Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , Магдалинівської селищної ради, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки. Позивач в позові посилається на те, що на підставі рішення виконкому Котовської сільської ради № 58 від 26.06.1997 року про передачу у приватну власність земельної ділянки йому був виданий державний акт серія ДП на право приватної власності на землю загальною площею 0.605 га, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,250 га, та ведення особистого підсобного господарства 0,355 га, розташовану в [ADDRESS] . В листопаді 2022 року позивач звернувся із письмовою заявою до Магдалинівського районного виробничого відділу Дніпропетровської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі, для здійснення державної реєстрації належної йому земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS] . Рішенням Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держтеокадастру у Миколаївській області № РВ-4800070302023 від 24.04.2023 року було відмовлено у внесені відомостей до Державного земельного кадастру на підставі наявності перетину із суміжною земельною ділянкою, що належить [PERSON] . Згідно наявних даних [PERSON] є власником суміжної земельної ділянки площею 0,654 га, розташованої в [ADDRESS] згідно державного акту серія ДП від 10.02.1998 року, кадастровий номер земельної ділянки 1222383500:02:002:0291. Позивач вважає, що державний акт на право приватної власності на землю серія ДП від 10.02.1998 року, виданий на ім`я [PERSON] , є недійсним, а державна реєстрація присадибної земельної ділянки здійснена з порушенням діючого законодавства. За адресою [ADDRESS] проживала [PERSON] - мати відповідача [PERSON] . За життя [PERSON] приватизувала присадибну земельну ділянку і отримала відповідний державний акт. [INFO] [PERSON] померла. Спадкоємцями [PERSON] являлися відповідач [PERSON] та її рідний брат [PERSON] . Як стало відомо, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.09.2000 року, виданого Магдалинівською державною нотаріальною конторою [PERSON] є спадкоємцем частини житлового будинку та господарських споруд в [ADDRESS] , розташованих на приватизованій земельній ділянці розміром 0,654 га. Даний факт доводить, що на момент смерті своєї матері [PERSON] не була власником присадибної земельної ділянки в [ADDRESS] , а успадкувала її 1/2 частину згідно вказаного свідоцтва. Земельна ділянка [PERSON] була зареєстрована 30.11.2018 року відділом у Магдалинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, правонаступником якого є ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Площа зареєстрованої земельної ділянки перевищує площу ділянки, яку відповідач отримала у спадщину. Таким чином, державна реєстрація земельної ділянки [PERSON] була здійснена в порушення ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», оскільки державний кадастровий реєстратор при отриманні проекту землеустрою відповідача не здійснив належним чином перевірку відповідності фактичного розташування земельної ділянки наданому сільською радою викопіюванню, у зв`язку з чим в межах земельної ділянки, яку передбачалося зареєструвати, ввійшла частина земельної ділянки, що належить позивачеві. На підставі наведеного, позивач звертається до суду та прохає: - визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю площею 0.654 га, розташовану в [ADDRESS] , серія ДП від 10.02.1998 року, кадастровий номер земельної ділянки 1222383500:02:002:0291, виданий на ім`я [PERSON] , зареєстрований в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю за Мд № 3731; - скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0.654 га, кадастровий номер 1222383500:02:002:0291, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , здійснену 30.11.2018 року відділом у Магдалинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області заперечив проти позову, зазначивши, що оформлення позивачем права власності на земельну ділянку неможливе без скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 1222383500:02:002:0291. Представник відповідача Магдалинівської селищної ради в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву в якій прохав розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивачеві на праві власності належить земельна ділянка площею 0.605 га, згідно державного акту серія ДП, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,250 га, та ведення особистого підсобного господарства 0,355 га, розташована в [ADDRESS] (а. с. 9). Земельна ділянка площею 0.404 га, кадастровий номер 1222383500:02:002:0291, розташована в [ADDRESS] , згідно державного акту серії ДП від 10.02.1998 року належить [PERSON] (а. с. 14-19). Рішенням № РВ-4800070302023 від 24.04.2023 року державним кадастровим реєстратором ГУ Держгеокадастру у Миколаївській області Малюзі В.П. відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, у зв`язку з перетином ділянки з ділянкою кадастровий номер 1222383500:02:002:0291, площа співпадає на 0.1886 відсотки, перетин з ділянкою кадастровий номер 1222383500:02:002:0291, площа співпадає на 1.6121 відсотки (а. с. 20). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 ст. 152 Земельного кодексу України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування: відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів (ч.3 статті 152 ЗК України). Відповідно до ч.13 ст.79-1 ЗК України та ч.10 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Згідно з абзацом 2 пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України установлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Згідно із пунктом 7 розділу Х Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Отже виходячи з вимог законодавства вбачається, що позивач набув право власності на земельну ділянку площею 0.605 га, згідно державного акту серія ДП, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,250 га, та ведення особистого підсобного господарства 0,355 га, розташована в [ADDRESS] , однак у зв`язку із реєстрацією [PERSON] земельної ділянки, яка перетинає межі земельної ділянки належної [PERSON] , порушуються права позивача, як власника земельної ділянки. Згідно зі ст. 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розробляється за рішенням власника (розпорядника) земельної ділянки, землекористувача. Статтею 8 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що геодезичною основою для Державного земельного кадастру є державна геодезична мережа. Картографічною основою Державного земельного кадастру є карти (плани), що складаються у формі і масштабі відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів. Для формування картографічної основи Державного земельного кадастру використовується єдина державна система координат. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Крім того, згідно вимог ст. 16 цього Закону кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі і може бути і та скасований лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. За змістом ст. 24 цього Закону державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Таким чином, оскільки під час розроблення технічної документації із землеустрою не було враховано наявність на території с. Котовка Новомосковського (Магдалинівського) району Дніпропетровської області належної позивачу земельної ділянки, право власності яким у встановленому законом порядку він набув у 1998 році, то внаслідок такої помилки була неправильно сформована земельна ділянка площею 0.404 га, кадастровий номер 1222383500:02:002:0291, по [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що запис в Державному земельному кадастрі про реєстрацію земельної ділянки площею 0.404 га, кадастровий номер 1222383500:02:002:0291 порушує право власності позивача. За таких обставин позовна вимога скасувати державну реєстрацію земельної ділянки підлягає задоволенню. Згідно із пунктом 10 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно із частиною 1 статті 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна, визнається судом незаконним та скасовується. Згідно із пунктом "г" частини 3 статті 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності на земельну ділянку у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення (невизнання або оспорювання) цього права на земельну ділянку. Між тим в ході розгляду справи судом встановлено, що ні право власності, ні право користування позивача, державним актом на право приватної власності на землю виданим на ім`я [PERSON] не порушено та не доведено належними доказами у справі. Отже позивачем не обґрунтовано порушення прав та інтересів останнього, у зв`язку із видачею державного акту, у зв`язку із чим позовна вимога про визнання недійсним державного акту виданого на ім`я [PERSON] не підлягає задоволенню. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1 073 грн. 60 коп.

Outcome: partial