Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Адвокат Зленко Віталій Анатолійович в інтересах [PERSON] , [PERSON] звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] , Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача [PERSON] зазначає, що господарство по [ADDRESS] відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого станом на 15.04.1991 були [PERSON] , 1930 р.н., [PERSON] , 1933 р.н., [PERSON] , 1961 р.н., [PERSON] , 1958 р.н., [PERSON] , 1981 р.н., [PERSON] , 1980 р.н., тобто кожному належало по 1/6 частині вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої спадкоємцем 1/6 частки належної останній стала [PERSON] [INFO] помер [PERSON] , який за життя написав заповіт на користь [PERSON] , яка успадкувала 1/6 частку домогосподарства по [ADDRESS] . Однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки у спадкоємиці відсутній правовстановлюючий документ з державною реєстрацією права власності за померлим. Отже, позивачка [PERSON] набула право власності на 3/6 частки спірного житлового будинку. [INFO] помер [PERSON] , спадкоємцем якого стала [PERSON] дочка померлого. Таким чином, [PERSON] набула право власності на 2/6 частки спірного житлового будинку. Зважаючи на те, що на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] відсутній правовстановлюючий документ, позивачі як спадкоємці не можуть реалізувати своє право на спадщину шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину у нотаріальній конторі. У своїй позовній заяві позивачі просили суд визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування на 3/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування на 2/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] звернувся до Снятинського районного суду Івано-Франківської області із зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування заявлених позовних вимог відповідач [PERSON] зазначає, що господарство по [ADDRESS] відносилося до суспільної групи «колгоспний двір», членами якого станом на 15.04.1991 були [PERSON] , 1930 р.н. - дід [PERSON] , [PERSON] , 1933 р.н. - баба [PERSON] , [PERSON] , 1961 р.н. - мати [PERSON] , [PERSON] , 1958 р.н. - батько [PERSON] , [PERSON] , 1981 р.н., [PERSON] , 1980 р.н. - сестра [PERSON] . Отже, усім вищезазначеним особам як членам колишнього колгоспного двору належало по 1/6 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] . [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] помер [INFO] . Спадщину після смерті баби, діда та батька [PERSON] не приймав і на неї не претендує. У своїй зустрічній позовній заяві [PERSON] просив визнати за ним право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Проти задоволення зустрічного позову [PERSON] позивачі не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, первісний позов визнав, просив задовольнити зустрічний позов у повному обсязі. Представник відповідача Заболотівської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області Гуменюк Т. в судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та ухвалити рішення на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 квітня 1961 року Балинцівською сільською Радою, [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 27. Батьком дитини записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Балинцівською сільською радою Снятинського району, [PERSON] та [PERSON] \~08\~серпня 1980 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 15. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] ,\~прізвище дружини\~ [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08 серпня 1980 року Балинцівською сільською радою Снятинського\~району,\~ [PERSON] народилася\~ [INFO] ,\~про що\~зроблено відповідний\~актовий запис\~№ 5.\~Батьком дитини\~записаний [PERSON] ,\~а матір`ю\~ [PERSON] . Згідно з\~копією свідоцтва\~про шлюб\~серії [NUMBER] ,\~виданого Балинцівською сільською радою Снятинського\~району Івано-Франківської\~області, [PERSON] та [PERSON] 09 жовтня 2007 року зареєстрували шлюб у Балинцівській сільській раді Снятинського району,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~№ 16.\~Прізвище чоловіка\~після реєстрації\~шлюбу [PERSON] ,\~прізвище дружини\~ [PERSON] . Згідно з\~копією свідоцтва\~про смерть\~серії [NUMBER] ,\~виданого 01\~червня 2011\~року виконкомом\~Балинцівської сільської\~ради Снятинського\~району Івано-Франківської\~області, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 14. З копії довідки про право власності, що видається у зв`язку з оформленням спадщини № 1148 від 28.11.2011, виданої Балинцівською селищною радою Снятинського району Івано-Франківської області, вбачається, що станом на день смерті [PERSON] , крім неї в даному будинку за адресою [ADDRESS] , були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1930 р.н. - чоловік померлої; [PERSON] , 1961 р.н. - дочка померлої, [PERSON] , 1980 р.н. - онука померлої, [PERSON] , 2008 р.н. - онука померлої. З дня смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступила її дочка [PERSON] , яка поховала тіло померлої, проводила поминальний обід і наділі проживає у спадковому будинку. Заповіт від імені померлої [PERSON] в Балинцівській сільській раді не посвідчувався. Згідно з копією заяви до державного нотаріуса Другої Снятинської державної нотаріальної контори від 30.11.2011 № 246, [PERSON] звернувся до державного нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті дружини [PERSON] на користь дочки померлої [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована в [ADDRESS] . Згідно з копією витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 28878068 від 30.11.2011, зареєстрована спадкова справа: номер у спадковому реєстрі 52078162, спадкодавець [PERSON] . Відповідно до копії заповіту від 20.02.2007, посвідченого секретарем виконавчого комітету Балинцівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області Драган Г.Р., [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] . Згідно з\~копією свідоцтва\~про смерть\~серії [NUMBER] ,\~виданого 13\~січня 2016\~року виконкомом\~Балинцівської сільської\~ради Снятинського\~району Івано-Франківської\~області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 6. З копії довідки про право\~власності,\~що видається\~в зв`язку\~з оформленням\~спадщини № 356 від 14.06.2023, виданої Заболотівською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області, вбачається, що за [PERSON] , який помер [INFO] , зареєстровано житловий будинок в [ADDRESS] . [PERSON] не був останнім членом двору. На день смерті [PERSON] крім нього в даному будинку зареєстровані і проживають: [PERSON] , 1961 р.н., [PERSON] , 1958 р.н., [PERSON] , 1980 р.н., [PERSON] , 2008 р.н., [PERSON] , 2012 р.н. З дня смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступила дочка [PERSON] , яка поховала тіло померлого, проводила поминальний обід, обробляє присадибну ділянку, сплачує комунальні послуги і проживає в спадковому будинку. Заповіт від імені померлого [PERSON] посвідчувався в Балинцівській сільській раді в реєстрі № 16 від 20.02.2007, який не скасований, не змінений і є дійсним. Згідно з копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № інформаційної довідки: 72938962, дата видачі: 23.06.2023, 10:29 у Спадковому реєстрі відкрита спадкова справа після смерті [PERSON] . Згідно з копією витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 44548969 від 22.07.2016, зареєстрований заповіт номер у спадковому реєстрі 59269001, заповідач [PERSON] . Згідно з довідкою № 124/02-14 від 02.06.2023, виданою приватним нотаріусом Кломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лахнюк О.М., згідно спадкової справи № 91/2016, заведеної у Другій Снятинській державній нотаріальній конторі, [PERSON] дійсно є єдиним спадкоємцем за заповітом на майно померлого батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та на день смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 125/02-14 від 02.06.2023, приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лахнюк О.М. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 грудня 2018 року виконкомом Балинцівської сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, [PERSON] помер [INFO] ,\~актовий запис\~№ 37. Згідно з копією витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 56195255 від 17.05.2019, зареєстрована спадкова справа: номер у спадковому реєстрі 64194220, спадкодавець [PERSON] . Згідно з копією заяви до приватного нотаріуса Снятинського районного нотаріального округу від 17.05.2023 № 80 [PERSON] , [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON] . На день його смерті залишилось спадкове майно. Цією заявою вона прийняла всю спадщину після смерті померлого батька [PERSON] . Крім нього спадкоємцями є: дружина померлого [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована в с. Трофанівка Снятинського району Івано-Франківської області. Згідно з копією заяви до приватного нотаріуса Снятинського районного нотаріального округу від 17.05.2023 № 81 [PERSON] , [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] на користь дочки померлого [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована в [ADDRESS] . З копії довідки № 494 від 15.05.2019, виданої Балинцівською селищною радою Снятинського району Івано-Франківської області, вбачається, що станом на день смерті [PERSON] , крім нього в даному будинку за адресою [ADDRESS] , були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1961 р.н. - дружина, [PERSON] , 1980 р.н. - дочка, [PERSON] , 2008 р.н. - онука, [PERSON] , 2012 р.н. - онука. З дня смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступила дочка [PERSON] , яка веде за ним догляд за спадковим майном. Заборона відчуження на майно померлого сільською радою не накладалася. Заповіт від імені померлого [PERSON] не посвідчувався в Балинцівській сільській раді. З копії довідки № 357 від 14.04.2023, виданої Заболотівською селищною радою Коломийського району Івано-Франківської області, вбачається, що станом на 01.07.1990 та 15.04.1991 в колгоспному дворі за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані: [PERSON] , 1930 р.н., [PERSON] , 1933 р.н., [PERSON] , 1961 р.н., [PERSON] , 1958 р.н., [PERSON] , 1981 р.н., [PERSON] , 1980 р.н. Згідно з довідкою № 302/02-14 від 24.10.2023, виданою приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лахнюк О.М., після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , останнє місце проживання якого було зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , заведена спадкова справа за № 45/2019 на підставі заяви про прийняття спадщини за законом № 80 від 17 травня 2019 року дочки померлого [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] . Також по вказаній вище спадковій справі надійшла заява про відмову від прийняття спадщини за законом № 81 від 17 травня 2019 року дружини померлого [PERSON] , [INFO] , жительки с. Трофанівка Снятинського району Івано-Франківської області. Заяв від інших спадкоємців не надходило. Згідно з випискою з інвентаризаційних матеріалів № 85-86/309750 від 21.02.2023, виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», згідно з архівними даними станом на 31.12.2012, у реєстраційних книгах зареєстровано право власності в реєстровій книзі під реєстровим № 93 за [PERSON] . Свідоцтво про право власності видане 08.12.1987 на підставі рішення виконкому Снятинської районної ради № 216 від 11.11.1987. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачами свого права власності на спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, правовстановлюючий документ на який відсутній. Вказані правовідносини регулюються нормами Конституції України, Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~п.\~6\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~20\~від 22.12.1995\~«Про судову\~практику у\~справах за\~позовами про\~захист права\~приватної власності» роз`яснено судам, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність»\~щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім`я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору; г) згідно зі\~ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність»\~загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). Тому спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за одержанням свідоцтва в будь-який час після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Неодержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права на спадкування. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30.05.2008\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Водночас, згідно з наведеною Постановою при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З наведених матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON] . Спадщину позивачі прийняли відповідно до вимог закону та не заявляли про відмову від неї. Однак позивачі отримали від нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що у них відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок, не оформили у встановленому законом порядку своїх спадкових прав та позбавлені можливості захистити своє право власності у позасудовому порядку. Проте, суд вважає, що право позивачів, у зв`язку з тим, що останні вчинили усі передбачені законом дії для прийняття спадщини, підлягає захисту, а тому позивачі мають право на звернення до суду з позовом про визнання за ними права власності на майно в порядку спадкування. Як встановлено у судовому засіданні спадковий житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 були зареєстровані: [PERSON] , 1930 р.н., [PERSON] , 1933 р.н., [PERSON] , 1961 р.н., [PERSON] , 1958 р.н., [PERSON] , 1981 р.н., [PERSON] , 1980 р.н., а отже, їх частки у цьому майні були рівні та складали по 1/6 у кожного співвласника. Після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , її частку за законом успадкувала позивачка [PERSON] , а відповідно стала власницею 2/6 часток колгоспного двору. Після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , його частку за заповітом успадкувала позивачка [PERSON] , а відповідно стала власницею 3/6 часток колгоспного двору. Після смерті спадкодавця [PERSON] а, який помер [INFO] , його частку за законом успадкувала позивачка [PERSON] , а відповідно стала власницею 2/6 часток колгоспного двору. Отже, в судовому засіданні встановлено, що доводи, викладені позивачами у первісній позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим суд вважає, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Що стосується зустрічого позову [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно, суд зазначає, що в судовому засіданні було встановлено, що спадковий житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 були зареєстровані: [PERSON] , 1930 р.н., [PERSON] , 1933 р.н., [PERSON] , 1961 р.н., [PERSON] , 1958 р.н., [PERSON] , 1981 р.н., [PERSON] , 1980 р.н., а отже, їх частки у цьому майні були рівні та складали по 1/6 у кожного співвласника. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Отже, [PERSON] , як член колгоспного двору, не втратив права на частку в майні колгоспного двору, а тому суд вважає що доводи, викладені позивачем у зустрічній позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, є достовірними, підтверджені належними та допустимими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що даний спір виник виключно внаслідок дій позивачів, якими судових витрат до відшкодування заявлено не було. Отже, стягнення судових витрат з відповідача на користь позивачів в даному випадку буде несправедливим.

Outcome: approved