Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

ТОВ «Коллект Центр» до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано до суду тим, що 28.07.2020 року між ТОВ «Слон кредит» та відповідачем укладено Договір про надання споживчого кредиту № 331702. ТОВ «Слон Кредит» (первісний кредитор) свої зобов`язання за договором про надання фінансових послуг № 331702 від 28.07.2020 року виконав належним чином, та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 12 500,00 грн. 30.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 30-06/2021, відповідно умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 331702 від 28.07.2020 року, що укладений між ТОВ «Слон Кредит» та боржником [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 331702 від 28.07.2020 року, що укладений між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. У порушення умов Договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 10.05.2024 року загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості становить 23 243,30 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10 675,74 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 12 567,56 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати 3 028,00 грн. та 9 000,00 грн. витрат на правову допомогу. Представник ТОВ «Коллект Центр» в судове засідання не з`явився, однак в поданій заяві просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідача в судове засідання не зявилась, надала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутність, зменшити витрати на правову допомогу у зв`язку з не обґрунтованістю. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.07.2020 року між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту № 331702. ТОВ «Слон Кредит» (первісний кредитор) свої зобов`язання за договором про надання фінансових послуг № 331702 від 28.07.2020 року виконав належним чином, та надав відповідачу грошові кошти у розмірі 12 500,00 гривень. 30.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 30-06/2021, відповідно умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 331702 від 28.07.2020 року, що укладений між ТОВ «Слон Кредит» та боржником [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 331702 від 28.07.2020 року, що укладений між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» наділено правом грошової вимоги до відповідача. У порушення умов Договору, відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого станом на 10.05.2024 року загальний розмір заборгованості відповідно до розрахунку заборгованості становить 23 243,30 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10 675,74 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 12 567,56 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати 3 028,00 грн. та 9 000,00 грн. витрат на правову допомогу. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання кредиту. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копії договорів відступлення права вимоги підтверджують перехід всіх прав грошової вимоги за кредитним договором, до позивача по справі. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовом. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Положеннями ч.3 чт.4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). При цьому, за визначенням п.6 ст.1 Закону інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ст.1 Закону). Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97). Відповідно до ст.182 ЦПК України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15.06.2021 року №159/5837/19. На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи представником позивача надано копії: договору №02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 року, укладеного з Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс»; прайс-листу; платіжної інструкції № 0433390000 від 10.05.2024 року про оплату позивачем на користь АО «Лагал Ассістанс» 65 000,00 грн. за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги; заявки на надання юридичної допомоги №290 від 26.04.2024 року в розмірі 9 000,00 грн.; витягу з акту №1 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024 року вартістю 9 000,00 грн. Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial