Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~У травні 2024 Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «АКОРДБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02.06.2021 року між ПАТ «Комерційний Банк\~«АКОРДБАНК» та [PERSON] було підписано Заяву-пропозицію № СІК-020621/086-24, відповідно до умов якої відповідач отримала кредит в сумі 105\~000,00 грн. зі сплатою 16,99% річних, щомісячної комісії 0,99%. на загальні споживчі цілі строком на 60 місяців. Відповідач була ознайомлена з умовами кредитування, з графіком платежів та повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, сумою комісійної винагороди та іншими платежами за договором, про що свідчить її підпис на зазначеній Заяві-анкеті та паспорті споживчого кредиту. На виконання умов кредитного договору № СІК-020621/086-24 від 02.06.2021, ПАТ «Комерційний Банк\~«АКОРДБАНК» свої зобов`язання по видачі суми кредиту виконав повністю. В свою чергу, позичальник у порушення умов кредитного договору свої зобов`язання не виконала, кредитні кошти вчасно не повертала, що спричинило виникнення заборгованості за кредитом, відсотками та комісією. Станом на 23.01.2024 заборгованість [PERSON] перед банком складає 135\~499, 82 грн, з яких: 19\~783, 48 грн\~- прострочена сума заборгованості по кредиту; 21\~883,77 грн - \~прострочена сума заборгованості по процентах; 18\~711, 00 грн - \~прострочена заборгованість за комісією; 75121, 57 грн - \~строкова сума заборгованості по кредиту. Посилаючись на викладене, ПАТ КБ «АКОРДБАНК» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № СІК-020621/086-24 від 02.06.2021 у розмірі 135\~499, 82 грн. Ухвалою суду від 30.05.2024 провадження по справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. \~ \~ \~ \~У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не надала. \~ \~ \~ \~Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між \~АТ «КБ АКОРДБАНК» та [PERSON] 02.06.2021 укладено кредитний договір (Заява-пропозиція № СІК-020621/086-24), відповідно до умов якої відповідач отримала кредит в сумі 105\~000, 00 грн. зі сплатою 16,99% річних на загальні споживчі цілі строком на 60 місяців, щомісячною комісією 0,99%. Відповідач була ознайомлена з умовами кредитування, з графіком платежів та повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, суми комісійної винагороди та інші платежі за договором, про що свідчить її підпис на зазначеній Заяві-пропозиції. На виконання умов кредитного договору № СІК-020621/086-24 від 02.06.2021, позивач свої зобов`язання по видачі відповідної суми кредиту виконав повністю, кошти надав, що підтверджується меморіальними ордерами № 3999169 від .02.06.2021, №3999170 від 02.06.2021, № 55557253 від 02.06.2021, та заявою на видачу готівки №282526 від 02.06.2021. Відповідно до Додатку №1 до заяви-пропозиції № СІК-020621/086-24 від 02.06.2021 р. (графік платежів розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки) позичальник зобов`язався сплачувати щомісячно по 3654,46 грн., що складається з погашення суми кредиту, процентів за користування кредитом, у тому числі, платежі за додаткові та супутні послуги (розрахункове-касове обслуговування). АТ «КБ АКОРДБАНК» вказує, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує. Позивачем надано суду докази надсилання досудової вимоги позичальнику, який прострочив внесення платежів за договором, про дострокове повернення всієї суми кредиту, сплати процентів та інших обов`язкових платежів. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість позичальника перед кредитором АТ «КБ АКОРДБАНК» станом на 23.01.2024 становить у розмірі 135\~499,82 грн, з яких: 19\~783, 48 грн\~- прострочена сума заборгованості по кредиту; 21\~883,77 грн - \~прострочена сума заборгованості по процентах; 18\~711, 00 грн - \~прострочена заборгованість за комісією; 75121, 57 грн - \~строкова сума заборгованості по кредиту. Так, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов`язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором. Відповідно до ч. 2\~ст. 215 ЦК України\~недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Згідно положень ч. ч. 1-4\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, судом встановлено факт отримання [PERSON] кредитних коштів в розмірі 105\~000, 00 грн у відповідності до вимог укладеного договору. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення із [PERSON] 19\~783, 48 грн\~- простроченої суми заборгованості по кредиту, 21\~883,77 грн - \~простроченої суми заборгованості по процентах, 75121, 57 грн - \~строкової суми заборгованості по кредиту, а тому задовольняє позов в цій частині. Що стосується вимог про стягнення простроченої суми за комісією у розмірі 18\~711, 00 грн, суд приходить до наступного. 10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно\~до\~пункту\~5\~Правил\~про\~споживчий\~кредит\~банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом,\~іншими\~актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19 та у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 у справі №204/224/21. У постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язанні з розрахунково-касовим обслуговуванням, передбачена в Графіку платежів, який є додатком №1 до Заяви-Пропозиції № СІК-020621/086-24 від 02.06.2021 (колонка 7.2 графіка). Розмір комісії за розрахунково-касове обслуговування складає 1039,50 грн. При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення пункту 2.5 Заяви-Пропозиції № СІК-020621/086-24 від 02.06.2021 та Графіку платежів, який є додатком № 1 до Заяви-Пропозиції № СІК-020621/086-24 від 02.06.2021 (колонка 7.2) щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Це узгоджується з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 у справі №204/224/21. Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення. Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22). Отже, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення комісії в розмірі 18711,00 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до задоволених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial