Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

ТОВ «ФК Кредит Капітал» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 35361,75 грн заборгованості за договором споживчого кредиту № 102891078 від 30.09.2022 та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Стислий виклад позицій сторін позиція позивача В обґрунтування позову позивач покликається на те, що 30.09.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір споживчого кредиту № 102891078, який вчинено у електронній формі. 29.03.2023 між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю « ФК Кредит Капітал» укладено Договір факторингу № 94-МЛ/Т за яким, ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК Кредит-Капітал» право грошової вимоги за договором № 102891078 від 30.09.2022. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 94-МЛ/Т від 29.03.2023 ТОВ «ФК Кредит Капітал» набув права грошової вимоги, в тому числі, до відповідача [PERSON] на суму 35361,75 грн, з яких: 8625 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 25836,75 грн - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 900 грн - прострочена заборгованість за комісією. Станом на 13.03.2024 загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, становить 35361,75 грн, з яких: 8625 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 25836,75 грн - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 900 грн - прострочена заборгованість за комісією. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та винесення заочного рішення. Крім того, в позовній заяві представник позивача не заперечив проти проведення заочного розгляду справи. позиція відповідача Відповідач правом подати відзив не скористався. Представник позивача будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 24.06.2024 вказав, що позовні вимоги не визнає, кредит на таку суму у позивача не отримував. Брав в ТОВ Мілоан кредит на суму 4000 грн, який повернув через 10 днів. Потім, орієнтовно в червні-липні 2022 року його картки в Приватбанку були заблоковані та Банк виготовив і видав йому нові кредитні картки. В судове засідання 11.07.2024 відповідач не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позов не визнає. Просив долучити довідку ПАТ "КБ "Приватбанк" про рух коштів на його рахунку за період з 25.09 по 01.10.2022. Враховуючи подані заяви суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, що відповідає вимогами ч. 3 ст. 211, ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. При зазначенні дати ухвалення судового рішення та вказанні в резолютивній частині дати складання повного тексту судового рішення судом враховано висновок викладені в постанові ОП ВС від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11, за яким у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 29.05.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 03.06.2024 та 27.06.2024 від представника позивача до суду надійшли клопотання про розгляд справи за відсутності сторони. 24.06.2024 розгляд справи відкладено на 11.07.2024. 11.07.2024 проведено розгляд справи по суті за відсутності сторін. норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 та 2ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідност.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 3, 6, 11, 525, 627 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно дост.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин,для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. За нормами частин 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Згідно із вимогами п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення договору позики). Відповідно до ст. 3, 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» (в редакції, чинній на час укладення договору позики) електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі. Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Ст. 1079 ЦК України передбачено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж (ст. 1082 ЦК України). Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, що визначені змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно із вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Так відповідач [PERSON] звернувся до ТОВ "Мілоан"з заявою про надання кредиту через сайт tengo.ua, підтвердженням чого є Анкета-заява на кредит № 102891078 позичальника від 30.09.2022, що заповнена відповідачем, обравши наступні умови - сума кредиту 9000,00 грн, строк 15 днів з 30.09.2022 дата повернення кредиту - 15.10.2022, сума до повернення 11250,00 грн, комісія - 900 грн, проценти - 1350,00 грн (а.с.15). В подальшому, 30.09.2022, після перевірки заявника через бюро кредитних історій, між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 102891078, який підписано у електронній формі одноразовим ідентифікатором. За умовами договору (п. 1.2, 1.3, 1.3.1, 1.3.2, 1.5, 1.5.1) (а.с. 7-12)сума кредиту 9000,00 грн, на 105 днів з 30.09.2022, складається з пільгового і поточного періодів. Пільговий - 15 днів, по 15.10.2022, поточний - 90 днів, закінчується 13.01.2023. Загальні витрати позичальника - за пільговий період - 2250,00 грн в грошовому виразі (22,711 % річних),загальні витрати за весь строк кредитування - 26550,00 грн в грошовому виразі (1025,00 % річних). Орієнтовна загальна сума кредиту за весь період кредитування - 35550,00 грн. Комісія за надання кредиту 900,00 грн, яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту, одноразово, в момент видачі. Згідно термінів та визначень договору комісія за надання кредиту - одноразова винагорода, що сплачується за підготовку, організацію і видачу кредиту. Відповідно до п. 2.3 договору позичальник має право продовжувати або поновлювати пільговий період та збільшувати трок кредитування (пролонгація) сплативши комісію за управлінням кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Відповідно до умов чинного законодавства та п. 3.2.6. Кредитного договору № 102891078 від 30.09.2022 - позикодавець має право відступати, передавати, будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором (повністю або частково) на користь третіх осіб в будь-який час протягом строку дії цього Договору без згоди позичальника. П. 7.1. Кредитного договору № 102891078 від 30.09.2022 визначає, що договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань . Відповідно до п. 2 паспорту споживчого кредиту № 102891078, передбачено: тип споживчого кредиту - кредит; сума кредиту - 9000 грн; строк кредитування - 105 днів; пільговий період - 15 днів; поточний період - 90 днів;мета отримання - задоволення потреб позичальника; спосіб надання - безготівково на рахунок з використанням карти; забезпечення не застосовується та власний платіж споживача - не застосовується. Процентна ставка - 1% за кожен день користування пільгового періоду, стандартна ставка - 3 % за кожен день користування кредитом (а.с. 13). Відповідач підписав кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором (у відповідності до ст. 12 Закону). Так, згідно з довідкою про ідентифікацію, виданою ТОВ «Мілоан», з якою було укладено договір № 102891078 від 30.09.2022, ідентифікована ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) S42399, дата відправки ідентифікатора позичальнику - 2022-09-30 15:10:04, номер телефону - [NUMBER] (а.с. 14). Укладений кредитний договір було розміщено в особистому кабінеті відповідача, якому в свою чергу були перераховані кошти, відповідно до умов п.2.1 Кредитного договору шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної карти позичальника, що підтверджується платіжним дорученням на користь відповідача від ТОВ Мілоан. Кошти перераховано на картку № [NUMBER] (а.с. 14 зворот). З відомостей ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору № 102891078 вбачається нарахування комісії, процентів, комісії за пролонгацію від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом після отримання кредитних коштів 30.09.2022. Проценти нараховувались до 28.01.2023 включно (з урахуванням пролонгації, що відбулась 14.11.2023 шляхом сплати комісії 100 грн та тіла кредиту в сумі 275 ,00 грн і процентів в розмірі 432,00 грн) (а.с. 16-17). 29.03.2023 між ТОВ «Мілоан» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Кредит - Капітал» укладено Договір факторингу № 94-МЛ/Т за яким, ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК Кредит - Капітал» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (загальна сума позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту (а.с.18-22). Таким чином, ТОВ «ФК Кредит - Капітал» наділено правом грошової вимоги до відповідача, а ТОВ «Мілоан» втратило такі права. Відповідно дост. 516 ЦК Українизаміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 94-МЛ/Т від 29.03.2023 ТОВ «ФК Кредит - Капітал» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 35361 грн 75 коп, з яких: 8625 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 25836,75 грн - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 900 грн - прострочена заборгованість за комісією (а.с. 24). З урахуванням зазначеного сума простроченої заборгованості за відсотками становить25836,75 грн, загальна сума заборгованості - 35361,75 грн (а.с. 18). Відповідач позов не визнав та надав суду виписку з карткового рахунку про рух коштів, але правильність наданих позивачем розрахунків заборгованості не спростована відповідачем в установленому законом порядку, вказаний розрахунок суд приймає до уваги як належний та допустимий доказ, з метою більш повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи. З даної виписки вбачається, що 30.09.2022 о 15 год 10 хв на кредитну картку відповідача [PERSON] № [NUMBER] надійшли кошти в сумі 9000,00 грн, деталі операції - переказ з картки на картку, що підтверджує надання та зарахування 30.09.2022 кредитних коштів від ТОВ "Мілоан". Дослідивши вказані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідач уклавши кредитний договір в електронній формі отримав від ТОВ "Мілоан" кредитні кошти в сумі 9000,00 грн. Погашення кредиту, згідно умов договору не здійснив, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість в розмірі 35361 грн 75 коп, з яких: 8625 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 25836,75 грн - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 900 грн - прострочена заборгованість за комісією за договором. Вказані складові суми заборгованості нараховані відповідно до умов договору та перевірені судом. Таким чином, аналізуючи надані докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів, суд дійшов висновку, що в даному випадку позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Розподіл між сторонами судових витрат Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями частини 1статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги судом задоволені повністю, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн (судовий збір сплачено з урахуванням коефіцієнту 0,8 у зв`язку поданням позову в електронній формі).

Outcome: approved