Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

05.01.2024 р. представник Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0989312659 від 12.08.2019 р. в сумі 59973 грн. 22 коп., понесені витрати на сплату судового збору в сумі 2684 грн. 00 коп., та витрати на правову допомогу в сумі 17000 грн. 00 коп. Представник позивача цей позов обґрунтував тим, що 12.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0989312659 та отримання кредиту згідно заявки - анкети на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики № 2628798744 від 25.12.2019 р., що акцептована [PERSON] 25.12.2019 p., шляхом підписання електронним підписом [PERSON] (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України). Відповідно до умов Договору позики Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000 грн. 00 коп., в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається Сторонами відповідно до умов Договору. Генерація і надсилання одноразового ідентифікатора, використаного для підписання Заявки і, відповідно, укладення Договору здійснюється наступним чином: клієнт на веб-сайті натискає відповідну кнопку для підписання заявки/договору, силами програмного забезпечення генерується одноразовий ідентифікатор ключа для підписання, доступу до якого працівники товариства не мають. Вказаний ключ автоматично через API-сервіс надсилається на телефонний номер клієнта - [PERSON] , верифікований в його Особистому кабінеті на сайті. Для цього використовуються послуги оператора СМС-відправлень, після введення клієнтом - [PERSON] згенерованого ключа у відповідне поле для підписання, програма звіряє згенерований та введений ключі, і у випадку їх співпадіння заявка/договір вважаються підписаними. Зазначені умови є публічною пропозицією розумінні ст.ст 641, 644 Цивільного кодексу України. Пропозиція (Оферта) на отримання 5 траншу згідно Заявки-анкети № 2628798744 від 25.12.2019 р. в рамках Договору про надання позики № 0989312659 від 12.08.2019 р. підписано позичальником [PERSON] 25.12.2019 р., електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений позичальником [PERSON] в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця. Відповідач [PERSON] здійснив дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем ТОВ «Інфінанс» було перераховано грошові кошти. Підписанням Договору позики відповідач [PERSON] , також підтвердив, що він повністю ознайомився з усіма його умовами, в тому числі з Правилами та йому було надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Правилами надання коштів у позику, передбачено що Договір кредиту укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається позичальником, у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за допомогою Електронного підпису одноразовим ідентифікатором, з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України). Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за договором кредиту, надавши позичальнику [PERSON] кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору кредиту, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. 14.07.2021 р. між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 14-07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за Договорами позики, у т.ч. за Договором позики № 0989312659 від 12.08.2019 p., що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором позики № 0989312659 від 12.08.2019 p., що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] , таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з [PERSON] станом на 11.12.2023 p., відповідно до розрахунку заборгованості, становить 88760 грн.,72 коп., з яких складається: - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 5000,00 грн.; - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 83760,72 грн.; Однак, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 59973 грн. 22 коп. з яких складається: - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 5000 грн. 00 грн.; - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс» - 54973 грн. 22 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово просив справу розглянути у його відсутність на підставі наявних в матеріалах справи доказів, заявив про ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання неодноразово не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявив, відзиву не надавав відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України був повідомлений про час та місце розгляду справи. Оскільки належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи відповідач у судові засідання неодноразово не з`являвся, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, клопотань про відкладення справи, відзиву, а представник позивача не заперечував проти заочного вирішення справи, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважав необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення у порядку спрощеного позовного провадження, про що 15.07.2024 р. постановив ухвалу. З урахуванням позицій представника позивача, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне у задоволені позовних вимоги відмовити з таких міркувань та підстав. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, встановив, що 14.07.2021 р. між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 14-07/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «Інфінанс» передав ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 14.07.2021 р. до Договору Факторингу № 14-07/21від 14.07.2021 р., ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги за договором позики № 2628798744 від 25.12.2019 р. до відповідача [PERSON] в сумі 88760,72 грн. з яких: 5000,00 грн. сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту), 49285,72 грн. сума заборгованості за процентами, що підтверджується копіями договору факторингу № 14-07/21 (а.с. 26-28) та витягу з Реєстру боржників до договору факторингу 14-07/21 від 14.07.2021 р. (а.с. 28-29). 10.01.2023 р. між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Колект Центр» укладено Договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» передав ТОВ «Колект Центр» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 10.01.2023 р. до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги ТОВ «Колект Центр» набуло права грошової вимоги за договором позики № 2628798744 від 25.12.2019 р. до відповідача [PERSON] в сумі 88760,72 грн. з яких: 5000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 83760,72 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами, що підтверджується копіями витягу з Реєстру боржників від 10.01.2023 р. (а.с. 34-36); Договіру №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги (а.с.31-33). Позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Колект Центр» не доведено належними, допустимими, достовірніними та достатніми доказами, які б кожен окремо та у своєму взаємному зв`язку у їх сукупності доводили б обставини укладення відповідачем [PERSON] шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором договору позики № 2628798744. Зокрема, позивачем ТОВ «Колект Центр» не надано суду достатніх доказів, які б свідчили про виконання вимог статтей 1, 3, 4, 6Закону України «Про електронний цифровий підпис» , статтей 3, 5, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», які б свідчили про укладення відповідачем [PERSON] шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором договору позики № 2628798744. Також позивачем не надано суду доказів, на підставі яких можливо встановити обставини, якими обгрунтовано позов (інформацію) про те, чи було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжну карту [NUMBER] ; не долучено первинного бухгалтерського документу, - виписки з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної картки [NUMBER] за періоди часу з 12.08.2019 р. по 10.01.2023 р. (обставини по договору позики № 2628798744); чи знаходиться номер телефону [NUMBER] , в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), відсутня інформація про номер телефону, на який відправлялася інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою [NUMBER] за вказані періоди часу. Додана до позову копія договору позики № 2628798744 від 12.08.2019 (а.с. 5-7) сам по собі не є достатнім доказом, який підтверджував обставини укладення відповідачем [PERSON] договору позики № 2628798744 в електронній формі та в наступному отримання ним кредитних коштів 5000,00 за квитанцією за сплату номер операції: 45385443 від 25.12.2019 (а.с.20), шляхом зарахування на картковий рахунок безготівкових коштів на належну саме відповідачу [PERSON] ; крім того додана до позову копія квитанції за сплату №45385443 від 25.12.2019, Номер операції: 45385443 є неналежним доказом, оскільки не містить відомостей про виконання зобов`язань кредитора саме за кредитним договором №2628798744 шляхом зарахування на картковий рахунок безготівкових коштів на належну саме відповідачу [PERSON] , а не іншій особі на картку, оскільки в квитанції за сплату зазначено реквізити одержувача ТОВ «Інфінанс», код ЄДРПОУ 0000000, IBAN: 8900000000000000000000, Банк: (а.с.20). Спірні правовідносини регламентуються: - ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, за якими одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; - ст. 625 ЦК України, за змістом якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором чи законом; - ст. 1054 ЦК України, за якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. - відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. - статтею 1055 ЦК України визначена письмова форма укладення кредитного договору. - згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання. - згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства. - відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. - статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). - відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. - згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис». Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі. Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до частиною першою ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною шостою ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За наведених обставин, суд оцінюючи у сукупності вище зазначені обставини встановлені судом під час розгляду справи по суті, дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» не доведено належними, допустимими, достовірніними та достатніми доказами, які б кожен окремо та у своєму взаємному зв`язку у їх сукупності доводили б обставини укладення відповідачем [PERSON] шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором договору позики №2628798744, а також позивачем ТОВ «Коллект Центр» не надано суду достатніх доказів, які б свідчили про виконання вимог статтей 1, 3, 4, 6Закону України «Про електронний цифровий підпис» , статтей 3, 5, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», які б свідчили про укладення відповідачем [PERSON] шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором договору позики №2628798744, а також позивачем не надано суду доказів, на підставі яких можливо встановити обставини, якими обгрунтовано позов (інформацію) про те, що було емітовано на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) платіжну карту [NUMBER] ; не долучено первинного бухгалтерського документу, - виписки з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної картки [NUMBER] за періоди часу з 12.08.2019 р. 10.01.2023 р. (обставини по договору позики №2628798744); чи знаходиться номер телефону [NUMBER] , в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), відсутня інформація про номер телефону, на який відправлялася інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою [NUMBER] за вказані періоди часу, то позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами своє право вимагати стягнення боргу за договором позики № 2628798744 від 12.08.2019 р. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed