних варіантів перекладу прізвища з російської мови на українську мову. Оскільки Телепинська сільська рада припинена як юридична особа, а Кам`янська міська рада, до складу якої на даний час входить Телепинська територіальна громада, не наділена повноваженнями на здійснення нотаріальних дій, а відтак на виправлення помилок у нотаріально посвідченому договорі. Зазначені обставини перешкоджають заявнику реалізувати свої права як власника нерухомого майна, у зв`язку з чим остання звернулася до суду з даною заявою. Ухвалою судді від 24 червня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаною заявою, вирішено розгляд справи проводити за правилами окремого провадження та призначено судовий розгляд. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просила розгляд справи провести без її участі, заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Кам`янської міської ради у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просив розгляд справи провести без його участі, проти задоволення заяви не заперечує, рішення ухвалити на розсуд суду. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, врахувавши позиції заявника та представника заінтересованої особи, які викладені в їх заявах про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що 29 серпня 1981 року між [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] по довіреності, посвідченій Телепинською сільською радою від 24 серпня 1981 року, та [PERSON] , жителькою села Телепино, Кам`янського району Черкаської області, було укладено договір, який нотаріально посвідчений головою виконкому Телепинської сільської ради народних депутатів [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №28 (а.с.10). Згідно п.1 вищевказаного Договору, [PERSON] продав, а [PERSON] купила жилий будинок, розташований на земельній ділянці 60 кв.м., що знаходиться в селі Телепино Кам`янського району Черкаської області. Будинок кирпичний, жила площа 55 кв.м., критий залізом. Це будинок належить продавцю [PERSON] на підставі запису погосподарської книги №408, особовий рахунок [NUMBER] . Відповідно до п.2 Договору, продаж вчинено за 10 000 карбованців, які гроші [PERSON] сплатила гроші продавцю від імені якого діє [PERSON] до підписання цього договору. Таким чином, анкетними даними особи, яка, у відповідності до вищевказаного договору, набула у власність жилий будинок, розташований на земельній ділянці 60 кв.м., що знаходиться в селі Телепино Кам`янського району Черкаської області, є « [PERSON] ». Разом з тим, у вказаному договорі зазначено, що: «Всі витрати за складання та оформлення цього договору платять [PERSON] та [PERSON] в рівних долях». З умов вищевказаного договору не вбачається підстав для покладення витрат по його оформленню на третіх осіб, а так само і підписання цього договору іншою особою, окрім відчужувача та набувача нерухомого майна, яка б узяла на себе витрати по оформленню цього договору за набувача нерухомого майна. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що « [PERSON] », яка, на підставі вищевказаного договору, набула у власність жилий будинок, розташований на земельній ділянці 60 кв.м., що знаходиться в селі Телепино Кам`янського району Черкаської області, та « [PERSON] », на яку, спільно з відчужувачем нерухомого майна, умовами цього договору\~ покладено витрати по його оформленню, є однією і тією ж особою. Як вбачається з договору №101/24 на розробку технічної документації, який укладений 12 квітня 2024 року між приватним підприємцем [PERSON] (виконавець) та мною [PERSON] (замовник), сторони погодили, що «замовник» доручає, а виконавець приймає на себе обов`язки по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в [ADDRESS] , на території Кам`янської ТГ\~ Черкаського району Черкаської області (а.с.11). 12 квітня 2024 року представником «виконавця» інженером-землевпорядником [PERSON] та заявником [PERSON] , як замовником, складено акт №101 прийомки-здачі технічної продукції (послуг) по договору №101/24 від 12 квітня 2024 року, відповідно до якого, сторони погодили, що технічна продукція (послуги) відповідає умовам договору №101/24 від 12 квітня 2024 року та технічному завданню від 12 квітня 2024 року і в належному порядку оформлена. Короткий опис технічної продукції: технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) в [ADDRESS] , на території Кам`янської ТГ Черкаського району Черкаської області (а.с.13). Відповідно до Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28 травня 2024 року за №НВ-4800377752024, який надана на заяву [PERSON] заяви, яка зареєстрована 28 травня 2024 року за №ЗВ-9703299892024, 28 травня 2024 року Відділом №1 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 15 квітня 2024 року, складеної ФОП [PERSON] , проведено державну реєстрацію земельної ділянки 0.2500 га, кадастровий номер 7121886500:01:001:0416, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-18). 14 травня 2024 року Комунальним підприємством «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, що розташований за адресою: Черкаська область, Черкаський район, Кам`янська територіальна громада, с. Телепине (станом на 01 січня 2021 року), [ADDRESS] , інвентаризаційна справа №616 (а.с.19-21). Як вбачається з вищевказаного технічного паспорта, замовником технічної інвентаризації є [PERSON] , а будинковолодіння [ADDRESS] , складається з: житлового будинку під літерою «А-1», загальною площею 64,8 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м.; прибудови, ганку під літерою «а1»; літньої кухні-сараю під літерою «Б»; сараю під літерою «Г»; вбиральні під літерою «Д»; літнього душу під літерою «Е»; погрібу під літерою «В»; огороді під №1; воріт під №2; хвіртки під №3; огорожі під №4; колодязю під №5. За змістом ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною і здійснюється відповідним органом в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав від 23 травня 2024 року за №37979039623, 23 травня 2024 року державним реєстратором виконавчого комітету Кам`янської міської ради Черкаської області, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 28, виданий 29 серпня 1981 року, видавник Телепинська сільська рада, прийнято рішення про державну реєстрацію з 20 травня 2024 року права власності [PERSON] на будинковолодіння [ADDRESS] , яке складається з: житлового будинку під літерою «А-1», загальною площею 64,8 кв.м., житловою площею 38,2 кв.м.; прибудови, ганку під літерою «а1»; літньої кухні-сараю під літерою «Б»; сараю під літерою «Г»; вбиральні під літерою «Д»; літнього душу під літерою «Е»; погрібу під літерою «В»; огороді під №1; воріт під №2; хвіртки під №3; огорожі під №4; колодязю під №5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2940897771080 (а.с.22). У постанові Верховного Суду від 24 січня 2020 року у справі №910/10987/18 зазначено, що «відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. П.1 ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Згідно ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Подібний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі №911/3594/17, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі №925/1121/17, від 17 квітня 2019 року у справі №916/675/15 та від 24 січня 2020 року у справі № 910/10987/18. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що рішенням про державну реєстрацію права власності [PERSON] на будинковолодіння [ADDRESS] , держава засвідчила факт набуття заявником [PERSON] право власності на підставі договору, який укладений 29 серпня 1981 року між [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] по довіреності, посвідченій Телепинською сільською радою від 24 серпня 1981 року, та [PERSON] і нотаріально посвідчений головою виконкому Телепинської сільської ради народних депутатів [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №28.\~\~ Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч.1-4 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. У заяві [PERSON] стверджує, що з метою відчуження вищевказаного нерухомого майна вона, спільно з особи, яка виявили бажання набути права власності на це нерухоме майно, прибула до нотаріальної контори для нотаріального посвідчення відповідного договору, однак приватний нотаріус повідомив, що не має можливості нотаріального посвідчення такого договору, оскільки у паспорті громадянина України, який виданий на ім`я заявника, зазначено прізвище « [PERSON] », а у правовстановлюючому документі договорі, який укладений 29 серпня 1981 року та нотаріально посвідчений головою виконкому Телепинської сільської ради народних депутатів [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №28, прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». Як вбачається з паспорта громадянина України серії [NUMBER] , який виданий 11 серпня 1998 року Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області, на ім`я заявника, її прізвищем, ім`ям та по батькові є « [PERSON] » (а.с.8-9). Таким чином, зазначені обставини позбавляють заявника [PERSON] об`єктивної можливості реалізувати свої права як власника нерухомого майна, зокрема права на відчуження такого нерухомого майна. Згідно п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Враховуючи, що у договорі, який укладений 29 серпня 1981 року та нотаріально посвідчений головою виконкому Телепинської сільської ради народних депутатів [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №28, анкетні дані набувача нерухомого майна викладені у двох різних варіантах, а саме: « [PERSON] » та « [PERSON] », та приймаючи до уваги, що анкетні дані особи, яка є набувачем за вказаним договором, є відмінними від анкетних даних заявника [PERSON] виключно у прізвищі та виключно у частині голосних букв, а також те, що на підставі вказаного договору державою засвідчено право власності заявника [PERSON] на нерухоме майно, шляхом проведення за нею державної реєстрації такого право, суд приходить до висновку, що [PERSON] , яка, згідно договору, який укладений 29 серпня 1981 року та нотаріально посвідчений головою виконкому Телепинської сільської ради народних депутатів [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №28, є власником жилого будинку, що розташований на земельній ділянці 60 кв.м., що знаходиться в селі Телепино Кам`янського району Черкаської області, та заявник [PERSON] є однією і тією ж особою, та при складанні вказаного договору була допущена помилка у написанні прізвища набувача жилого будинку. При цьому, суд враховує, що виправлення помилки, допущеної у вказаному договорі на даний час є неможливим, оскільки Телепинська сільська рада припинена як юридична особа, а Кам`янська міська рада, до складу якої на даний час входить Телепинська територіальна громада, не наділена повноваженнями на здійснення нотаріальних дій, а відтак на виправлення помилки у нотаріально посвідченому договорі.\~\~ Відповідно до листа Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності їм правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що, в зв`язку з розбіжностями у написанні прізвища заявника в документі, який підтверджує її право власності на нерухоме майно, та в документів, який підтверджує її особу, що виникли внаслідок різних варіантів перекладу прізвища заявника з російської мови на українську мову, остання позбавлена об`єктивної можливості реалізувати свої права як власник нерухомого майна, та враховуючи відсутність можливості заявника виправити вищевказані розбіжності у інший спосіб, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Під час розгляду справи судом не встановлено існування спору про право та можливих порушень прав та інтересів третіх осіб внаслідок встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику. Враховуючи викладене,

Outcome: approved