Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

рішенням Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 30.11.2023 позов [PERSON] до акціонерного товариства "Укрпошта" було задоволено повністю. Визнано протиправним та скасувано наказ акціонерного товариства "Укрпошта" від 25.07.2023 № 4763/к про затвердження акта про початок простою у відділенні поштового зв`язку Новий Яричів та стягнуто з акціонерне товариство «Укрпошта» на користь [PERSON] різницю у заробітній платі за період вимушеного простою з 26.07.2023 по 30.11.2023 з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів, та 1073,60 грн. судового збору на користь держави. 30.05.2024 Львівським апеляційним судом винесено ухвалу про повернення справи для винесення додаткового рішення. Зокрема, як вбачається зі змісту ухвали, суд не зазначив суми яка підлягає стягненню на користь [PERSON] як різниця заробітної плати за період вимушеного простою з 26.07.2023 по 30.11.2023. Учасники справи в судове ззасідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час розгляду. Представник позивача - адвокат Василюк І.М. надав суду додаткові письмові пояснення в яких зазначив про те, що за наслідком примусового виконання рішення відповідачем здійснено нарахування різниці заробітної плати в розмірі 9151,67 грн. за період з 26.07.2023 по 30.11.2023. З вирахуванням обов`язкових платежів позивач отримала суму в розмірі 7367,09 грн., а відтак на його думку саме така сума підлягає до стягнення з відповідача. Преставник АТ «Укрпошта» скерував на адресу суду пояснення, де зазначив про те, що на підставі рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 30.11.2023 АТ "Укрпошта" здійснило розрахунок при виплаті за час вимушеного прогулу, який без урахування податків, зборів та платежів становить 9151,67 грн. Після вирахування податків, зборів та платежів позивачу [PERSON] було виплачено 7367,09 грн. Вказав про те, що виконали рішення у повному обсязі та просили взяти дане пояснення до уваги. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. За змістом ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Крім того, додаткове рішення шляхом його подальшого виконання спроможне забезпечити реальний захист прав та інтересів позивача, з метою відновлення або захисту яких останній звертався до суду з конкретно визначеними позовними вимогами, які суд за відсутності процесуальних перешкод повинен вирішити по суті. При цьому необхідно ураховувати, що виконання судових рішень є складовою частиною судового розгляду, а також важливим фактором, що забезпечує захист прав і законних інтересів громадян. Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш, як за один рік. Середній заробіток працівника згідно із частиною першою статті 27 Закону України "Про оплату праці" визначається за правилами передбаченими постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року за № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі - Порядок № 100). Судом встановлено, що однієї із заявлених позивачем вимог була про стягнення з відповідача на його користь заробітньої плати за період вимушеного простою по момент ухвалення судового рішення. Проте судом не вказано в якому розмірі слід стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного простою по дату винесення рішення. Рішенням суду стягнуто з АТ "Укрпошта" на користь [PERSON] різницю у заробітній платі за період вимушеного простою з 26.07.2023 по 30.11.2023 з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів. Суд, при розрахунку суми платежу, що підлягає стягненню виходить із наступного розрахунку: 3675,00-19,5 % = 2958,38 грн, за період простою розмір посадового окладу позивача становив 3675,00 грн (5250,00 грн *0,7). Позивач отримувала 2/3 описаних коштів. Враховуючи викладене з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у вигляді різниці у заробітній платі за період вимушеного простою з 26.07.2023 по 30.11.2023 з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів, що становить 9151,67грн. (без врахування обов`язкових платежів) та 7367,09 грн.( за вирахуванням обов`язкових платежів). Судом зокрема встановлено, що на підставі рішення суду від 30.11.2023, саме така сума була нараховано та виплачена позивачу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved