Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

У травні 2024 року до суду звернулась позивачка із позовом до [PERSON] про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини. Позов обґрунтовано тим, що позивачка перебувала у шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина та позивачці стало відомо, що померлий записаний батьком неповнолітньої дитини, яка насправді не є його рідною дитиною. Попередня дружина померлого, [PERSON] , перебувала з ним у шлюбі до 26.06.2018 року, та оскільки дитина народилась до спливу 10 місяців після припинення шлюбу, батьком було записано померлого [PERSON] . Оскільки виключення запису про батьківство необхідно для виключення дитини зі складу спадкоємців першої черги, позивачка звернулась до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 30 травня 2024 року провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, всі надали заяви, в яких просили розглядати справу без їх участі, позивачка підтримала позов, відповідачка визнала позов повністю, просили задовольнити вимоги. Треті особи покладаються на рішення суду. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивачка та [PERSON] уклали шлюб 04.06.2019 року. [INFO] у них народилася дитина [PERSON] . Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.07.2023 року, [PERSON] було оголошено усиновлювачем малолітньої [PERSON] , [INFO] . Окрім цього, відповідно свідоцтва про народження [PERSON] народилась [INFO] , батьком зазначено [PERSON] та матір`ю [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України. Відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 26.06.2018 року, [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 26.06.2018 року. [PERSON] , [INFO] , є матір`ю померлого [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та укладення шлюбів. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] . З копії висновку експерта №1005-МГ від 08.05.2024 року вбачається, що [PERSON] [INFO] не може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] . Тобто, батьківство загиблого громадянина [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] , виключається. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно ч.2 ст.122 Сімейного кодексу України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Отже, оскільки [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 26.06.2018 року, а дитина [PERSON] народилась [INFO] , батьком був записан [PERSON] , згідно законодавства. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства (частина 3 статті 122 СК України). Згідно ч.3 ст.137 СК України якщо через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла, оспорити батьківство можуть її спадкоємці: дружина, батьки та діти. Відповідно до ч.1 ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстицій України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. За таких обставин, враховуючи висновок експерта, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved