Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

30 квітня 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача суму заборгованості за теплопостачання у загальному розмірі 53\~575,96 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що згідно з державною програмою забезпечення населення послугами теплопостачання, Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради протягом опалювальних періодів з жовтня 2016 року по листопад 2021 року надавало теплову енергію за адресою: [ADDRESS] , вищевказана квартира належала [PERSON] . Відповідач, на підставі відкритого особистого рахунку № 8-904349, повинен був сплачувати за надані послуги щомісячно. Однак, оплата за ці послуги не здійснювалася належним чином, у зв`язку з чим станом на 25 листопада 2021 року з`явився борг перед позивачем у сумі 30\~990,88 грн. Відповідно до ч. 2. ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 3 % річних та інфляційні нарахування здійснені позивачем за період з 01 жовтня 2016 року по 25 листопада 20214 року. Відповідно до розрахунку, з урахуванням положень ст. 258 ЦК України, сума заборгованості за надані послуги теплопостачання за вказаною адресою складає 53\~575,96 грн., яка складається з: сума основного боргу 30\~990,88 грн.; інфляційне збільшення суми боргу 17\~794,45 грн.; 3 % річних 4\~790,63 грн. Відповідач зобов`язаний оплатити спожиті послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Протиправними діями відповідача порушені норми матеріального права, що регулюють відносини у сфері теплопостачання. У зв`язку з цим, позивач Комунальне підприємство «Теплоенерго» Дніпровської міської ради вимушене звернутися до суду для стягнення заборгованості за теплопостачання. Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами. Суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. За приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що предметом господарської діяльності позивача Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради є, зокрема, виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами та постачання теплової енергії населенню, підприємствам, організаціям, установам незалежно від форм власності, надання послуг з централізованого опалення та гарячого водовідведення, про що зазначено у пункті 2.2 Статуту Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (нова редакція), затвердженого рішенням міської ради від 22.09.2021 року № 122/10 (а.с. 16-20). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. З договору купівлі-продажу квартири від 26 листопада 2021 року, укладеного між [PERSON] як продавцем та [PERSON] як покупцем, посвідченого державним нотаріусом П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Рівною О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 5-569 (а.с. 7-8) вбачається, що [PERSON] до 26 листопада 2021 року на праві власності належала квартира [ADDRESS] : 1/6 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Третьою дніпровською державною нотаріальною конторою 12 листопада 2021 року за реєстровим № 1-598, одночасно зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису права власності 45015389; частина на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого П`ятою дніпровською державною нотаріальною конторою 29 жовтня 2021 року за реєстровим № 5-522, одночасно зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису права власності 44733944; 1/3 частина на підставі дублікату свідоцтва про право власності на житло, виданого 13 жовтня 2021 року Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації з розпорядженням (наказом) № 537 від 13 жовтня 2021 року, право власності зареєстроване у Дніпропетровському міжміському бюро технічної інвентаризації 05 вересня 2008 року, реєстраційний номер в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 24609405, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2491657312020. Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 29 січня 1998 року зареєстрований у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру № 570950 від 01 травня 2024 року (а.с. 35). Відповідачу був відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , за яким він повинен був сплачувати за теплопостачання щомісячно, що вбачається з Довідки по особовому рахунку № [NUMBER] (а.с. 9-11, 12-13). Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що сторони знаходилися у фактичних договірних відносинах, згідно яких позивач надавав відповідачу послуги з теплопостачання, а відповідач був зобов`язаний сплачувати за ці послуги грошові кошти відповідно до норм та тарифів, що діяли у відповідний період. У частині 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Відповідач користувався послугами позивача, але оплату за послуги позивача не вносив, а тому утворилась заборгованість за теплопостачання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У частині 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Також,\~відповідно до\~статті 625\~ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку заборгованості (а.с. 14-17) та Довідки по особовому рахунку № [NUMBER] відповідач має заборгованість перед позивачем за теплопостачання у загальному розмірі 53\~575,96 грн., з яких: основний борг 30\~990,88 грн., 3% річних - 4\~790,63 грн., інфляційні збитки 17\~794,45 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 6 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Таким чином судом встановлено, що відповідачем було порушено право позивача на отримання оплати за теплопостачання. Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, та з [PERSON] на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради підлягає стягненню заборгованість за теплопостачання у загальному розмірі 53\~575,96 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача на користь позивача повинно бути стягнуто судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. На підставі ст.ст. 15, 16, 509, 525, 526, 610, 612, 625 ЦК України, Закону України «Про теплопостачання», Закон України «Про житлово-комунальні послуги», та

Outcome: approved