Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-11 00:00:00

Представник ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що 14.10.2016 року між відповідачем та ПАТ «Банк Михайлівський», правонаступником якого є ТОВ «Діджи Фінанс», укладено угоду № 200504207 щодо кредитування. Кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах договору, однак відповідач порушив умови договору, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом. Позивач просить стягнути заборгованість та суми, що були розраховані у відповідності до\~ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також, позивач просить поновити строк позовної давності\~для подачі даного позову, оскільки приналежність права вимоги позивача за вказаним кредитним договором, була предметом спору у справі № 910/11298/16\~та ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 року було замінено первісного кредитора на правонаступника ТОВ «Діджи Фінанс», але оригінали документів, зокрема кредитних договорів, щодо яких\~право вимоги відступлено на підставі договору від 20.07.2020 року не були відразу передані позивачу і лише на початку 2023 року позивач отримав оригінали вищезазначених документів. Отже, саме\~наявність тривалого судового спору щодо приналежності\~права вимоги кредитору\~призвело до спливу загального строку позовної давності, фактична відсутність документів, що стосуються угоди по кредитуванню боржника [PERSON] \~унеможливлювала\~реалізацію\~прав позивача\~на звернення\~до суду\~за захистом\~своїх інтересів. Однак відповідач своїх\~зобов`язань за\~кредитним договором належно не виконав,\~загальний залишок заборгованості за\~наданим кредитом становить 77125,12 грн.:\~з\~яких\~заборгованість 51189,92 грн., суми інфляційних втрат 21320,62 грн, суми 3% річних 4614,58 грн, які\~позивач просить\~стягнути\~з\~відповідача в примусовому порядку, та\~процесуальні\~витрати у виді витрат на сплату судового\~збору та витрат на правничу допомогу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду, яка була відкладена до 12 липня 2024 року. Представник\~позивача\~у судове\~засідання\~не\~з`явилася,\~в\~позовній заяві просить\~справу\~розглянути без\~участі представника\~позивача,\~у\~разі\~неявки відповідача постановити\~заочне\~рішення на підставі наявних в матеріалах справи\~доказів, позовні\~вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася з невідомих для суду причин, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. Крім того, про судові засідання відповідач повідомлялася через оголошення на сайті Судової влади України. У зв`язку з цим суд на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.ст.12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 14.04.2016 року між відповідачем\~ [PERSON] та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено угоду № 200504207 щодо кредитування, відповідно до якої банк надав відповідачу у користування кредитні кошти в розмірі\~18 273,1 грн., з встановленим строком користування з 14.04.2016 року по 14.04.2019 року (Т.1 а.с.65-66). Відповідач [PERSON] підписала Анкету №200504207 на отримання вказаного кредиту (Т. 1 а.с.67). Сторони кредитного договору погодили\~Графік платежів до кредитного договору № 200504207 від 14.04.2016 року (Т.1 а.с. 73). Встановлено, що ПАТ «Банк Михайлівський» видав довідку про умови кредитування та орієнтовну вартість споживчого кредиту, зазначивши, що орієнтовна сукупна вартість вказаного кредиту\~становить 30449,80 грн. (Т.1 а.с.48). Зі змісту позовної заяви слідує що 20.07.2020 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс» було укладено Договір №7_БМ про відступлення прав вимоги. За даним договором було сплачено кошти та передано вимогу за кредитним договором № 200360361 від 20.10.2015 року. 23.05.2016 року згідно з Рішенням Правління НБУ № 14/БТ, ПАТ «Банк Михайлівський» віднесено до категорії неплатоспроможних, а відповідно до Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 812 розпочато процедуру виведення ПАТ «Банк Михайлівський» з ринку шляхом запровадження у ньому тимчасової адміністрації. У зв`язку з зазначеними подіями, 20.07.2020 року позивачем набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський», на підставі договору № 7_БМ від 20.07.2020 року, укладеному за результатами проведення публічних торгів (аукціону) лоту №GL16N618071, що мало місце 15 червня 2020 року. Серед кредитних договорів, що передані за договором про відступлення права вимоги, наявний також кредитний договір, що був укладений 20.10.2015 року між відповідачем та ПАТ «Банк Михайлівський». Згідно Витягу з реєстру боржників ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» до Договору № 7_БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 року,\~загальний залишок заборгованості (без урахування штрафів та пені) становить 51 189,20 грн, які складаються з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 17765,83 грн. та заборгованості за доходами у розмірі 33424,09 грн. (Т. 1 а.с.15). Матеріали справи містять розрахунок заборгованості [PERSON] за\~кредитним договором № 200504207 від 14.04.2016 року. Зокрема, сума боргу з 21.03.2021 по 21.03.2024 становить 51\~189,92 грн. Позивач розрахував інфляційні втрати в сумі 21320,62 грн.\~за період з\~21.03.2021р. по 21.03.2024 р., та 3 % річних,\~за період з 21.03.2021р. по 21.03.2024 р., в сумі 4614,58 грн. Отже, загальна сума боргу, який просить позивач стягнути з відповідача становить 77125,12 грн. /51189,92 + 21320,62 + 4614,58\~(Т.1 а.с.83-85). Матеріали справи містять виписку по особовому рахунку за період з 23.05.2016 р. по 27.07.2020 р. (Т.1 а.с.86-250, Т.2 а.с.1-250,\~Т.3 а.с. 1-167). До матеріалів справи позивачем додано постанову Північного апеляційного Господарського суду від 01.07.2021 року у справі № 910/11298/16 за позовом ТОВ «Діджи Фінанс» до ТОВ «Фінансова компанія "Плеяда", ТОВ «Фінансова компанія «Фагор» про застосування наслідків нікчемності правочину, відновлення становища, яке існувало до порушення права (Т.1 а.с. 34-62). У порушення умов договору та вимог\~статей 526,527,530 ЦК України\~ [PERSON] взяті на себе за кредитним договором зобов`язання не виконав, що призвело до утворення заборгованості у розмірі 77125,12 грн.:\~з\~яких\~заборгованість 51189,92 грн., суми інфляційних втрат 21320,62 грн, суми 3% річних 4614,58 грн. Відповідно до\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 530 ЦК України\~передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст.536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. У відповідності до\~ч.1 ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625\~цього Кодексу. Згідно\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За\~статтями 512,514 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні не вимагає згоди на це боржника, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з\~ч.2 ст.517 ЦК України\~боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, чи який вважає, що йому не надано належних доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредиту, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору (а не новому) і таке виконання є належним. Інших правових наслідків факт не повідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно пункту першого частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, враховуючи, що відповідач належним чином зобов`язання щодо повного погашення заборгованості за договором кредиту, укладеним між ним та ТОВ «Діджи Фінанс», не виконав, позивач, який отримав право вимоги до відповідача за договором факторингу, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору, а тому суд доходить висновку, що позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 51189 грн 92 к. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, суд зазначає таке. Згідно\~ч. 2 ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до\~статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до\~статті 625 ЦК України\~у розмірі, встановленому законом або договором. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до\~статті 625 ЦК України\~є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. В той же час, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року (до дати настання форс-мажорних обставин, викликаних військовою агресією російської федерації) за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Так позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних розрахованих наступним чином: період прострочення - з 21.03.2021 до 31.12.2023 (1016 днів), з 01.01.2024 р. до 21.03.2024 р. (81 днів) (Т.1 а.с.84) Натомість, задоволенню підлягають позовні вимоги за період з 21.03.2021 до 23.02.2022, що становить 1430 грн 51 к. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. З урахуванням останніх правових позицій, висловлених Верховним Судом, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, що також має місце у справі, що розглядається, інфляційна складова за певний місяць враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці (час прострочення у неповному місяці більше 15 днів - за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (15 днів) - за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується). Таким чином, інфляційні втрати за період з 21.03.2021 р. до 23.02.2022 р. становлять 4679, 39 грн. 15.02.2024 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та Адвокатським бюро «Анастасії Мінковської» було укладено договір №26 про надання правової допомоги. Згідно детального опису робіт (наданих послуг) від 15.02.2024 року позивачем було отримано наступні послуги: складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості - 6000,00 грн, направлення позовної заяви з додатками через підсистему «Електроний суд» - 1500,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставістатті 41\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з\~пунктом 4\~частини першоїстатті 1\~Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»(далі - Закон № 5076-VI)\~договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог\~частини четвертої цієї статті\~суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Судом враховано, що розмір витрат на оплату послуг правової допомоги співмірний із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову, беручи до уваги ту обставину, що матеріали справи не містять клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні, тому вимоги про стягнення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 7500,00 грн. підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони\~пропорційно\~розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено на 74,3 % (57299.82 грн.: 77125.12 грн. х 100). У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають\~стягненню\~витрати по оплаті судового збору у сумі 1799 грн. 84 коп. (2422,40 грн. х 74,3 %). На підставі викладеного і

Outcome: partial