Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON] , з посиланням на те, що 25 вересня 1977 року між ним та [PERSON] укладено шлюб. Рішенням тринадцятої сесії 23 скликання Ясенівської сільської ради Ставищенського району Київської області від 28.02.2001 року «Про надання земельних ділянок у постійне користування громадянам с. Ясенівка, зайнятим у соціальній сфері для ведення особистого підсобного господарства розміром до 1,0 га» останній надано дозвіл на складання проекту відведення земельних ділянок у постійне користування для ведення особистого підсобного господарства. Розпорядженням Ставищенської районної державної адміністрації Київської області №309 від 28 жовтня 2002 року «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок в приватну власність громадянам для ведення особистих селянських господарств на території Ясенівської сільської ради Ставищенського району» [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок в приватну власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок запасу земель сільськогосподарського призначення на території Ясенівської сільської ради Ставищенського району, у відповідному розмірі загальна площа 0,80 га. Земельна ділянка сформована та зареєстрована в Державному земельному кадастрі, відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробленого районним відділом № [NUMBER] КРФДП ЦДЗК ДКУ по земельних ресурсах. В подальшому розпорядженням Ставищенської районної державної адміністрації Київської області № 524 від 15.11.2005 року [PERSON] надано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства та видано 13 грудня 2005 року державний акт. На момент видачі державного акту остання померла. Він є особою, яка прийняла спадщину. 13 вересня 2023 року він звернувся до Ставищенської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, на що йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку, оскільки державний акт на право власності видано його дружині після її смерті. 18 січня 2024 року він звернувся до Ставищенської селищної ради із заявою про надання дозволу на завершення процедури приватизації земельної ділянки загальною площею 0,80 га, кадастровий номер 3224288000:07:001:0005, на що 23 лютого 2024 року за результатами розгляду отримав відповідь зі змісту якої вбачається, що оскільки при житті дружина не набула права власності на земельну ділянку у Ставищенській селищній раді відсутні підстави для передачі земельної ділянки йому у власність. Позивач просить визнати за ним право на завершення процедури приватизації з правом реєстрації за ним права власності на земельну ділянку площею 0,8 га, кадастровий номер 3224288000:07:001:0005 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Ясенівка Білоцерківського району Київської області в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] , відповідно до розпорядження Ставищенської районної державної адміністрації №309 від 28.10.2002 року та розпорядження Ставищенської районної державної адміністрації Київської області №524 від 15 листопада 2005 року. Позивач та його представник до суду подали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити, судові витрати по справі позивач просить покласти на нього. Представник відповідача - Ставищенської селищної ради в судове засідання не прибув, до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та просить розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру в м. Києві та Київській області до суду не прибув, дана третя особа повідомлена належним чином про місце, час та дату судового розгляду по справі. Представник третьої особи - Ставищенської державної нотаріальної контори до суду не прибув, дана третя особа повідомлена належним чином про місце, час та дату судового розгляду по справі. Суд, розглянувши справу, дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25 вересня 1977 року між позивачем та [PERSON] укладено шлюб, актовий запис №18 від 25 вересня 1977 року складений виконавчим комітетом Ясенівської сільської ради Ставищенського району Київської області (а.с. 24). Рішенням Тринадцятої сесії 23 скликання Ясенівської сільської ради Ставищенського району Київської області від 28.02.2001 року «Про надання земельних ділянок у постійне користування громадянам с. Ясенівка, зайнятим у соціальній сфері для ведення особистого підсобного господарства розміром до 1,0 га» його дружині надано дозвіл на складання проекту відведення земельних ділянок у постійне користування для ведення особистого підсобного господарства: "...4. [PERSON] - 1,0 га "(а.с. 25). Розпорядженням Ставищенської районної державної адміністрації Київської області № 309 від 28 жовтня 2002 року «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельних ділянок в приватну власність громадянам для ведення особистих селянських господарств на території Ясенівської сільської ради Ставищенського району» його дружині [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок в приватну власність для ведення особистого селянського господарств за рахунок запасу земель сільськогосподарського призначення на території Ясенівської сільської ради Ставищенського району, у відповідному розмірі: "... 4. [PERSON] - загальна площа 0,80 га" (а.с. 26). Земельна ділянка сформована та зареєстрована в Державному земельному кадастрі, відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробленого районним відділом № [NUMBER] КРФДП ЦДЗК ДКУ по земельних ресурсах. Орган, який зареєстрував земельну ділянку - Відділ Дерожгеокадастру у Ставищенському районі Київської області (а.с. 30-35). Розпорядженням Ставищенської районної державної адміністрації Київської області № 524 від 15.11.2005 року [PERSON] надано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства та видано 13 грудня 2005 року державний акт серія ЯБ № 303688 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,80 га, кадастровий номер 3224288000:07:001:0005. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010534902917 (а.с. 27, 28). Із відповіді Головного управління Держгеокадастру у місті Києві та Київській області від 02.04.2024 року № 29-10-0.331-3355/2-24 вбачається, що за інформацією відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у місті Києві та Київській області, у наявній у Відділі № 1 Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, міститься запис за № 010534902917 про реєстрацію державного акта серії ЯБ № 303688 від 13.12.2005 року на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3224288000:07:001:0005 площею 0,80 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Ясенівської сільської ради Ставищенського району Київської області на ім`я [PERSON] (а. с. 36). На момент видачі [PERSON] державного акту, остання померла (дата смерті [INFO] , актовий запис про смерть № 26 від 28 березня 2005 року складений відділом реєстрації актів цивільного стану Ставищенського районного управління юстиції Київської області, свідоцтво про смерть серія [NUMBER] ) (а.с. 29). Після смерті [PERSON] в Ставищенській районній нотаріальній конторі заведено спадкову справу №385/2005, позивач є особою, який прийняв спадщину, що підтверджується довідкою Ставищенської державної нотаріальної контори № 454/0214 від 13.09.2023р. (а.с. 40). 13 вересня 2023 року позивач звернувся до Ставищенської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з земельної ділянки розташованої на території Ясенівської сільської ради Ставищенського району Київської області з кадастровим номером 3224288000:07:001:0005, що належала його покійній дружині на підставі Державного акту серія ЯБ № 303688 виданого 13 грудня 2005 року на підставі розпорядження Ставищенської районної державної адміністрації № 524 від 15.11.2005 року. За результатом розгляду його звернення нотаріусом Ставищенської державної нотаріальної контори Цимбалюк В.М. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку, оскільки державний акт на право власності видано його дружині після її смерті (а.с. 39). 18 січня 2024 року [PERSON] звернувся до Ставищенської селищної ради із заявою про надання дозволу на завершення процедури приватизації земельної ділянки загальною площею 0,80 га, кадастровий номер 3224288000:07:001:0005, що знаходиться на території Ясенівської сільської ради (Ставищенська ОТГ) (а.с. 43-44). 23 лютого 2024 року за результатами розгляду вищевказаної заяви позивач отримав відповідь (№ 8 від 06.02.2024 року) зі змісту якої вбачається, що оскільки при житті його дружина не набула права власності на земельну ділянку у Ставищенській селищній раді відсутні підстави для передачі земельної ділянки йому у власність. Одночасно рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації (а.с. 45). У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. \~ \~ Згідно\~із ст.\~ст.\~4\~ч.\~1;\~5\~ч.\~1\~ЦПК України\~кожна особа\~має право\~в порядку,\~встановленому цим\~Кодексом,\~звернутися до\~суду за\~захистом своїх\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~Згідно\~із ч.\~1,\~2\~ст.\~76\~ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч.\~1,\~3\~ст.\~89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу. Згідно статті 79 ЗК України земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Законодавством також встановлено, що межі земельних ділянок визначаються в технічній документації із землеустрою та в натурі (на місцевості). У відповідності до вимог ч. ч. 1, 3, 4, 9, 10 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації. Згідно із ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п. 3.5. роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. ЗК України у редакції, чинній до 01 січня 2013 року, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі 350/67/15-ц, провадження № 14- 652цс18. Частиною першою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення частина перша статті 1225 ЦК України). Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ч. 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Як встановлено ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки [PERSON] не встигла за життя зареєструвати своє право власності на земельну ділянку, приватизацію якої за життя розпочала, але не встигла завершити та отримати правовстановлюючий документ, межі земельної ділянки встановлені в натурі, даній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер, відомості про земельну ділянку внесені до Державного реєстру земель, тому позивач, як спадкоємець після смерті [PERSON] набув у порядку спадкування за законом право на завершення приватизації земельної ділянки, яке належало спадкодавці на момент її смерті. Судові витрати по справі позивач просить покласти нра нього.

Outcome: approved