Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який у подальшому уточнила та в остаточному варіанті просить визнати за нею право власності на 85/200 частин квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] . При цьому, посилається на те, що вона та [PERSON] є дітьми спадкодавця та його спадкоємцями за законом першої черги, які прийняли спадщину після його смерті. Спадкодавець за життя набув у власність 85/100 частин квартири [ADDRESS] , оскільки сплатив пайові внески в Житлово-будівельному кооперативі №2, проте належним чином не оформив це право. Відповідач [PERSON] , колишня дружина спадкодавця, набула частку у праві власності на спільне майно, яка складає 15/100 частин та не визнає право власності на частку в квартирі позивача. Відповідач звернулася до суду із зустрічним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 95/100 частин квартири [ADDRESS] , посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 11.04.1991 року по 23.06.2000 року, від якого у них є син [PERSON] , [INFO] . Під час шлюбу було придбано спірну квартиру, оскільки сплачено у повному обсязі пайові внески, а тому вона має право на половину спільного сумісного майна подружжя. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 01.03.2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 05.04.2024 року вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, справі присвоєно №295/3192/24. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у позові за безпідставністю. Позивач надала відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просить застосувати позовну давність до вимог за зустрічним позовом, відмовити у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом та стягнути з [PERSON] на користь позивача понесені нею судові витрати. Представник відповідача [PERSON] надав до суду відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила його задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні просили задовольнити зустрічний позов та відмовити у задоволенні первісного позову. В судове засідання відповідачі [PERSON] та представник Житлово-будівельного кооперативу №2 не з`явилися, про причини неявки не повідомили. Допитана в судовому засіданні 31.05.2024 року в якості свідка [PERSON] пояснила, що відповідач була другою дружиною [PERSON] , а вона була першою його дружиною з 1987 року по 1991 рік. Коли вони одружилися цієї квартири не було. Вона здійснила з відповідачем сімейний обмін квартирами, доплат не було. Поміняла свою однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 37,5 кв.м. Про сплату пайових внесків їй нічого не відомо. Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів від 13.06.1991 року №26 дозволено обмін квартир та затверджено рішення житлово-будівельних кооперативів, зокрема належної частини житлової площі 23,0 кв.м. гр. [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , що складається із 3-х кімнат, площею 38,0 кв.м., склад сім`ї 2 чол. (буд. належить ЖБК «2») з гр. [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , що складається із 1 кімнати, площею 19,73 кв.м., склад сім`ї 2 чол. з внесенням її в особовий рахунок чоловіка гр. [PERSON] , який проживає по [ADDRESS] . (Виписка із протоколу від 25.04.1991 року про дозвіл родинного обміну). Після такого обміну буде проживати сім`я 3 чол. Згідно довідки Житлово-будівельного кооперативу №2 від 20.02.2024 року №2, квартира [ADDRESS] виплачена повністю. Загальна вартість виплаченого паю складає 11103 крб. 61 коп. Перший пайовий внесок був сплачений в 1987 році в сумі 3809 крб. 00 коп. Пайові внески за період з 1989 по 1991 рік щомісячно сплачувались по 26 крб. Останній пайовий внесок сплачений 30.01.1992 року в сумі 3314 крб. Пайові внески з 1989 року надходили на особовий рахунок [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.04.1991 року по 23.06.2000 року, від якого у них є син [PERSON] , який народився [INFO] . [PERSON] народилася [INFO] , її батьком був [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . [INFO] [PERSON] , яка діяла від імені своєї малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , подала до Другої Житомирської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а тому позивач є такою, що прийняла спадщину після смерті батька у встановленому законом порядку. Син спадкодавця [PERSON] , який був неповнолітнім на момент відкриття спадщини, прийняв її, оскільки постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 23.12.2008 року у справі №2-5322/08 визнано за [PERSON] право власності на 15/100 частин квартири [ADDRESS] ; встановлено факт належності померлому [INFO] [PERSON] на праві власності 85/100 частин квартири [ADDRESS] ; визнано за [PERSON] , 1991 р.н., право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] померлого [INFO] на 85/100 частин квартири [ADDRESS] . Постановою Житомирського апеляційного суду від 08.01.2024 року рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23.12.2008 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах свого неповнолітнього сина [PERSON] до Житлово-будівельного кооперативу №2, Територіальної громади міста Житомира в особі Житомирської міської ради про визнання права власності на квартиру. Постановою державного нотаріуса від 30.11.2023 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 85/200 частин квартири [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними та шлюбним договором. Згідно ч.1 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, встановлених законом, а на підставі ч.2 тієї ж статті у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В силу ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Враховуючи, що за час перебування [PERSON] у шлюбі зі спадкодавцем було сплачено 30% пайового внеску, а саме в розмірі 3314,00 крб., тому [PERSON] має право на частину спільного сумісного майна подружжя, тобто на 15/100 частин у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Саме в такому розмірі вона і просила суд визнати за нею право власності у цивільній справі №2-5322/08, а підстави для відступу на даний час від засад рівності часток подружжя та визнання за [PERSON] права власності на 95/100 частин спірної квартири, відсутні, що є підставою для часткового задоволення зустрічного позову. При цьому, суд не приймає до уваги висновки оцінювачів про вартість майна, а саме квартири [ADDRESS] , надані сторонами, оскільки вони складені без проведення особистого огляду об`єкта оцінки, за даними щодо основних характеристик об`єкта наданими лише замовниками і достовірність наданих даних оцінювачем не встановлювалась. Крім того, визначена вартість об`єкта оцінки є незалежним судженням оцінювача, а тому не може вважатися достовірною. Отже вказані докази є неналежними та недопустимими. Судові експертизи з питання визначення вартості вищезазначеної квартири у справі не призначалися та не проводилися. Також суд не приймає до уваги посилання відповідача щодо впливу на визначення розміру її частки родинного обміну квартирами, оскільки останньою не доведено, що такий обмін дав право набути подружжю у власність спірну квартиру, адже ордер на квартиру надає лише право користування жилим приміщенням, а не підтверджує право власності на таке житло, яке на той час перебувало у власності житлово-будівельного кооперативу. На час відкриття спадщини спадкодавець не перебував у шлюбі з [PERSON] , разом з тим, право на спадкування після його смерті мають в рівних частках спадкоємці за законом першої черги, які прийняли спадщину, тобто його діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Оскільки належна спадкодавцеві частка спірної квартири складає 85/100 частин, то вона підлягає розподілу у рівних частинах між спадкоємцями за законом, тобто по 85/200 частин кожному, що є підставою для задоволення позову [PERSON] . Відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial