Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

Представник позивача адвокат Мужик Н.Т. у грудні 2023 року звернувся до суду із указаним позовом мотивуючи вимоги тим, що 23.06.2018 між Акціонерним товариством «Альфа Банк» та [PERSON] було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії відповідно до якої банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а останній зобов`язувався у порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та ніші платежі. АТ «Альфа Банк» свої зобов`язання за договором виконало та надало [PERSON] кредит. Однак відповідач порушив зобов`язання, внаслідок чого має заборгованість у розмірі 360242,60\~грн. 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк», про що було внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. З метою врегулювання спору на адресу відповідача було направлено досудову вимогу про виконання договірних зобов`язань, яка залишилася без належного реагування. Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить суд стягнути із [PERSON] на користь АТ «СЕНС БАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 23.06.2018 у розмірі 360242,60 грн та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00\~грн. Ухвалою суду від 29.12.2023 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до судового розгляду. 29.01.2024 представником відповідача адвокатом Залавським О.В. був поданий відзив на позов, у якому останній вказав, що з оферти банку та інших матеріалів справи не можливо встановити волевиявлення [PERSON] на укладення угоди про надання кредиту, оскільки оферта не містить його засвідчення ні шляхом електронного підпису, ні шляхом підпису від руки. Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що [PERSON] було підписано оферту електронним підписом немає. Також відсутні докази надання банком грошових коштів позичальнику. У позовній заяві взагалі не конкретизовано з чого складається заявлена до стягнення сума 360242,60 грн, тобто не зазначено тіло, відсотки, комісія, неустойка, пеня та інші штрафні санкції, у разі їх нарахування, періоди нарахування. Також не зазначено період виникнення заборгованості, хоча у позові йдеться про дату, у яку нібито укладено кредитний договір - 07.08.2018, тобто строк прострочення складає більше п`яти років, тому сторона відповідача просить застосувати строки позовної давності. Крім того, представник відповідача зазначив, що позивач незаконно нараховував комісію в незрозуміло великій сумі 1200 грн та розрахунково-касове обслуговування у розмірі 4000-5000 грн щомісяця. Ці дії позивач вчиняв на свою користь і оплачувати їх [PERSON] не повинен. 19.03.2024 та 24.05.2024 представник позивача подав до суду додаткові пояснення, у яких вказав, що за наслідками прострочення платежів за кредитним договором № 630952611, укладеного з відповідачем 23.06.2018, сформовано заборгованість у розмірі 360242,60 грн, яка складається з наступного: заборгованості по тілу кредиту 108413,01 грн; заборгованості по відсотках по кредиту 33154,77 грн; простроченого тіла кредиту 211064,71 грн; відсотків на прострочене тіло кредиту 7610,11 грн. Факт укладення кредитного договору підтверджується анкетою-заявою, яку підписав відповідач та підтвердив акцепт публічної пропозиції на укладення договору. Відповідач з власної волі вступив у договірні відносини з банком та взяв на себе обов`язки зазначені в договорі. Користуючись кредитними коштами відповідач підтвердив свою згоду із запропонованими умовами кредитування та тривалий виконував умови договору сплачуючи кредитні кошти. Долучений банком до матеріалів справ розрахунок заборгованості підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний опис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів боржником, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), а також включає суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду. Банківські виписки з рахунків є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Отже, надана виписка підтверджує обставини видачі кредиту та його розмір, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено також у детальному розрахунку та не спростовані будь-яким контррозрахунком відповідача. Відповідач отримував кредитну картку, оскільки проведення банківських операцій є неможливим без наявності картки. Також з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Доводи відповідача про пропущення банком строку позовної давності є безпідставними, оскільки було на законодавчому рівні було запроваджено механізм, за якого позовна давність на період дії карантину, воєнного або надзвичайного ситуацій продовжується строк дії таких обставин. Їх продовження у період дії карантину є безумовним та автоматичним у силу закону. Отже строк позовної давності позивачем не пропущений. 27.05.2024 представник відповідача надав додаткові пояснення в яких виклав власний розрахунок складових позову АТ «СЕНС БАНК» до [PERSON] виходячи з виписки по рахунку доданої позивачем до позовної заяви. Також представник відповідача зазначив, що внаслідок безпідставних нарахувань щомісячних комісій РКО, списань процентів за користування кредитом (покупки, готівкові операції), які фактично не відбувалися, перерахування страхових сум до афельованої банком страхової компанії, при тому, що страхові договори перестали діяти з моменту введення в Україні воєнного стану, було штучно створено заборгованість за тілом кредиту, що потягло за собою незаконне нарахування відсотків. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити. Також представник позивача зазначив, що відповідач підписував кредитний договір власноручним підписом. Факсиміле використовувалося при оформленні договору страхування фінансових ризиків. У позові помилково зазначено дату договору 07.08.2023. Правильною є дата договору 23.06.2018. Після 22.02.2022 відповідач не знімав готівку та не оплачував покупки. Страхові платежі та комісія за РРО не входять до тіла кредиту. Тіло кредиту збільшувалося за рахунок несплачених відсотків. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позову, посилаючись на обставини викладені ним у відзиві на позов та просив відмовити у задоволенні позову. Також представник відповідача зазначив, що [PERSON] не отримував вимогу банку про усунення порушень. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані зі спорами про виконання зобов`язань, які виникли за кредитним договором, позов частково обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 23.06.2018 між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (після зміни найменування АТ «Сенс Банк») та [PERSON] було підписано оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якої банком було відкрито відповідачу поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні, видано кредитну картку із максимальним лімітом кредиту (кредитної лінії) 200 000,00 грн. Також сторони погодили відсоткову ставку за користування кредитною лінією у розмірі 26% річних, та мінімальний обов`язковий платіж у розмірі 5% від суми загальної заборгованості, але не менше 50 грн (а.с. 3-6, 79-82). Для користування коштами відповідачеві були видані кредитні картки: № [NUMBER] з терміном дії до 30.06.2021; № [NUMBER] з терміном дії до 31.08.2024; № [NUMBER] з терміном дії до 30.04.2027 (а.с. 106). Згідно\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК\~України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно\~ст. 642 ЦК України\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 ЦК України\~встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу. Отже, зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договору, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування. Позичальник [PERSON] погодився на укладення вказаного договору саме такого змісту, про що свідчить підписання ним даного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. \~1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Із виписки по рахунку за кредитною карткою вбачається, що відповідач починаючи з 05.01.2019 користувався кредитними коштами, зокрема знімав готівку, оплачував покупки та частково погашав заборгованість. Останній платіж на погашення заборгованості було здійснено відповідачем 07.04.2022 (а.с.\~14-20). Згідно розрахунку наданого позивачем, заборгованість відповідача за кредитом станом на 17.07.2023 складає 360242,60 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 108413,01 грн; заборгованість по відсотках по кредиту 33154,77 грн; прострочене тіло кредиту 211064,71 грн; відсотки на прострочене тіло кредиту 7610,11 грн (а.с. 12-13). Суд не погоджується із вказаним розрахунком, оскільки він суперечить умовам укладеного між сторонами кредитного договору. Зокрема суд враховує, що відповідач після 23.02.2022 не знімав кошти з рахунку, не оплачував покупки та станом на вказану дату розмір заборгованості за кредитом становив 173593,63 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 170231,37 грн; заборгованість по відсотках по кредиту 3362,26 грн. Отже позивачем неправомірно збільшено розмір заборгованості за тілом кредиту. Відтак розмір відсотків нарахованих позивачем на заборгованість за тілом кредиту також є неправильною. Відповідачем не надано контррозрахунок заборгованості. При визначенні та розрахунку доведеного розміру заборгованості відповідача за кредитом суд враховує розмір заборгованості за тілом кредиту станом на 23.02.2022 у розмірі 170231,37\~грн, оскільки починаючи з вказаної дати відповідач не знімав готівку та не оплачував покупки, а також те, що відповідачем було сплачено 07.04.2022 кошти у розмірі 9312 грн на погашення заборгованості. Таким чином, заборгованість відповідача станом на 17.07.2023 з урахуванням відсотків за користування коштами у розмірі 26% річних, та коштів сплачених на погашення заборгованості складає 225759,17 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 169495,84 грн; заборгованість по відсотках по кредиту 56263,33 грн. Суд не вбачає підстав для застосування строків позовної давності про застосування якої представником відповідача було зроблено заяву зважаючи на таке. Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Згідно п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Отже позивачем не пропущено строк позовної давності. Щодо доводів представника відповідача про те, що [PERSON] не отримував вимогу банку про усунення порушень суд зазначає, що у постанові від 27 березня 2019 року у справі №\~521/21255/13-ц (провадження № 14-600цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що боржник зобов`язаний виконати його обов`язок відповідно до умов договору. Тобто, порушивши права або законні інтереси кредитора, боржник зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлення (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи на звернення до суду з відповідним позовом. Враховуючи приписи статей 526, 527 і 530 ЦК України, направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання відповідних спорів. Невиконання кредитором обов`язку з направлення такого повідомлення (вимоги) не означає відсутність порушення його прав, а тому він може вимагати у суді виконання боржником обов`язку з дострокового повернення кредиту. Враховуючи установлені судом обставини та вимоги вищевикладеного чинного законодавства, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі пропорційно задоволених позовних\~вимог (62,67%), що враховуючи розмір сплаченого судового збору становить 3386,46 грн.

Outcome: partial