Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просила: - встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , разом із її матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] у період з вересня 2019 року і на час відкриття спадщини, по день її смерті [INFO] , де й [PERSON] залишилася проживати по даний час. Заявник обґрунтовує свою заяву тим, що після смерті її матері [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку по [ADDRESS] . Заявник проживала з матір`ю за вказаною адресою без реєстрації у період з вересня 2019 року і на час відкриття спадщини, по день її смерті, де й продовжує проживати по даний час, а оскільки заявник після смерті матері у визначений законом строк не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тому в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину матері, що необхідно довести у суді. Ухвалою суду від 30.05.2024 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в окремому провадженні з викликом учасників справи, а заінтересованій особі визначено строк для подання відзиву. Витребувано спадкову справу. Заінтересованою особою у визначений судом строк відзиву на заяву не подано, однак представник у своїй письмовій заяві не заперечував щодо задоволення заявленої вимоги та просив про розгляд справи без його участі. У судове засідання заявник та її представник не з`явились, а у своїй заяві просили суд про розгляд справи за їх відсутності, заяву просили задовольнити. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, не здійснюючи фіксацію судового засідання. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] померла [PERSON] в смт Турбів, Вінницької обл., що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно свідоцтва про народження заявника [PERSON] була матір`ю заявника, яка після укладення шлюбу від 31.03.2023 змінила прізвище на " [PERSON] ", а до того у заявника було прізвище " [PERSON] ". Так, після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку по [ADDRESS] , який належав останній згідно договору купівлі-продажу від 07.02.1990. Згідно акту складеного комісією в складі депутата Турбівської селищної ради та сусідів від 30.04.2024 вбачається, що заявник лише одна проживала без реєстрації разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] у період з вересня 2019 року і на час відкриття спадщини, по день її смерті [INFO] , де й залишилася проживати понад шість місяців, а згідно довідки від Виконавчого комітету Турбівської селищної ради №706 від 11.03.2020 матір і дочка вели спільне господарство до смерті матері. Факт наявності заповіту [PERSON] чи факт прийняття її спадщини іншими спадкоємцями не встановлено. Суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки необхідний для оформлення спадщини матері, а підтвердження того, що заявник прийняла спадщину своєї матері, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, дозволить оформити спадщину до складу якої увійде житловий будинок, що належав матері заявника. У відповідності зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Проте, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Суд, оцінивши подані заявником докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається заявник, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Судом встановлено, що в даному випадку, визначені ч. 3 ст. 1268 ЦК України обставини, підтверджуються належними та допустимими доказами, оскільки згідно акту, складеного комісією в складі депутата Турбівської селищної ради та сусідів від 30.04.2024 вбачається, що заявник лише одна проживала без реєстрації разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] у період з вересня 2019 року і на час відкриття спадщини, по день її смерті [INFO] , де й залишилася проживати понад шість місяців. Факт наявності заповіту [PERSON] чи факт прийняття її спадщини іншими спадкоємцями не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що заявлена вимога: встановити факт постійного проживання заявника разом із її матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] у період з вересня 2019 року і на час відкриття спадщини, по день її смерті [INFO] , де вона залишилася проживати по даний час, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved