Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 4 жовтня 2008 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №5 Виконавчим комітетом Стричавської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області. Посилається на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні характери та переконання. З лютого 2024 року відповідачка пішла проживати до іншого чоловіка і шлюбні відносини між ними припинені. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. Зазначає, що під час шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який залишився проживати разом з позивачем. Просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 29 квітня 2024 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачка [PERSON] повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання повторно не з`явилася та відзив на позовну заяву не надала. Судом надіслане повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання відповідачки [PERSON] , що встановлена в порядку передбаченому ч.ч. 6, 7 ст. 187 ЦПК України. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (№0600915349827 зі зворотнім номером 0690047638573), поштове відправлення, а саме: судова повістка, копія ухвали суду та копія позовної заяви з додатками, повернулись на адресу суду з відміткою працівника поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання». Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Верес М.Я. в судовому засіданні не заперечували проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. \~Позивач повідомив, що з відповідачкою [PERSON] він спілкувався місяць тому в телефонному режимі. Останній відомо про сьогоднішнє судове засідання. \~ \~ Згідно ст. 280 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача [PERSON] та його представника - адвоката Верес М.Я., висловлених останніми в судовому засіданні, з огляду на неявку в судове засідання відповідачки [PERSON] , яка повідомлялася про дату час та місце судового засідання, відзив на позов не подала, повідомлення про причини неявки та клопотання про відкладення судового розгляду від неї не надходило, суд з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлений позов підтримав, вказавши та підтвердивши зазначені у ньому обставини. Додатково пояснив, що не проживає з відповідачкою, остання проживає з іншим чоловіком і це не перший випадок, коли вона покидає сім`ю та іде до іншого чоловіка. Повідомив, що їхньому сину уже 15 років і син вирішив проживати з ним. Відповідачка навіть з сином не часто виходить на зв`язок. Представник позивача - адвокат Верес М.Я. у судовому засіданні позов також підтримав, вказавши на його обґрунтованість та підставність. Наголосив, що відповідачка проживає з іншим чоловіком, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Син сторін по справі проживає разом з позивачем. Заслухавши позивача та її представника, з`ясувавши фактичні обставини у справі, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Із свідоцтва про шлюб (повторно) серії [NUMBER] , виданого 29 березня 2024 року, судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 4 жовтня 2008 року у Виконавчому комітеті Стричавської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №5. Від шлюбу у подружжя є син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження (повторно) серія [NUMBER] від 23 березня 2024 року). Як зазначено позивачем у поданому позові, та дані доводи не спростовані відповідачкою, шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2024 року. Спільне господарство не ведеться спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 3 ст. 105 СК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Положеннями ст.24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин, суд вважає, що подальше спільне проживання суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення. При цьому, судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів, та не оспорювалися відповідачкою. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони будь-якого бажання щодо збереження сім`ї не висловили, хоча мали таку можливість. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, та на окремі з яких вірно посилається позивач в поданому позові. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України та вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути 1211 гривень 20 копійок судового збору, сплаченого ним при поданні позову згідно квитанції від 5 квітня 2024 року.

Outcome: approved