Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] , в якій просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В обґрунтування\~позову позивач\~посилається на\~те,\~що 22.09.2009\~між ним\~та відповідачкою\~було укладено\~шлюб,\~зареєстрований Виконавчим комітетом Української міської ради м. Селидове Донецької області, актовий запис №44. До шлюбу у сторін народилася дитина донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що на сьогоднішній день сімейне життя з відповідачкою не склалося, вони перестали проживати однією сім`єю, наразі у них відсутні спільні інтереси, мають різні погляди на життя. З початком повномасштабного вторгнення рф на територію України їх погляди на ситуацію розійшлися, вони перестали спілкуватися. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 13.05.2024 відкрито провадження у даній справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення. 17.05.2024 представник позивача [PERSON] адвокат Вдовцов С.П. через систему «Електронний суд» подав суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд справи без участі позивача, вказав, що позовні вимоги підтримує, просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч.2 ст.191 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи зазначене вище, заяву позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, положення ч.4 ст.223 ЦПК України, ст.280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Так,\~в судовому\~засіданні було\~встановлено,\~що 22\~серпня 2009\~року сторони\~уклали шлюб,\~який був\~зареєстрований Виконавчим комітетом Української міської ради м. Селидове Донецької області, актовий запис №44, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб повторно серії [NUMBER] від 03.05.2023 (а.с. 6). До шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). За змістом положень ч. 1\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до ч. 2 ст.\~104, ч. 3 ст.\~105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 СК України\~позов про\~розірвання шлюбу\~може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про\~розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про\~розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб,\~розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Спільне життя сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, а також їхньої малолітньої доньки, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved