Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

20.03.2024 року представник позивача [PERSON] , через поштове відділення, звернулася до Сокирянського районного суду Чернівецької області із позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що у 2022 році позивач познайомився із [PERSON] , та згодом стали проживати разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у них народився син [PERSON] . Весь цей час вони проживали у будинку матері позивача, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Протягом спільного проживання із позивачем відповідачка безпідставно поводила себе агресивно, неадекватно, неналежним чином здійснювала догляд за дитиною, не займалася його вихованням та здоров`ям. З грудня 2023 року відповідачка повністю залишила дитину на утримання та виховання відповідача. Окрім того, йому стало відомо, що у відповідачки є ще одна дитина від іншого співмешканця, [PERSON] , [INFO] , який з серпня 2022 року проживає разом з його батьком, [PERSON] в с. Вашківці Дністровського району Чернівецької області. В провадженні Сокирянського районного суду Чернівецької області перебуває цивільна справа про позбавлення її батьківських прав по відношенню до [PERSON] , [INFO] , оскільки вона займалася виключно своїм життям, взагалі перестала цікавитися своєю дитиною, не виявляла жодного бажання займатися вихованням сина та в добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надавала. Зазначила, що відповідачка в черговий раз самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, оскільки не забезпечує [PERSON] предметами першої необхідності, харчуванням, відповідним медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з сином. З січня 2024 року відповідачка не бачила дитину, не дзвонила та не цікавилася його станом, змінила номер свого мобільного телефону, щоб її не турбували розмовами про дитину. Протягом спільного проживання із відповідачкою позивач працював у м. Новодністровськ Чернівецької області, стараючись забезпечити дитину усім необхідним: продуктами харчування, одягом. У зв`язку із тим, що у нього можуть виникати в майбутньому труднощі щодо оформлення дитини до дитячого садочку та деякі інші проблеми, вимушений звернутися до суду із даною заявою. Із врахуванням викладеного, просила позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а також стягувати з неї на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 20.03.2024 року і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась та про причини своєї неявки суд не повідомила. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Сокирянської міської ради, міський голова Козак В.В. подав до суду через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи без участі представника міської ради, у зв`язку із відсутністю заперечень виконавчого комітету Сокирянської міської ради на позов [PERSON] його вирішення залишив на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Підстав передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи не встановлено, у зв?язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Сербичани Сокирянського району Чернівецької області зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] , виданого 16.11.1995 року Сокирянським РВ УМВС України в Чернівецькій області та копією витягу з реєстру територіальної громади за №2024/000705424 від 22.01.2024 року. [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Сербичани Сокирянського району Чернівецької області зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але на даний час за вказаною адресою не проживає, що вбачається із копії витягу з реєстру територіальної громади за №2024/000271157 від 09.08.2022 року та повідомлення Сербичанського старостинського округу Дністровського району Чернівецької області за №24 від 02.04.2024 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.09.2023 року [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, виданої Сербичанським старостинським округом Дністровського району Чернівецької області за №40 від 17.01.2024 року, разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] також зареєстровані: його мати - [PERSON] , [INFO] та його сини - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Факт самостійного догляду за малолітнім [PERSON] підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання №42 від 17.01.2024 року складеного комісією у складі: старости Сербичанського старостинського округу Братушка М.Д., діловода [PERSON] , землевпорядника [PERSON] , з якого вбачається, що [PERSON] доглядає за малолітнім сином [PERSON] сам, співмешканка [PERSON] на даному погосподарському номері не зареєстрована і не проживає та ніякої участі в догляді за малолітнім сином не приймає. Для [PERSON] створено всі умови, він охайно одітий, нагодований, що є запорукою нормального росту та розвитку дитини. Згідно акту обстеження умов проживання від 08.02.2024 року, складеного комісією у складі: начальника ССД [PERSON] , головного спеціаліста ССД [PERSON] , старости Білоусівського старостинського округу Бєдного Ю,П. та фахівця соціальної роботи Бабій А.В. , а також повідомлення Білоусівського старостинського округу Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області від 27.03.2024 року за №121 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає в [ADDRESS] , без реєстрації. Будинок з пічним опаленням без зручностей. В ньому присутній неприємний запах, речі розкидані. В будинку відсутні умови для проживання дитини. Під час проведеної бесіди з [PERSON] , вона заперечує проти того, щоб її було позбавлено батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] , який проживає з батьком в селі Сербичани. Разом з тим, актом обстеження умов проживання від 08.02.2024 року, складеного комісією у складі: начальника ССД [PERSON] , головного спеціаліста ССД [PERSON] , діловода Сербичанського старостинського округу ЛаданЛ.В., зафіксовано бажання позивача позбавити батьківських прав відповідачку [PERSON] по відношенню до їхнього сина [PERSON] , оскільки вона належним чином не виконує свої батьківські обов`язки. Крім цього, факт самостійного виховання та утримання дитини [PERSON] батьком [PERSON] та ухилення відповідачки [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків як матері також підтверджується наданими до позовної заяви письмовими поясненнями сусіда [PERSON] від 20.01.2024 року. Згідно довідки-характеристики №41, виданої 17.01.2024 року Сербичанським старостинським округом Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області, [PERSON] за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, має врівноважений характер, скромний, ввічливий, працьовитий, здатний до аналізу та критичної оцінки своєї діяльності, люблячий та турботливий батько та син. Користується авторитетом серед ровесників та старшого покоління. Згідно висновку та рішення та виконавчого комітету Сокирянської міської ради, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] №22 від 20.02.2024 року, з метою соціального захисту малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та його права на повноцінний розвиток, створення належних умов для психологічної адаптації, виховання та розумового розвитку, виконавчий комітет Сокирянської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] , росте і розвивається згідно віку. Щеплення пройдені згідно календаря імунопрофілактики. За результатами останнього медичного огляду - здоровий, що підтверджується повідомленням комунального некомерційного підприємства Сокирянський центр первинної медико-санітарної допомоги Чернівецької області за №12 від 25.01.2024 року. Згідно відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 23.02.2024 року та довідки ТОВ «Сварог Буковина» встановлено, що позивач працює в ТОВ «ЛЄТРЕЙД», а в ТОВ «Сварог Буковина» перебуває в оренді його земельна ділянка площею 2,1788 га, і його дохід отриманий в 2023 році становить 153422,63 грн. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п.16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Так, предметом доказування по даній справі є належність виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Так, Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. У відповідності до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Як вбачається з роз`яснень, які містять в п. 18 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Існуючі сімейні зв`язки між дітьми та батьками, які насправді піклуються про них, захищаються Конвенцією. Судом встановлено, що [PERSON] проживає окремо від сім`ї та малолітнього сина [PERSON] . З досліджених в судовому засіданні письмових доказів також встановлено, що відповідачка тривалий час не приймає участі в житті малолітнього сина [PERSON] , не піклується про його фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя. Не забезпечує йому необхідне харчування, медичного догляду, лікування. Не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає йому доступу до культурних та інших духовних цінностей, що у сукупності суперечить інтересам дитини та може йому зашкодити. Таким чином суд вважає, що відповідачкою [PERSON] свідомо обрано такі життєві умови, за якими її участь у вихованні дитини [PERSON] є мінімальною та недостатньою, що в свою чергу свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України. Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати, дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] слід задовольнити, адже це, на даний час, якнайкраще відповідатиме інтересам дитини. У відповідності до вимог ч.ч.2,3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч.ч.1,2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За наслідками розгляду справи встановлено, що відповідачка є особою працездатного віку, а тому, враховуючи об`єктивні обставини справи, суд приходить до висновку, що з відповідачки на утримання дитини підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитини повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується фіксальним чеком від 20.03.2024 року, то з відповідачки на його користь підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1211,20 грн. Крім цього, відповідно до положень ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь держави (за позовні вимоги про стягнення аліментів). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved