Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

Позивач ТОВ «Енера Вінниця» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми боргу за спожиту електричну енергію. Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариство здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії юридичним та фізичним (побутовим) споживачам, відповідно до отриманої ліцензії (Постанова НКРЕКП від 14.06.2018р. № 429), починаючи з 01.01.2019. Між Товариством та [PERSON] укладено письмовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 40090891 від 07 лютого 2023 року. Згідно пункту 2.1. Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору. Згідно з умовами комерційної пропозиції, а саме «Термін дії договору та умови пролонгації» Договір діє в частині поставок електричної енергії до 31 грудня 2023 року та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. Дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку яким на території Вінницької області є АТ «Вінницяобленерго». Тобто, АТ «Вінницяобленерго» здійснювало щомісячне нарахування обсягів спожитих КвТ відповідачу за адресою об`єкта постачання: [ADDRESS] . Так, згідно сальдової оборотної відомості протягом січня 2023 року вересня 2023 року боржник спожив 12\~144 кВт*год. активної електричної енергії на загальну суму 23\~831 грн. 04 коп. Боржник за вказаний період оплатив 585 грн. 04 коп. Підписи сторін свідчать про приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 07 лютого 2023 року, згідно особового рахунку № [NUMBER] за адресою об`єкту постачання: [ADDRESS] . На момент подачі даної позовної заяви, неоплаченими залишаються 23\~246 грн. 00 коп. Позивач здійснює постачання електричної енергії відповідачу починаючи з 01 січня 2019 року, відповідно до умов укладеного договору, однак відповідач не здійснив повну оплату спожитої електричної енергії за період з січня 2023 року по вересень 2023 року включно, внаслідок чого за вказаним договором виникла заборгованість за спожиту електричну енергію. З підстав зазначених вище позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. Ухвалою судді\~Вінницького міського\~суду Вінницької\~області від\~08\~листопада 2023\~року,\~у даній\~цивільній справі\~прийнято позовну\~заяву до\~розгляду та\~відкрито провадження\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження без\~повідомлення (виклику)\~сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. 10 січня 2024 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить суд у задоволенні позову відмовити, оскільки відповідач починаючи з 24 вересня 2022 року не проживає в квартирі [ADDRESS] . Також зазначив, що він починаючи з 15 лютого 2018 року по 26 березня 2023 року був власником частки квартири [ADDRESS] , починаючи з 27 березня 2023 року останній набув права власності ще на частку даної квартири, тобто він починаючи з 27 березня 2023 року став власником часток квартири. Власником іншої частки квартири була [PERSON] . Відповідач вказує у своєму відзиві, що він як власник квартири [ADDRESS] мав би нести відповідальність в період з 01 січня 2023 року по 26 березня 2023 року в частці боргу , а з 27 березня 2023 року по вересень 2023 року частки боргу. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що вказаною квартирою починаючи з 24 вересня 2022 року як споживач електричної енергії є [PERSON] (а.с. 52). 10 січня 2024 року на адресу суду від директора ТОВ «Енера Вінниця» Близнюка О. надійшла відповідь на відзив, у якій останній зазначає про те, що Товариство вважає, що у даній справі присутній факт ігнорування та небажання відповідача сплачувати кошти за спожиту електричну енергію, а доводи [PERSON] , є видуманими та такими, що не підтверджуються матеріалами справи (а.с. 58-60). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] та його частки становлять: з 15 лютого 2018 року частка (документи, подані для державної реєстрації: договір дарування) та з 27 березня 2023 року частка (документи, подані для державної реєстрації: постанова суду), загальний розмір часток частки, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 350026928 від 11 жовтня 2023 року (а.с. 54-55). 07 лютого 2023 року між ТОВ «Енера Вінниця» та [PERSON] було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 40090891 (а.с. 7-12). Згідно пункту 2.1. Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Згідно сальдової оборотної відомості по споживачу 40090891, протягом січня 2023 року по вересень 2023 року боржник спожив 12 144 кВт*год. активної електричної енергії на загальну суму 23 831 грн. 04 коп. Станом на 20 жовтня 2023 року заборгованість становить 23\~246 грн. 00 коп., з урахуванням здійсненої оплати за вказаний період (а.с. 27). Оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно зі строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом. Зазначені строки не можуть бути меншими за 5 днів з дня надання платіжного документа споживачу (п. 4.21. ПРРЕЕ). Відповідно до умов договору споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку) затвердженої регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору (п. 5.1 договору). Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.8 договору). Оплата рахунку постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки визначенні в розрахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати зазначеного в комерційні пропозиції прийнятої споживачем (п. 5.10 договору). Відповідно до комерційної пропозиції №2.1.1.2 для побутових споживачів, які відносяться до сегменту ринку, обов`язки постачання якому покладені на Постачальника універсальної послуги (додаток №3 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 40090891 від 07 лютого 2023 року) оплата електричної енергії здійснюється споживачем за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку у розмірі, який визначається за формулою. Згідно ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Згідно розділу ХVІІ п. 13 абз 5 Закону України «Про ринок електричної енергії», фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Розрахунок споживача за електричну енергію здійснюється за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) (розділ ІV п. 4.19 Правил роздрібного ринку електричної енергії). Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постачання електричної енергії відноситься до комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Стаття 13 Конституції України та ст. 319 Цивільного Кодексу України наголошує на те, що «власність зобов`язує». Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 322 Цивільного Кодексу. України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 360 Цивільного Кодексу України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. У своїх позовних вимогах позивач просить стягнути з відповідача 23\~246 грн. 00 коп. заборгованості за спожиту електричну енергію, яка утворилась за період січень вересень 2023 року. Однак суд не погоджується, що вказана заборгованість підлягає стягненню у зазначеному розмірі з відповідача, оскільки відповідач не є одноособовим власником квартири [ADDRESS] і його частки у праві власності змінювались у період виникнення даної заборгованості, тобто розмір заборгованості не відповідає розміру частки у праві власності відповідача. Оскільки відповідачу з 15 лютого 2018 року по 27 березня 2023 року на праві спільної часткової власності належить 1/2 частки квартири [ADDRESS] , а загальний розмір заборгованості з січня 2023 року по березень 2023 року включно становить 10\~699 грн. 92 коп., то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаний період у розмірі 5\~349 грн. 96 коп., тобто від загального розміру заборгованості за спожиту електричну енергію за період січень-березень 2023 року. Крім того, з 27 березня 2023 року відповідачу на праві спільної часткової власності належить частки вищезазначеної квартири, тобто сукупний розмір частки у праві власності відповідача на квартиру становить частки (75%), а загальний розмір заборгованості з квітня 2023 року по вересень 2023 року включно становить 12\~546 грн. 08 коп., внаслідок чого з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаний період у розмірі 9\~409 грн. 56 коп., тобто 3/4 (75%) від загального розміру заборгованості за спожиту електричну енергію за період березень-вересень 2023 року. Тобто загальний розмір заборгованості за спожиту електричну енергію, який підлягає стягненню з відповідача за період січень-вересень 2023 року становить 14\~759 грн. 52 коп. За наведених обставин, суд дійшов до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами ТОВ «Енера Вінниця» та [PERSON] , діями якого права позивача порушені, так як останній належним чином не оплачує послуги за спожиту електричну енергію, тому права ТОВ «Енера Вінниця» підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиту електричну енергію за період з січня 2023 року по вересень 2023 року включно у розмірі 14\~759 грн. 52 коп., що являється загальним розміром заборгованості відповідно до часток, які належать відповідачу на праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] , тобто позов підлягає частковому задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1\~704 грн. 15 коп., тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial