Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~31.05.2024 року заступник керівника Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, діючи в інтересах держави,, звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 24247,87 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 09.01.2024 у справі №220/1490/23 (КП №12023052620000395 від 07.09.2023) провадження відносно [PERSON] закрито у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим. Відповідно до ухвали суду, матрос [PERSON] будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, 07 вересня 2023 року приблизно об 13 годині 40 хвилин, керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «Hyundai» моделі «Santa FE», реєстраційний номер [NUMBER] , в районі с. Багатир Великоновосілківської селищної громади Волноваського району Донецької області, допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Golf III», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого пасажир автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Golf III», реєстраційний номер [NUMBER] , матрос [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які відносяться до середньої тяжкості та потребують для свого загоєння та лікування термін понад 21 день (більше 3-х тижнів). Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова Дніпропетровської обласної ради», у «Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону» та у «Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону». Загалом на лікування [PERSON] витрачено 24 247 грн. 87 коп., з них за кошти державного бюджету у «Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону» - 16 303 грн. 40 коп., за кошти державного бюджету у «Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону» - 6351 грн. 41 коп., за кошти НСЗУ - 1593 грн. 06 коп. Оскільки саме злочинними діями [PERSON] потерпілому [PERSON] заподіяно тілесних ушкоджень середньої тяжкості, внаслідок чого останній лікувався у відділенні центру торако-абдомінальної хірургії та трансплантації КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради», у нейрохірургічному відділені «Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону» та у травматологічному відділенні «Військово-медичного клінічного центру Західного регіону», і відповідачем в добровільному порядку шкода не відшкодована, просить стягнути з відповідача на користь Національної служби здоров`я України кошти, витрачені комунальним підприємством «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради на лікування потерпілого [PERSON] у розмірі 1593 грн. 06 коп.; на користь «Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону» - кошти, витрачені «Військово-медичним клінічним центром Центрального регіону» на лікування потерпілого [PERSON] у розмірі 16 303 грн. 40 коп.; на користь «Військово-медичного клінічного центру Західного регіону» - кошти витрачені «Військово-медичним клінічним центром Західного регіону» на лікування потерпілого [PERSON] у розмірі 6 351 грн. 41 коп. Ухвалою суду від 03.06.2024 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків. 03.06.2024 року позивачем недоліки позовної заяви усунуто. Ухвалою суду від 04.06.2024 року провадження у справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник Маріупольської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Позовні вимоги підтримав. Представник позивача - Національної служби здоров`я України в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Позовні вимоги підтримав. Представник позивача - Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Будь яких заяв або клопотань не надсилав. Представник позивача - Військово-медичного клінічного центру Західного регіону в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Будь яких заяв або клопотань не надсилав. Представник третьої особи на стороні позивача Комунальне підприємство «Дніпровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова Дніпропетровської обласної ради в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Будь яких заяв або клопотань не надсилав. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку шляхом надіслання засобами поштового зв`язку за адресою місце реєстрації. Крім того, відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення смс-повідомлення, яке ним було отримане. Надав суду заяву, в якій зазначив, що ознайомився з цивільним позовом, проти задоволення цивільного позову не заперечує, та просить розглядати справу без його участі. Враховуючи викладене, суд вважає можливим справу розглянути без участі сторін та їх представників. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 09.01.2024 у справі №220/1490/23 (КП №12023052620000395 від 07.09.2023) кримінальне провадження відносно [PERSON] закрито у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим. Ухвала суду не оскаржувалась, та набрала законної сили 17.01.2024 року. Зазначеною ухвалою встановлено, що Відповідно до ухвали суду, матрос [PERSON] будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, 07 вересня 2023 року приблизно об 13 годині 40 хвилин, керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «Hyundai» моделі «Santa FE», реєстраційний номер [NUMBER] , в районі с. Багатир Великоновосілківської селищної громади Волноваського району Донецької області, допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Golf III», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого пасажир автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Golf III», реєстраційний номер [NUMBER] , матрос [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які відносяться до середньої тяжкості та потребують для свого загоєння та лікування термін понад 21 день (більше 3-х тижнів). Правова кваліфікація діяння - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Відповідно до листа Національної служби здоров`я України № 10645/2-16-24 від 02.04.2024 року, на адресу Маріупольської спеціалізованої прокуратури в сфері захисту Східного регіону, за пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» (далі - Закон), однією з основних функцій НСЗУ, як Уповноваженого органу передбачено укладення договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій. У пункті 8 Типової форми договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 410, передбачено, що надавач зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а замовник зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів. Частиною першою статті 3 Закону передбачено, що держава гарантує повну оплату згідно з тарифом за рахунок коштів Державного бюджету України надання громадянам необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, що передбачені програмою медичних гарантій. Послуги КП «ДОКЛ ім. Мечникова» пов`язані з наданням медичних послуг за програмою медичних гарантій пацієнтам, оплачено НСЗУ як замовником медичних послуг за рахунок коштів Державного бюджету України. Одночасно, НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду в інтересах держави прокуратурою стосовно відшкодування витрат на лікування потерпілих від кримінальних правопорушень та готова до співпраці, в межах повноважень. Згідно листа ЗСУ Військово-медичного клінічного центру Західного регіону № 550/4032 від 08.05.2024 року, [PERSON] , [INFO] перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону у період з 26.09.2023 по 29.09.2023 Згідно довідки доданої до зазначеного листа, вартість лікування у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону [PERSON] , за період перебування на лікуванні тривалістю 3 дні, з 26.09.2023 по 29.09.2023, в сумі склала 6351, 41 грн. Як вбачається з листа ЗСУ Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону № 549/16459 від 06.05.2024 року, [PERSON] , перебував на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні клініки ушкоджень у період з 11.09.2023 по 19.09.2023. Згідно облікової картки № [NUMBER] наданих медичних послуг у стаціонарі ВМКЦ ЦР доданої до зазначеного листа, вартість фактично наданих медичних послуг відповідно до «Медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] , за період перебування на лікуванні тривалістю 15 днів, з 11.09.2023, в сумі склала 16303, 40 грн. Згідно листа КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім.. І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради» № 15/549 від 12.04.2024 року, [PERSON] , [INFO] , з 08.09.2023 року по 10.09.2023 року перебував в центрі торако-абдомінальної хірургії та трансплантації з діагнозом: МВТ (07.09.2023 р.): ЗЧМТ. Струс головного мозку. Садна м`яких тканин голови та обличчя. Забій грудної клітини. Закритий перелом вертлюжної впадини праворуч, крила правої клубової кістки без порушення цілісності тазового кільця. Забій правого колінного суглобу. СПО (08.09.2023 р.): Лапароцентез, та згідно довідки калькуляції бюджетної вартості лікування хворого [PERSON] центр торако-абдомінальної хірургії та трансплантації з 08.09.2023 по 10.09.2023, вартість лікування [PERSON] , за період перебування на лікуванні тривалістю 3 дні, з 08.09.2023 по 10.09.2023, в сумі склала 1593,06 грн. Отже, на підставі наданих суду доказів встановлено, що заклади охорони здоров`я понесли витрати на лікування потерпілого [PERSON] від кримінального правопорушення, скоєного [PERSON] . Розмір витрат підтверджено наданими суду листами та довідками закладів охорони здоров`я. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. За змістом наведеної норми матеріального права обов`язок відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, покладається саме на винну особу, яка вчинила цей злочин, і заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, як умисними, так і необережними діями. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 р. №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою КМУ № 545 від 16.07.1993 року (далі Порядок). Згідно п. 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Згідно п.3 Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 р. №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» також передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, приймаючи до уваги ухвалу суду від 09.01.2024 у справі №220/1490/23 (КП №12023052620000395 від 07.09.2023), якою встановлено вину відповідача у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження внаслідок його неправомірних дій, суд вважає законним вимоги позивача про відшкодування шкоди саме відповідачем. На підставі викладеного, суд доходить висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає необхідними стягнути з відповідача [PERSON] на користь Національної служби здоров`я України кошти, витрачені комунальним підприємством «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради на лікування потерпілого [PERSON] у розмірі 1593 грн. 06 коп., на користь «Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону» - кошти, витрачені «Військово-медичним клінічним центром Центрального регіону» на лікування потерпілого [PERSON] у розмірі 16 303 грн. 40 коп.; на користь «Військово-медичного клінічного центру Західного регіону» - кошти витрачені «Військово-медичним клінічним центром Західного регіону» на лікування потерпілого [PERSON] у розмірі 6 351 грн. 41 коп. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання вказаного позову, суд при ухваленні рішення відповідно до ст.141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 1211,20 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved