Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Черних Вікторії Олександрівни звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовом до Яготинської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно, відповідно до вимог якого просив: - встановити, що [PERSON] постійно проживав разом із [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини; - визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2.9540 га, кадастровий номер 3225582700:01:001:0008, яка призначена для ведення товарного сільскогосподарського виробництва та розташована на території Кулябівської сільської ради Київської області; - визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки, площею 2,9540 га, яка призначена для ведення товарного сількогосподарського виробництва та розташована на території Кулябівської сільської ради Яготинського району (на даний час Бориспільського району) Київської області, а також житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] . Згідно заповіту від 22.01.2020, посвідченого секретарем виконкому Кулябівської сільської ради Федоренко Л.М., позивач по справі являється спадкоємцем всього майна [PERSON] , померлого [INFO] . Крім того, в силу вимог ст. 1266 ЦК України позивач та відповідачка по справі - рідна сестра позивача - являються онуками [PERSON] та є спадкоємцями майна померлого за правом представлення за законом, оскільки їх батько, [PERSON] , помер [INFO] , тобто ще під час життя [PERSON] . В передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач не звертався, оскільки постійно проживав разом із померлим однією сім?єю до дня відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження житлових і матеріально-побутових умов від 05.12.2023. [PERSON] був особою похилого віку (92 роки) та потребував стороннього догляду та піклування. Так, у січні 2023 року самопочуття [PERSON] значно погіршилося, останній постійно скаржився на слабкість та відсутність сил, відтак позивач з метою надання останньому допомоги по господарству, вимушений був переїхати до нього, де проживав разом із ним до дня його смерті за адресою: [ADDRESS] . Крім того, після смерті [PERSON] , з?ясувалось, що дідусем разом із заповітом позивачу по справі були передані копії правовстановлюючих документів на спадкове майно - копію державного акту на право власності на земельну ділянку, а також копію свідоцтва про право власності на житловий будинок. Оригінали державного акту на право власності на земельну ділянку та свідоцтва про право власності на житловий будинок у позивача відсутні, тобто позивач вважає, що правовстановлюючі документи на спадкове майно [PERSON] - державний акт на право власності на земельну ділянку (серія ЯА №586008) та свідоцтво про право власності на житловий будинок від 23.06.2006 - є втраченими, що підтверджується наданими позивачем оголошеннями в газеті «Яготинські вісті». Ухвалою від 25.01.2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження, Ухвалою від 12.03.2024 року витребувано у приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Черних О. В. інформаційну довідку щодо реєстрації спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою від 09.04.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження. Представник позивача подала заяву про розгляд справи у її та позивача відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять позов задовольнити. Відповідачка подала заяву про розгляд справи у її відсутність та визнання позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи в попередніх судових засідання, свідків, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та заперечення на неї, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов наступних висновків. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя та четверта статті 12 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] виданим 10.03.2023 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 2,9540 га, що розташована на території Кулябівської сільської ради сільської ради Київської області, а також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповіт 22.01.2022 року, яким заповів усе своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалось все те, на що матиме право і що буде належати йому на момент смерті заповів [PERSON] , [INFO] . Крім того, в силу вимог ст. 1266 ЦК України позивач та відповідачка по справі - рідна сестра позивача - являються онуками [PERSON] та є спадкоємцями майна померлого за правом представлення за законом, оскільки їх батько, [PERSON] , помер [INFO] , тобто ще під час життя [PERSON] . Із акту обстеження депутата Яготинської міської ради від 05.12.2023 року вбачається, що позивач проживав та допомагав вести господарство (обробляв присадибну ділянку, готував їжу, допомагав в т.ч. матеріально) своєму діду [PERSON] , за три місяці до смерті діда ( [INFO] ) за адресою: [ADDRESS] ., що також підтверджується показами свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , наданими в судовому засіданні. З інформаційної довідки, наданої приватним нотаріусом Черних О. В. на ухвалу суду, вбачається, що у Спадковому реєстрі відсутня інформація, щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Листом приватного нотаріуса № 364/01-16 від 08.12.2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у позивача відсутні докази про зареєстроване місце проживання за однією адресою разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також втрачені оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Матеріали справи містять копію державного акту серії ЯА № 586008 від 29 липня 2005, на право власності на земельні ділянки: площею 2,9540 га, кадастровий номер 3225582700:01:001:0008, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Кулябівської сільської ради, виданий на ім`я [PERSON] . Із копії свідоцтва про право власності від 23.06.2006 року вбачається, що житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності. Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що земельна ділянка площею 2,9540 га кадастровий номер 3225582700:01:001:0008, яка розташована по [ADDRESS] належить [PERSON] на праві власності, документом, що посвідчує право є державний акт. Із витягу із погосподарської книги № 18 від 04.07.2024 року вбачається, що згідно запису в по господарській книзі № 2 за 2016-2020 роки виконавчого комітету Кулябівської сільської ради, Яготинського району. Київської області за номером об?єкта погосподарського обліку [NUMBER], обліковується житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Власником будинку є гр. [PERSON] [INFO] Житловий будинок побудований в 1960 році, загальною площею 50,20 кв.м., житлова площа 22,20 кв.м. На підставі рішення від 22.06.2006 року № 16 виконавчого комітету Кулябівської сільської ради, 23 червня 2006 року Кулябівською сільською радою Яготинського району було виготовлено свідоцтво (серія [NUMBER]). Господарські будівлі та споруди: сарай, 1960 року побудови; погріб, 1960 року побудови; сарай, 1955 року побудови. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. На підставі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку (постанова Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 227/3750/19 провадження № 61-16069св20). На підставі наведеного, а також враховуючи покази свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили обставини постійного проживання позивача із своїм дідом, суд дійшов висновків, що позивач постійно проживав разом зі своїм дідом [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини; є спадкоємцем останнього щодо земельної ділянки, площею 2,9540 га, що розташована на території Кулябівської сільської ради сільської ради Київської області; житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] ; позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно в іншому позасудовому порядку, чим порушується його право, а тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання. Таким чином, встановлені судом обставини підтверджують обґрунтованість позовних вимог; позивач є спадкоємцем; відповідачка позовні вимоги визнала; інших спадкоємців немає; відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно є перешкодою для оформлення спадкових прав. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачка позовні вимоги визнає, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved