Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є власником земельної ділянки із кадастровим номером 5624683300:01:008:0038 . У березні 2021 року він випадково дізнався, що його ділянка перебуває у оренді в ТзОВ «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД». Оскільки він ніколи нікому земельну ділянку в оренду не передавав, то звернувся до суду та просить визнати неукладеним договір оренди землі №1 від 01.10.2020 року, яким передано в оренду земельну ділянку із кадастровим номером 5624683300:01:008:0038; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис № 38714134 від 15.10.2020 року про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку із кадастровим номером 5624683300:01:008:0038, та судові витрати по даній справі покласти на відповідача. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 19.01.2022 р. представник відповідача ТОВ «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД»- адвокат Огородник О.М. подав до суду клопотання про ознайомлення та зняття копій з матеріалів справи. 07.02.2022 р. представник відповідача ТОВ «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД»- адвокат Огородник О.М. через електронну адресу суду подав клопотання про перенесення судового засідання. 08.02.2022 р. державний реєстратор Деражненської сільської ради Рівненського (у минулому Костопільського) району Рівненської області Короляк Іван Михайлович через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без його участі. 09.02.2022 р. представник відповідача ТОВ «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД»- адвокат Огородник О.М. через електронну адресу суду подав відзив на позовну заяву. Вказує, що відповідач позов не визнає, вважає його надуманим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що 01.10.2020 року між [PERSON] та ТОВ «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД» укладено Договір оренди землі з кадастровим номером 5624683300:01:008:0038 загальною площею 7,6182 га, що розташована на території Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області. На підставі зазначеного договору в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15 жовтня 2020 року за ТОВ «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД» було зареєстровано право оренди земельної ділянки строком на 10 років. Реєстрація здійснена державним реєстратором Деражненської сільської ради Короляком Іваном Михайловичем, номер запису № 38713943. Наголошує, що договір оренди укладався у письмовій формі та підписувався виключно орендарем та орендодавцем. ТОВ «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД» добросовісно виконувало і виконує свої обов`язки по укладеному договору, дотримується встановленого режиму використання земельної ділянки. Крім того, земельна ділянка позивача використовуються у відповідності з вимогами чинного законодавства України відповідно до цільового призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За таких обставин немає підстав для визнання договору оренди землі неукладеним та скасування їх державної реєстрації з підстав одних лише тверджень позивача. Також звертає увагу суду на той факт, що відповідач намагався виплати орендну плату позивачу, однак останній в присутності представників підприємства відмовився її отримувати. Після чого йому було підготовлено лист-повідомлення про отримання орендної плати з наданням ним банківських реквізитів. Тому у задоволенні позову просить відмовити. 09.02.2022 р. представник відповідача ТОВ «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД»адвокат Огородник О.М. через електронну адресу суду подав клопотання про призначення судової експертизи. 09.02.2022 р. позивачем була подана заява про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 09.02.2022 р. позивачем була подана заява про уточнення позовних вимог та долучення доказів. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2022 року заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задоволено. 11.02.2022 року представник відповідача ТОВ «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД»- адвокат Огородник О.М. через електронну адресу суду подав клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції. 15.02.2022 р. представник позивача адвокат Піхоцький А.Л. подав до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. 14.03.2022 р. представник відповідача ТОВ «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД»- адвокат Огородник О.М. через електронну адресу суду подав клопотання про перенесення судового засідання. 16.03.2022 р. позивач через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи. 16.03.2022 р. представник відповідача ТОВ «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД»- адвокат Огородник О.М. через електронну адресу суду подав клопотання про перенесення судового засідання. 15.04.2022 р. представник відповідача ТОВ «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД»- адвокат Огородник О.М. через електронну адресу суду подав клопотання про виклик свідків. 09.05.2022 р. представник відповідача ТОВ «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД»- адвокат Огородник О.М. через електронну адресу суду подав клопотання про перенесення судового засідання. 11.05.2022 р. позивач через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи. 31.05.2022 року представник відповідача ТОВ «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД»- адвокат Огородник О.М. через електронну адресу суду подав клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції. 02.06.2022 р. позивач через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи. 03.06.2022 року представник відповідача ТОВ «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД»- адвокат Огородник О.М. через електронну адресу суду подав клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 03 червня 2022 року клопотання представника відповідача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції - задоволено. 30.06.2022 р. позивач через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з мобілізацією до лав ЗСУ його представника. 04.07.2022 р. представник відповідача ТОВ «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД»- адвокат Огородник О.М. через електронну адресу суду подав клопотання про перенесення судового засідання. 18.07.2022 р. представник відповідача ТОВ «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД»- адвокат Огородник О.М. через електронну адресу суду подав клопотання про перенесення судового засідання. 02.09.2022 р. представник відповідача ТОВ «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД»- адвокат Огородник О.М. через електронну адресу суду подав клопотання про перенесення судового засідання. 06.09.2022 р. позивач через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з мобілізацією його представника до лав ЗСУ. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 08 вересня 2022 року провадження у справі зупинено до припинення перебування представника позивача [PERSON] у складі Збройних Сил України. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 22 серпня 2023 року провадження у цивільній справі поновлено, справу призначено до судового розгляду. 10.10.2023 р. представник відповідача ТОВ «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД»- адвокат Огородник О.М. через електронну адресу суду подав клопотання про розгляд справи без участі. 11.09.2023 р. представник позивача адвокат Коробка Н.М. через канцелярію суду подала клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. 11.10.2023 р. представник позивача адвокат Коробка Н.М. через канцелярію суду подала клопотання про відкладення розгляду справи. 20.10.2023 р. представник позивача адвокат Коробка Н.М. подала заяву про зміну (доповнення) предмета позову. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати неукладеним договір оренди землі №1 від 01.10.2020 року між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД» (код ЄДРПОУ 43798555), яким передано в оренду земельну ділянку із кадастровим номером 5624683300:01:008:0038; скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №38714134 від 15.10.2020 року про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки із кадастровим номером 5624683300:01:008:0038; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД» (код ЄДРПОУ 43798555) повернути [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) земельну ділянку із кадастровим номером: 5624683300:01:008:0038. Стягнути з відповідача понесені судові витрати (а.с. 170-172). 06.11.2023 р. представник позивача адвокат Коробка Н.М. подала заперечення на клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 06 листопада 2023 року у справі призначено почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Рівненському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. В розпорядження експерта скеровано матеріали справи. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи. 03.04.2024 р. надійшло повідомлення від судового експерта про неможливість проведення експертизи. Повернуто матеріали цивільної справи. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2024 року провадження у цивільній справі відновлено, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 21 травня 2024 року закрито підготовче провадження у справ. 30.05.2024 р. представник третьої особи Деражненська сільська рада Рівненського (у минулому Костопільського) району Рівненської області - Лукашець О. через електронну адресу суду подав заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечує. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Згідно поданої заяви позов підтримують, просять його задоволити, та справу розглядати без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи Деражненської сільської ради Рівненського (у минулому Костопільського) району Рівненської області в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви просить справу розглядати без його участі. Проти задоволення позову не заперечує. Третя особа державний реєстратор Деражненської сільської ради Рівненського (у минулому Костопільського) району Рівненської області Короляк Іван Михайлович в засідання не з`явився. 08.02.2022 р. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позову не заперечує. Правова позиція Верховного Суду у справі № 686/13391/22, постанова від 13.07.2023 року, висловлена про наступне: завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства (п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України). Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін чи учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позову, з огляду на наступне. Обставини, встановлені при розгляді справи, позиції сторін. Із матеріалів справи вбачається, що позивач є власником земельної ділянки із кадастровим номером 5624683300:01:008:0038, площею 7,6182 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що на території Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області, що підтверджується відповідним Державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с. 7), інформацією з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а.с. 8). У березні місяці 2021 року позивачеві стало відомо, що вказана земельна ділянка перебуває в оренді у відповідача. Зазначає, що ця земельна ділянка нікому в оренду не передавалася. Згідно із отриманими із Державного реєстру прав на нерухоме майно даними, відповідач є орендарем земельної ділянки на основі договору оренди №1 від 01.10.2021 року. Також у Держреєстрі зазначено, що цей Договір оренди реєструвався державним реєстратором Деражненської сільської ради Костопільського району Рівненської області Короляком Іваном Михайловичем. Позивач зазначає, що він не підписував договір оренди, про його наявність йому взагалі було не відомо, його представник звернувся до представників відповідача із запитом про надання примірника договору оренди. Крім того, 27.04.2021 року позивач звернувся із запитом до Міністра юстиції України, у якому також просив надати копію договору оренди. Згідно із отриманою відповіддю - такий договір може бути наданий лише на вимогу суду. Із аналогічним запитом від 17.05.2021 року представник позивача звернувся до Деражненської сільської ради Костопільського району Рівненської області. 24.05.2021 року на цей запит було надана відповідь, згідно із якою запитуваний договір оренди наданий може бути лише на вимогу суду. 25.05.2021 року позивач отримав від представників відповідача договір оренди. 10.08.2021 року представник позивача звернувся у Рівненський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр Міністерства внутрішніх справ України із заявою про проведення почеркознавчого дослідження підпису проставленого від імені позивача в розділі "реквізити сторін" (в графі ОРЕНДОДАВЕЦЬ) договору оренди землі №1 від 01 жовтня 2020 року. Згідно із висновком експертного дослідження від 19.10.2021 року № ЕД-19/118-21/7373-ПЧ, підпис виконаний не позивачем. Представник відповідача просив призначити судову почеркознавчу експертизу з метою довести той факт, що договір оренди земельної ділянки був підписаний позивачем. Ухвалою Рівненський районний суд Рівненської області від 06.11.2023 року була призначена відповідна експертиза. На вирішення експертизи були поставлені питання: - чи виконаний підпис від імені [PERSON] на договорі № 1 від 01.10.2020 року, який знаходиться в нижній лівій частині договору оренди землі в графі "Орендодавець" самим [PERSON] , тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою? - чи виконаний підпис від імені [PERSON] на договорі № 1 від 01.10.2020 року, який знаходиться в нижній лівій частині договору оренди землі в графі "Орендодавець" самим [PERSON] , навмисно зміненим почерком? - чи виконаний підпис від імені [PERSON] у додатку № 1 від 12.01.2021 року до договору № 1 від 01.10.2020 року, який знаходиться в нижній лівій частині додатку № 1 від 12.01.2021 року до договору оренди землі в графі "Орендодавець" самим [PERSON] , тією особою, від імені якої він зазначений, чи іншою особою? - чи виконаний підпис від імені [PERSON] на додатку № 1 від 12.01.2021 року до договору № 1 від 01.10.2020 року до договору № 1 від 01.10.2020 року, який знаходиться в нижній лівій частині додатку № 1 від 12.01.2021 року до договору № 1 від 01.10.2020 року оренди землі в графі "Орендодавець" самим [PERSON] , навмисно зміненим почерком? Витрати з оплати експертизи з вирішено покласти на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД». Також було роз`яснено сторонам положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, згідно якої у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Від експерта надійшло клопотання про надання відповідачем оригіналу договору оренди, на наданий рахунок для оплати за проведення експертизи. Зазначені документи були надіслані представнику відповідача, проте запитувані експертом документи не були надані, оплата експертизи не була проведена. 03.04.2024 р. суду були повернуті матеріали справи із повідомленням про неможливість проведення експертизи, оскільки вона не була оплачена ТОВ «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД». Як вже зазначалося, про необхідність оплати експертизи представники ТОВ «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД» повідомлялися судом. Судом викликалися свідки, про які просив представник відповідача, однак в судове засідання вони не з`явилися. Їх явка також не була забезпечена відповідачем. Норми законодавства, які враховує суд. Частиною 1 ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно ч. 1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Згідно ч. 3 цієї статті відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відносини щодо оренди землі, зокрема визначення, процедура укладення, вимоги до форми та змісту, підстави та порядок припинення договору оренди землі, урегульовано у спеціальному законі, яким є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. У ст. 6 Закону України «Про оренду землі» визначено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. У статті 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля є бажанням, наміром особи вчинити правочин, однак для вчинення правочину потрібна не тільки воля, а ще й доведення цієї волі до відома інших осіб. Отже, волевиявлення є способом, яким внутрішня воля особи дістає свій вираз зовні. Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля є бажанням, наміром особи вчинити правочин, однак для вчинення правочину потрібна не тільки воля, а ще й доведення цієї волі до відома інших осіб. Отже, волевиявлення є способом, яким внутрішня воля особи дістає свій вираз зовні. Відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 серпня 2021 року у справі № 757/39249/17-ц (провадження № 61-8680св21) зазначено: «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами». Верховний Суд у постанові від 21.12.2021 року у цивільній справі № 629/2764/18-ц наголосив, що порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. У постанові від 16.06.2020 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) зробила висновок, що за частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 46, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті). У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Тобто, визнавати у судовому порядку договір неукладеним не має потреби. Згідно правової позиції, сформульованої в Постанові Верховного Суду України від 18.12.2013 у справі № 6-127 цс13 - «вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Реєстрація договору є адміністративним актом, тобто елементом зовнішнім щодо договору». Відповідно до правової позиції, сформульованої в Постанові Верховного Суду України від 19.02.2014 у справі № 6-162 цс13 - «договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору». Не підписання договору оренди його стороною чи уповноваженою стороною особою, свідчить як про порушення вимоги щодо форми договору, так і підтверджує відсутність волевиявлення сторони договору щодо погодження його істотних умов. Державна реєстрація речових прав та їх обтяжень здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» . Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ( тут і далі - в редакції на дату виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.2 ст. 9 вказаного Закону державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); Згідно з положеннями статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заява подана неналежною особою або подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Таким чином, до кола повноважень реєстратора входить перевірка повноважень особи заявника, дослідження документів на предмет їх відповідності вимогам законодавства, визначення факту виникнення в заявника речового права на нерухоме майно або ж його обтяження. Відповідно до положень ч.3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. У постанові від 05.08.2020 року у справі № 125/702/17 Верховний Суд дійшов висновку, що реєстрація неукладеного між сторонами договору оренди порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю - земельною ділянкою. Реєстрація права оренди на земельну ділянку, коли договір оренди власник ділянки фактично не підписував, тобто цей правочин є неукладеним, не відповідає вимогам закону. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права. Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, наведеною у постанові від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц, щодо ефективного способу захисту у подібних правовідносинах, а саме: «7.27. Враховуючи підстави позову, наведені позивачем у позовній заяві та в додаткових поясненнях, а також заперечення відповідача, позивач у цій справі наполягає на поверненні йому земельних ділянок, вважаючи, що ці ділянки знаходяться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майно, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок (див. також постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97))». Крім того, у вказаній постанові Великої Палати Верховного Суду міститься правовий висновок: «8.1. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що відповідно до принципу jura novit curia («суд знає закони») неправильна юридична кваліфікація сторонами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2019 року у справі №265/6582/16-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц. У пункті 7.43 постанови від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини». Висновки суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) сформульовано висновки про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина може вважатися доведеною, якщо інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Верховний Суд наголошує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Судом встановлено, що [PERSON] договори оренди земельної ділянки від 01.10.2021 року з ТОВ «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД» не підписував та, відповідно, з істотними умовами зазначених договорів оренди землі не погоджувався, а тому спірні договори не є укладеними. Крім того, позивач орендної плати не отримував. Інше представником відповідача доведене не було. У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки. Ефективним способом захисту права, яке позивач вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема, шляхом заявлення вимоги про повернення такої земельної ділянки. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок. Таким чином, у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про не укладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Отже, зважаючи на те, що суд дійшов висновку про не укладення [PERSON] спірного договору оренди землі від 01.10.2021 року з ТОВ «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД», доводи позивача про наявність правових підстав для скасування державної реєстрації договору оренди землі та повернення земельної ділянки є обґрунтованими, а тому позов в цій частині слід задовольнити. Зважаючи на це не підлягають до задоволення позовні вимоги про визнаня неукладеним договору оренди землі №1 від 01.10.2020 року між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕНЕРОУЗ ЛЕНД» (код ЄДРПОУ: 43798555), яким передано в оренду земельну ділянку із кадастровим номером 5624683300:01:008:0038, з підстав, що описані вище. Розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Згідно ст. 133 ЦПК України (види судових витрат) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивач сплатив 900 грн. 48 коп. за проведення почеркознавчого дослідження (а.с. 22). Позивачем були сплачені судові витрати у розмірі 1816 грн. (судовий збір, а.с.6) та 2259 грн. (судовий збір, а.с. 168). Суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Була задоволена одна вимога немайнового характеру та вимога майнового характеру. Станом на 2021 рік судовий збір за вимогу немайнового характеру становив 908 грн. Тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 908 грн. та 2 259 грн. судових витрат (сплата судового збору), а всього 3167 грн. (сплата судового збору). Також підлягають стягненню витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 900 грн. 48 коп. Загальна сума судових витрат складає 4067 грн. 48 коп.

Outcome: approved