Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» 17.10.2023 р. звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» зазначає, що 24.01.2021 р. між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» (торгова марка "MONETKA") та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 210124-33907-1, за умовами якого відповідачу наданий кредит у розмірі 4000, 00 грн. строком на 30 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ « Універсал Банк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Кредитний договір укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі інтернет https://monetka.com.ua та підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". В порушення норм закону та умов договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконувала. 01.07.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ "ФК" РІАЛЬТО" було укладено Договір відступлення права вимоги № 01/07/2021-Р/М, відповідно до умов якого, право вимоги за Договором № 210124-33907-1 від 24.01.2021 р. перейшло до ТОВ "ФК" РІАЛЬТО". У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, заборгованість відповідача станом на 10.10.2023 року за договором № 210124-33907-1 від 24.01.2021 р. становить 22900,00 грн, що складається з: 4000,00 грн - заборгованості за кредитом; 2100,00 грн - заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п.1.2. кредитного договору за ставкою 1,5 % за кожен день користування кредитом за період з 24.01.2021 по 23.02.2021 включно; 16800,00 грн. заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п.3.3. кредитного договору за ставкою 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день прострочення за період з 24.02.2021 по 23.06.2021 включно, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ "ФК" РІАЛЬТО" заборгованість за кредитним договором № 210124-33907-1 від 24.01.2021 р. у розмірі 22900,00 грн., судовий збір у розмірі 2684,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не подала. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, представник позивача не заперечував проти такого порядку вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції Закону України від 19 квітня 2020 року № 675-VIII, далі - Закон № 675-VIII) визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.ч. 4, 6 ст. 11 Закону № 675-VIII). В силу ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону № 675-VIII). При цьому, електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором, є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (ст. 3 Закону № 675-VIII). Іншими словами, це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Судом встановлено, що 24.01.2021 р. відповідач [PERSON] через веб-сайт https://monetka.com.ua шляхом введення логіну та паролю в особистому кабінеті здійснила певну послідовність дій щодо укладання договору, зокрема: вхід до особистого кабінету (за допомогою ідентифікації в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства), ознайомлення з договором (вибір опції «підписати»), підпис одноразовим ідентифікатором (підписання електронного повідомлення про прийняття) 352658, отриманим нею на телефон [NUMBER] . Отже, в такий спосіб, 24.01.2021 р. відповідач [PERSON] та ТОВ «ФК«ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» уклали договір № 210124-33907-1, за умовами якого кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 4 000,00 грн. строком на 30 днів, шляхом переказу на її платіжну картку № [NUMBER] , емітовану АТ « Універсал Банк», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. Згідно з договором, повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору; сума кредиту, відсотки за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня складають заборгованість за договором; заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок Товариства у строк, встановлений договором. В свою чергу, відповідач зобов`язалася своєчасно повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку, встановленому договором, виконувати інші обов`язки, передбачені цим договором. Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. ТОВ «ФК«ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» свої зобов`язання виконало в повному обсязі та в обумовлені в договорі терміни, перерахували кошти відповідачу на її платіжну карту № [NUMBER] , емітовану АТ « Універсал Банк». Отримання кредитних коштів відповідачем [PERSON] , зокрема, вбачається, з руху коштів по рахунку карту № [NUMBER] на ім`я [PERSON] за період з 24.01.2021 р. по 29.01.2021 р., наданої АТ "Універсал Банк" на ухвалу суду про витребування доказів. В порушення умов кредитного договору, відповідач неналежним чином виконувала свої зобов`язання, допустила виникнення за нею заборгованості у розмірі 22900,00 грн, що складається з: 4000,00 грн - заборгованості за кредитом; 2100,00 грн - заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п.1.2. кредитного договору за ставкою 1,5 % за кожен день користування кредитом за період з 24.01.2021 по 23.02.2021 включно; 16800,00 грн. заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п.3.3. кредитного договору за ставкою 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день прострочення за період з 24.02.2021 по 23.06.2021 включно, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. 01.07.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ "ФК" РІАЛЬТО" було укладено Договір відступлення права вимоги № 01/07/2021-Р/М, відповідно до умов якого, право вимоги за Договором № 210124-33907-1 від 24.01.2021 р. перейшло до ТОВ "ФК" РІАЛЬТО". Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За частиною 1 статті 1077, частиною 3 статті 1079 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно зі статтею 514, частиною 1 статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО», перейшли всі права первісного кредитора у зобов`язаннях за кредитним договором № 210124-33907-1 від 24.01.2021 р. На підставі викладеного, оскільки відповідач належним чином не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором № 210124-33907-1 від 24.01.2021 р., суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача кредитну заборгованість у розмірі 22900,00 грн, що складається з: 4000,00 грн - заборгованості за кредитом; 2100,00 грн - заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п.1.2. кредитного договору за ставкою 1,5 % за кожен день користування кредитом за період з 24.01.2021 по 23.02.2021 включно; 16800,00 грн. заборгованості за нарахованими процентами відповідно до п.3.3. кредитного договору за ставкою 3,5 % від суми несвоєчасно повернутого кредиту за кожен день прострочення за період з 24.02.2021 по 23.06.2021 включно, відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України. У позовній заяві позивач ТОВ «ФК «Ріальто» просив стягнути на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 9000 грн., що підтверджуються Договором про надання юридичних послуг № 02/06-2022 від 02.06.2022 року, актом приймання-передачі наданих послуг до договору про надання юридичних послуг № 02/06-2022 від 02.06.2022 року згідно акту № 134 від 30.06.2023 р., платіжною інструкцією № 627 від 04.07.2023 року про сплату ТОВ «ФК «Ріальто» [PERSON] 9000 грн. за юридичні послуги, довіреністю, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю. Надаючи оцінку заявленому позивачем розміру витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. 10 червня 2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 820/479/18, дійшов висновку про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У іншій постанові у справі № 922/3812/19 від 09 грудня 2021 року Верховний Суд зробив висновок, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Суд також враховує позицію Верховного Суду викладену у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 від 07 листопада 2019 року та у справі № 922/2685/19 від 08 квітня 2020 року, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved