Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулися до суду із цим позовом. Просить визнати за нею право на завершення приватизації земельної ділянки земельної ділянки площею 0,48 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Буської міської ради Золочівського району Львівської області (колишньої Соколянської сільської ради), в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подавши суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, заявлений позов підтримує в повному обсязі, позовні вимоги просять задовольнити. Відповідач Буська міська рада Золочівського району Львівської області явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності представника, у вирішенні справи покладаються на думку суду. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.04.2005 року Соколянською сільською радою Буського району Львівської області, [PERSON] , помер [INFO] . [PERSON] (позивачка) є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 6 жовтня 1953 року та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 11 травня 1995 року. Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом. Заповіт від імені померлого не посвідчувався. Відповідно до Архівного витягу № 725 від 15.11.2023 р. виданого Золочівською РДА, [PERSON] було передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства особисте підсобне 0,48 га, на підставі Ухвали Соколянської сільської ради народних депутатів від 17.12.1993 р. За життя [PERSON] зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на вказану земельну ділянку не встиг, оскільки помер [INFO] . Оскільки, приватизація вказаних земельних ділянок не завершена видачею правовстановлюючого документа, нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянки. У випадку, коли особи прийняли спадщину шляхом фактичних дій (вступ в управління та володіння спадковим майном), але не оформили права на спадщину, обґрунтованою є відмова суду в задоволенні позову про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки в цьому випадку підстави для пред`явлення позову та спір з приводу спадщини відсутні. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи та часом її відкриття є день смерті особи. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування може здійснюватись за заповітом, або за законом. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За покійним [PERSON] рахується земельна ділянка площею 0,48 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Буської міської ради Золочівського району Львівської області (колишньої Соколянської сільської ради). Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: - цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; - свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1, 2 ст. 126 ЗК України). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте, розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування, а саме: права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМ України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14.09.2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16.09.2008 року № 509-VІ). Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМ України від 26.12.1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК України). Як вбачається з Ухвали Соколянської сільської ради народних депутатів від 17.12.1993 р. [PERSON] передали безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,48 га для ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Буської міської ради Золочівського району Львівської області (колишньої Соколянської сільської ради) однак, спадкодавець не оформив у встановленому законом порядку права власності на спірну земельну ділянку. Таким чином, спадщина за законом після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] , останній за життя не набув права власності на спірну земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України. Згідно рішення Буського районного суду Львівської області від 06 жовтня 2022 року за [PERSON] визнано право власності\~на житловий\~будинок (будинок\~садибного типу)\~ [ADDRESS] в\~порядку спадкування\~по законом,\~після смерті\~батька [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] . Крім того, рішенням Буського районного суду Львівської області області від 26 лютого 2024 року за [PERSON] , [INFO] визнано право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,12 га, для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель та споруд, що розташована в с. Соколя Золочівського району Львівської області та отримання на своє ім`я правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку в порядку спадкування за законом, після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] є спадкоємцем померлого батька, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті спадкодавця та набула право в порядку спадкування, а саме: право на завершення приватизації та право на здійснення реєстрації права власності з отриманням Витягу з Державного реєстру прав на своє ім`я, що встановлено (факт прийняття спадкового майна після смерті батька) рішенням Буського районного суду Львівської області від 26.02.2024 року. В пункті 3.5. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Відповідно до ч. 2 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Приймаючи до уваги, що позивачка є спадкоємцем майна після померлого батька за законом прийняла спадщину, а томудо неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved