Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

14.06.2024\~року\~позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона 12 липня 2016 року уклала шлюб із громадянином Румунії [PERSON] . Від спільного подружнього життя народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що після реєстрації шлюбу сторони як подружжя не знаходять взаєморозуміння через різні погляди на те, якою має бути сім`я, культура, моральні цінності, традиції їхніх країн. На день звернення до суду їх шлюбні стосунки носять формальний характер, оскільки сторони проживають окремо (позивач в Україні, відповідач в Румунії) та спільного господарства не ведуть. Діти є громадянами Румунії і спору щодо їхнього виховання у сторін немає. Частину часу діти проводять з матір`ю, частину з батьком. Матеріальну частину утримання дітей між сторонами погоджено. У зв`язку з воєнними діями в Україні, з метою безпеки, батько дітей наполягає на перебуванні дітей з ним за межами України. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу не можливе, а тому просить суд розірвати шлюб. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2024 року, цивільну справу передано на розгляд головуючому судді Н.В. Шептицькій (ас 15). 17.06.2024 року на запит головуючого судді надійшла відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про місце реєстрації позивача (ас 16). Ухвалою головуючого судді від 18.06.2024 року позовна заява була залишена без руху для усунення недоліку (ас 17-20), яка була виконана позивачем 02.07.2024 року (ас 25- 27). Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 04.07.2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено на 12.07.2024 року (ас 28-29), в якому оголошено перерву до 23.07.2024 року. 12.07.2024 року відповідач подав суду заяву, в якій вказує, що з матеріалами справи ознайомився, зміст позовної заяви йому зрозумілий, позовні вимоги визнає, час для подачі відзиву йому не потрібен, просить позов задовольнити та шлюб розірвати (ас 37-45). 12.07.2024 року відповідач подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, просить позов задовольнити (ас 49-50). 12.07.2024 року позивач подала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності у зв`язку із зайнятістю по роботі, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити (ас 51). 22.07.2024 року представник позивача - адвокат Т.В. Тростянчук на електронну адресу суду подала клопотання про розгляд справи за її відсутності та позивача, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити (ас 54). Сторони вчасно і належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку (ас 48), в судове засідання не з`явилися. Відзив на позовну заяву відповідач у встановлений ухвалою суду строк не подав. Суд ухвалив: розгляд справи проводити у відсутності сторін, згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частин 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без виклику учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою прийняття рішення у цій справі є 23.07.2024 року - дата складення повного судового рішення. Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд установив таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12 липня 2016 року Рожищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинській області, актовий запис № 48. Після одруження позивачу присвоєно прізвище\~« [PERSON] » (ас 7). Від спільного подружнього життя у сторін народилися діти: дочка - [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Дані обставини підтверджуються письмови доказами: паспортом позивача (ас 5), Свідоцтвом про шлюб (ас 7), паспортом відповідача (ас 8), паспортом [PERSON] (ас 10, 11), паспортом [PERSON] (ас 12, 13). З позовної заяви вбачається,\~що сторони як подружжя не знаходять взаєморозуміння через різні погляди на те, якою має бути сім`я, культура, моральні цінності, традиції їхніх країн. На день звернення до суду їх шлюбні стосунки носять формальний характер, оскільки сторони проживають окремо (позивач в Україні, відповідач в Румунії) та спільного господарства не ведуть. Діти є громадянами Румунії і спору щодо їхнього виховання у сторін немає. Відповідач дані обставини не спростував і погодився з ними в судовому засіданні 12.07.2024 року За таких обставин, наведене свідчить про формальний характер шлюбу сторін. Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою) вирішуються згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право». Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» від 16.05.2013 року № 24-754/0/4-13, справи про розірвання шлюбу між одним з подружжя громадянином України та другим із подружжя незалежно від його громадянства, підсудні судам України. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту частини 3 та частини 4 статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 10 постанови Пленуму\~Верховного\~Суду\~від\~21.12.2007\~року\~№\~11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, та з врахуванням вимог статтей 24, 55, 56 СК України, суд доходить висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, оскільки суд вважає, що подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до вимог частини 2 статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Пунктом 2 частини 3\~статті 115 СК України\~передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 141\~ЦПК\~України судові витрати, понесені позивачем при сплаті судового збору, слід стягнути на її користь з відповідача.

Outcome: approved