Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

22 березня 2024 року до Суворовського районного суду м. Одеси через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява АТ «СГ «ТАС» до [PERSON] про відшкодування шкоди у порядку суброгації у розмірі 17436,28 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09 березня 2021 року по вул. Обільна в м.Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу «Kia Sportage», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Hyundai Tucson», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Київського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2021 року відповідача визнано винним у вчинені ДТП. Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Kia Sportage» склала 114486,38 грн, з якої 9123,40 грн зараховано до суми несплачених страхових платежів страхувальника, а 105362,98 грн виплачено власнику пошкодженого автомобіля. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована ТДВ «СК «Кредо», яке у добровільному порядку не виплатило страхове відшкодування за заявою позивача про виплату 114486,38 грн, то позивач звернувся з позовом до ТДВ «СК «Кредо» про стягнення 100426,14 грн страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу; 619,07 грн пені; 123,81 грн 3 % річних. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 27 вересня 2021 року позов задоволено частково та стягнуто 97050,10 грн страхового відшкодування в порядку регресу, що було виплачено позивачеві. У зв`язку з цим позивач визначив розмір шкоди, яку має виплатити відповідач у сумі 17436,28 грн, виходячи із 114486,38 97050,10 грн, яку і просив з нього стягнути разом із понесеними судовими витратами. 10 квітня 2024 р у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження. Представник позивача у засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. В судовому засіданні відповідач заперечував проти заявленого позову, вважає, що всі витрати мала нести страхова компанія, його не запрошували на огляд транспортного засобу , розмір шкоди є занадто великим, доказів для спростування цього твердження в нього не має. Окремо зауважив, що позивач не звертався до нього в досудовому порядку, він не виключає, що якщо б було таке звернення він може і сплатив би кошти без судових витрат. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом було встановлено, що з позивачем укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № FO-00826817, предметом якого є страхування транспортного засобу «Kia Sportage», державний номерний знак [NUMBER] . 09 березня 2021 року о 16:30 годині по вул. Обільна напроти буд.21 в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON] , який керуючи транспортним засобом «Hyundai Tucson», державний знак [NUMBER] , рухаючись по вул. Обільна напроти буд.21 в м. Одесі на перехресті рівнозначних доріг з вул. Лядова, в порушення п.10.11 Правил дорожнього руху України не надав перевагу в русі транспортному засобу «КІА», державний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який наближався праворуч, та допустив зіткнення транспортних засобів. Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 29 квітня 2021 року суддею Київського районного суду м. Одеси ухвалено постанову у справі № 947/8845/21, [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 грн. 10 березня 2021 року власниця пошкодженого автомобіля «Kia Sportage», номерний знак [NUMBER] [PERSON] звернулася до позивача із заявою про настання події. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «Kia Sportage», номерний знак [NUMBER] проведено його огляд, про що складено акт огляду (дефектна відомість) та отримано Рахунок АД-00000324 від 10 березня 2021 року від СТО, відповідно до яких вартість ремонту автомобіля склала 114486,38 грн. Позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 15.10.20 № FO-00826817 (Єврокаско 5 зірок), та заяви [PERSON] про виплату страхового відшкодування та на підставі зібраних документів позивач склав розрахунок страхового відшкодування та страховий акт № 07879/21/921 від 18 березня 2021 року на суму 114486,38 грн, з якої 9123,40 грн - зараховано до суми несплачених страхових платежів страхувальника, а 105362,98 грн було виплачено власниці, що підтверджується платіжними дорученнями № 169318 від 22 березня 2021 року. Позивач провів зарахування зустрічних однорідних вимог, про що зазначено у страховому акті № 07879/21/921 від 18 березня 2021 року. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Кредо» на підставі полісу № 203021222, і у порядку досудового врегулювання спору регресна заява позивача про виплату в порядку регресу суми страхового відшкодування в розмірі 114486,38 грн ТДВ «СК «Кредо» не задоволено, тому позивач звернувся до господарського суду з позовом до ТДВ «СК «Кредо» про стягнення 100426,14 грн страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу; 619,07 грн пені; 123,81 грн 3 % річних. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 27 вересня 2021 року у справі № 908/2099/21 позовні вимоги АТ «СГ «ТАС» задоволені частково та стягнуто з ТДВ «СК «Кредо» 97050,10 грн страхового відшкодування у порядку регресу, 119,65 грн 3 % річних та 2180,11 грн судового збору. За рішенням Господарського суду Запорізької області ТДВ «СК «Кредо» перерахувала позивачеві страхове відшкодування у розмірі 97050,10 грн (платіжні доручення № 3089 від 18.10.2021 року, № 6297 від 18.10.2021 року, № 6376 від 19.10.2021 року, № 6434 від 22.10.2021 року, № 6524 від 22.10.2021 року) Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до вимог п.п «в)» п. 38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до ч.1\~ст.1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. В силу ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1888 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За нормами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до положень\~статті 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13\~ЦПК\~України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до частини першої\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно з частиною першою\~статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст.77 ЦПК України). Відповідно до частини другої\~статті 78\~ЦПК\~України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За нормами ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі\~статтею 80\~ЦПК\~України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормами\~ч.1\~ст.95\~ЦПК\~України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Частиною першою статті 89\~ЦПК\~України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, аналізуючи вказані норми, слід зазначити, що ТДВ «СК «Кредо» сплатило відшкодування відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач сплатив страхувальнику за договором добровільного страхування суму страхового відшкодування у розмірі 105362,98 грн. Згідно з приведеним представником позивача розрахунком різниці борг відповідача складає 17436,28 грн, однак суд з таким розрахунком не погоджується, оскільки сума 114486,38 грн, від якої позивач віднімає сплачене за рішенням господарського суду відшкодування 97050,10 грн, не обґрунтована. Як зазначено позивачем, сума 114486,38 грн складається з 9123,40 грн сума несплачених страхових платежів страхувальника, а 105362,98 грн виплачене страхове відшкодування. Судом встановлено, що 9123,40 грн стосується правовідносин позивача і страхувальника, тому не може бути покладена у відповідальність відповідача. Отже, з урахуванням встановлених обставин, позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 8312,88 грн. (105362,98-97050,10). Заперечення відповідача щодо визначеного позивачем розміру шкоди не підтверджені належними доказами. Посилання відповідача на те, що позивач в досудовому порядку не намагався врегулювати спір знайшло своє підтвердження тим, що позивач не надав доказів звернення, разом з тим відповідач не заявляв клопотань з пропозиціями мирного врегулювання, тому його доводи не можуть вплинути на висновки суду по суті спору. Також, згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути також судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 1443,75 грн. (3028 грн Х 47,68 % /100%), оскільки задоволена до стягнення сума - 8312,88 грн. складає 47,68 % від заявленої позивачем .

Outcome: partial