Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

[PERSON] (далі заявник-1, [PERSON] ) та [PERSON] (далі заявник-2, [PERSON] ) звернулися до Обухівського районного суду Київської області, за участі зацікавленої особи: Обухівського об`єднаного відділу (м. Обухів) Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, із заявою про встановлення факту постійного проживання. На обґрунтування поданої заяви зазначено, що [PERSON] народився [INFO] у м. Алма-Ата, Республіка Казахстан. [INFO] в [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , яка в подальшому після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Як наголошував заявник-1, із 1986 року по 1991 рік [PERSON] навчалась в Київському інституті народного господарства за спеціальністю економічна інформатика та автоматизовані системи управління, у зв`язку з чим на період навчання з 04.09.1987 року по 21.06.1991 рік тимчасово була зареєстрована та проживала у гуртожитку по [ADDRESS] . Відповідно до копії трудової книжки [NUMBER] [PERSON] 03.09.1991 року прийнята на посаду бухгалтера в Євпаторійську організацію для орендаторів «Ампелос» згідно з наказом № 84-к від 02.09.1991 року. 04.09.1996 року [PERSON] видано Євпаторійським МВ ГУ МВС України в Криму паспорт громадянина України серії [NUMBER] , де зроблено відмітку про місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] , із 20.06.1995 року. 26.06.2006 року УГІРФО ГУ МВС України в м.Києві видано [PERSON] тимчасову посвідку на постійне проживання серії [NUMBER] , місце реєстрації: [ADDRESS] . [INFO] в [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві. У подальшому, 25.07.2020 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) видано свідоцтво серії [NUMBER] про державну реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади (Української територіальної громади) від 15.03.2024 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з відповіддю на адвокатський запит № 36 від 21.03.2024 року, наданою 22.03.2024 року Обухівським об`єднаним відділом Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, [PERSON] рекомендовано особисто звернутися до територіального підрозділу Державної міграційної служби за місцем проживання та подати заяву про набуття громадянства України за територіальним походженням. 24.06.2024 року [PERSON] звернувся до Обухівського об`єднаного відділу Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області із заявою про набуття громадянства України за територіальним походженням. Таким чином, заявники просили встановити факт, що має юридичне значення, про те, що [PERSON] у період з 21.06.1991 року по 24.08.1991 року включно фактично проживала за адресою: [ADDRESS] , Української Радянської Соціалістичної Республіки. У письмових поясненнях на заяву заінтересована особа просила відмовити в задоволенні даної заяви, оскільки надані заявниками докази не підтверджують факт проживання [PERSON] на території України станом на 24.08.1991 року. У судовому засіданні заявник та представник заявників надали усні пояснення та просили задовольнити подану заяву. У судовому засіданні заінтересована особа щодо вирішення даної справи поклалась на думку суду. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. За положеннями частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини 2 статті 293 ЦПК України). Частиною другою статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону. Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року (частина друга статті 3 Закону України «Про громадянство України»). Статтею 8 Закону України «Про громадянство України» встановлюються підстави набуття громадянства України. Відповідно до частин 1, 2 статті 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Відповідно до пункту 33 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 (далі - Порядок), для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, син чи дочка якої постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також: а) документ, який підтверджує факт постійного проживання сина чи дочки заявника до 24 серпня 1991 року на території, зазначеній у абзаці першому цього пункту; б) копію свідоцтва про народження сина чи дочки заявника або інші документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з сином чи дочкою, які постійно проживали на території, зазначеній у абзаці першому цього пункту. Згідно з пунктом 44 Порядку в разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Із матеріалів справи слідує, що [INFO] в [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] , яка в подальшому після укладення шлюбу змінила прізвище на [PERSON] . Із 1986 року по 1991 рік [PERSON] навчалась в Київському інституті народного господарства за спеціальністю економічна інформатика та автоматизовані системи управління, у зв`язку з чим на період навчання з 04.09.1987 року по 21.06.1991 рік тимчасово була зареєстрована та проживала у гуртожитку по [ADDRESS] . Дані обставини підтверджуються довідкою від 17.05.2022 року № 1 студентського містечка Київського національного університету ім. Вадима Гетьмана, підписаною директором студентського містечка [PERSON] та паспортистом [PERSON] , та карткою прописки ф-16 заявника [PERSON] . Згідно з карткою прописки ф-16 [PERSON] вибула 21.06.1991 року до Євпаторії. Відповідно до копії трудової книжки [NUMBER] [PERSON] 03.09.1991 року прийнята на посаду бухгалтера в Євпаторійську організацію для орендаторів «Ампелос» згідно з наказом № 84-к від 02.09.1991 року. 04.09.1996 року [PERSON] видано Євпаторійським МВ ГУ МВС України в Криму паспорт громадянина України серії [NUMBER] , де зроблено відмітку про місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] , із 20.06.1995 року. Водночас, надані до матеріалів справи докази не містять достатньої інформації щодо постійного проживання доньки [PERSON] [PERSON] , на території України станом на 24.08.1991 року. Так, згідно з довідкою від 17.05.2022 року № 1 студентського містечка Київського національного університету ім. Вадима Гетьмана та карткою прописки ф-16 [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , у період навчання з 04.09.1987 року по 21.06.1991 року, після чого вибула до м. Євпаторії. Надалі, 03.09.1991 року [PERSON] прийнята на посаду бухгалтера в Євпаторійську організацію для орендаторів «Ампелос» згідно з відомостями з трудової книжки [NUMBER] . Із 20.06.1995 року [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , відповідно до відмітки в паспорті громадянина України серії [NUMBER] . Інші подані заявниками документи не містять відомостей за період між 21.06.1991 року та 03.09.1991 року, відтак не підтверджують обставини щодо проживання [PERSON] на території України станом на 24.08.1991 року. Отже, наявні в матеріалах справи докази не свідчать беззаперечно про те, що [PERSON] проживала на території України у зазначений в заяві про встановлення факту період з 21.06.1991 року по 24.08.1991 року постійно, включаючи станом на 24.08.1991 року. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до частин першої та шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, вимоги заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме про те, що [PERSON] у період з 21.06.1991 року по 24.08.1991 року включно фактично проживала за адресою: [ADDRESS] , Української Радянської Соціалістичної Республіки, є недоведеними. Ураховуючи викладене, у задоволенні відповідної заяви [PERSON] та [PERSON] суд дійшов висновку відмовити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: dismissed