Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вище зазначеною заявою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] зникла безвісти [PERSON] [INFO] , яка прибула потягом до м. Чернівці з м. Одеси з метою покупки легкового автомобіля. На місцевому залізничному вокзалі її зустріли друзі [PERSON] та її чоловік [PERSON] з якими вона поїхали до місця проживання останніх до [ADDRESS] . Це останнє місце знаходження [PERSON] , яке відоме близьким та родичам. Приблизно о 10:00 [PERSON] зв`язалась за допомогою інтернет мессенджера зі своїм батьком [PERSON] та повідомила, щоб останній їхав до неї щоб розібратись в ситуації зі зникненням коштів. Аналогічну інформацію повідомила своєму сину [PERSON] який в переддень вказаних подій залишив 3000 США для своєї матері в будинку якому мешкали [PERSON] та [PERSON] . Згодом [PERSON] написала повідомлення сину та повідомила, що все знайшла. Після того як в другій половині дня з [PERSON] пропав зв`язок, [PERSON] звернувся до Головного управління поліції у Чернівецькій області з заявою про зникнення його доньки. На підставі вище вказаної заяви Головним управлінням поліції у Чернівецькій області 06.04.2023 року внесено інформацію до ЄРДР № 12023111050000793 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 209, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 297, ч. ч. 1, 2 ст. 361 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що після прибуття [PERSON] до місця мешкання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] у останніх з [PERSON] виник конфлікт в зв`язку з викраденням у неї 3000 доларів США. Під час конфлікту [PERSON] пішла провідати власницю будинку, яка проживала в сусідньому помешканні, в цей час [PERSON] залишився в кімнаті разом з [PERSON] .. Конфлікт наростав в результаті чого [PERSON] вдарив останню ребром долоні в область шиї після чого [PERSON] впала на підлогу та почала задихатись. Згідно показань [PERSON] останній перевірив пульс [PERSON] і зрозумів, що вона померла. Коли [PERSON] зрозумів наслідки своїх дій у нього виник умисел приховати наслідки злочину, тому поки [PERSON] не повернулась до оселі переніс тіло [PERSON] до власного автомобіля та помістив у багажник. Згодом [PERSON] тіло [PERSON] спалив та викинув в річку Тису. Пошуки тіла [PERSON] результату не дали, а тому не можливо підтвердити факт смерті лікарським свідоцтвом чи іншим документом. На сьогоднішній день справа щодо обвинувачення [PERSON] знаходиться на розгляді у Сторожинецькому районному суді Чернівецької області за № 723/4389/23 та 06.10.2023 року відкрито провадження та прийнято до розгляду. Заявник [PERSON] [INFO] являється чоловіком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. В [PERSON] залишились неповнолітні діти, та спадкове майно яким потрібно опікуватись. Заявник звертається до суду для того, щоб отримати статус як батько одинак та отримати спадщину після смерті дружини. З огляду на це, відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VІ державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі, крім іншого, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. На підставі вище наведеного, заявник просив суд оголосити померлою [PERSON] [INFO] , місце народження м. Макіївка, Донецької області, місце реєстрації: [ADDRESS] та визнати місцем смерті [PERSON] [INFO] с. Тисовець, Чернівецького району, Чернівецької області. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.04.2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду зареєстрували заяви, у яких просили суд здійснювати розгляд справи у їх відсутності. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення питання про оголошення фізичної особи померлою, суд приходить висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Статтею 305 ЦПК України передбачено, що заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що [INFO] зникла безвісти [PERSON] [INFO] , яка прибула потягом до м. Чернівці з м. Одеси з метою покупки легкового автомобіля. На місцевому залізничному вокзалі її зустріли друзі [PERSON] та її чоловік [PERSON] з якими вона поїхали до місця проживання останніх до [ADDRESS] . Це останнє місце знаходження [PERSON] , яке відоме близьким та родичам. Приблизно о 10:00 [PERSON] зв`язалась за допомогою інтернет мессенджера зі своїм батьком [PERSON] та повідомила, щоб останній їхав до неї щоб розібратись в ситуації зі зникненням коштів. Аналогічну інформацію повідомила своєму сину [PERSON] який в переддень вказаних подій залишив 3000 США для своєї матері в будинку якому мешкали [PERSON] та [PERSON] . Згодом [PERSON] написала повідомлення сину та повідомила, що все знайшла. Після того як в другій половині дня з [PERSON] пропав зв`язок, [PERSON] звернувся до Головного управління поліції у Чернівецькій області з заявою про зникнення його доньки. На підставі вище вказаної заяви Головним управлінням поліції у Чернівецькій області 06.04.2023 року внесено інформацію до ЄРДР № 12023111050000793 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 209, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 297, ч. ч. 1, 2 ст. 361 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що після прибуття [PERSON] до місця мешкання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] у останніх з [PERSON] виник конфлікт в зв`язку з викраденням у неї 3000 доларів США. Під час конфлікту [PERSON] пішла провідати власницю будинку, яка проживала в сусідньому помешканні, в цей час [PERSON] залишився в кімнаті разом з [PERSON] .. Конфлікт наростав в результаті чого [PERSON] вдарив останню ребром лодоні в область шиї після чого [PERSON] впала на підлогу та почала задихатись. Згідно показань [PERSON] останній перевірив пульс [PERSON] і зрозумів, що вона померла. Коли [PERSON] зрозумів наслідки своїх дій у нього виник умисел приховати наслідки злочину, тому поки [PERSON] не повернулась до оселі переніс тіло [PERSON] до власного автомобіля та помістив у багажник. Згодом [PERSON] тіло [PERSON] спалив та викинув в річку Тису. Пошуки тіла [PERSON] результату не дали, а тому не можливо підтвердити факт смерті лікарським свідоцтвом чи іншим документом. На сьогоднішній день справа щодо обвинувачення [PERSON] знаходиться на розгляді у Сторожинецькому районному суді Чернівецької області за № 723/4389/23 та 06.10.2023 року відкрито провадження та прийнято до розгляду. Заявник [PERSON] [INFO] являється чоловіком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. В [PERSON] залишились неповнолітні діти, та спадкове майно яким потрібно опікуватись. Заявник звертається до суду для того, щоб отримати статус як батько одинак та отримати спадщину після смерті дружини. Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (ч. 3. ст. 46 ЦК України). Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення особи померлою необхідно для усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме, а саме оформлення заявником статусу батька-одинака та прийняття спадщини. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Однак необхідно відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим (п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»). Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України). Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглися та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна. Аналізуючи зазначені норми права, суд дійшов висновку, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Таким чином, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви та оголошення [PERSON] , [INFO] померлою, оскільки станом на день розгляду заяви по суті остання більше року відсутня в місці постійного проживання та реєстрації, а також відсутні відомості про місце її перебування. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Оголошення [PERSON] , [INFO] , померлою необхідне заявнику для отримання свідоцтва про смерть, оформлення статусу батька-одинака та відкриття спадщини. Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою такого матеріально-правового зв`язку. Відповідно до частини першої ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у даному випадку є рішення суду про оголошення особи померлою. Крім того в даному випадку існують і перешкоди у реалізації заявником прав або виконання обов`язків, пов`язаних з відсутністю особи, яку він просить оголосити померлою. Оскільки день вірогідної смерті [PERSON] , [INFO] , у с. Тисовець, Чернівецького району, Чернівецької області є 04.03.2023 року, тому з урахуванням вимог ч. 3 ст. 46 ЦК України, саме з цього дня необхідно оголосити її померлою. Приймаючи до уваги викладене, встановивши, що [PERSON] , [INFO] , відсутня в місці її постійного проживання, а також відсутні відомості про місце її перебування більше року, суд дійшов висновку, що заява є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 297 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження - судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved