Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

Заступник керівника Смілянської окружної прокуратури звернувся до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області з даним позовом, в якому в обґрунтування вимог зазначає, що відповідач [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 05.08.2010 (зареєстровано у реєстрі № 2-977) набула право власності на 1/2 частку земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 7122510100:20:003:0016 площею 1,2529 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у м. Корсунь- Шевченківський, Черкаського району, Черкаської області. Указана земельна ділянка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЧР №035410, виданого на підставі рішення виконкому Корсунь-Шевченківської міської ради № 55 від 20.03.2001 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею. Після смерті [PERSON] спадкоємцями вищезазначеної земельної ділянки стали його діти: син [PERSON] та дочка [PERSON] , що тримали по 1/2 частині кожен. Право власності [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки площею 1,2529 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 7122510100:20:003:0016 зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.05.2018, номер відомостей про речове право 26161601, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1553381471225. Також, встановлено, що [PERSON] станом на дату отримання спадщини була громадянкою Російської Федерації, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме: реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , національний паспорт іноземця, серія та номер [NUMBER] , виданий 24.08.2011, видавник відділ УФМС Росії, країна громадянства Російська Федерація. Таким чином, [PERSON] 10.05.2018 набула право власності на 1/2 частину земельної ділянки сільськогосподарського призначення, розташовану на території Черкаського району Черкаської області та протягом року не виконала покладений на неї у зв`язку із цим обов`язок, а саме: не відчужила земельну ділянку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У подальшому [PERSON] та її братом, [PERSON] , укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки з ТОВ «Агрофірма Корсунь» (код ЄДРПОУ: 32012939). Враховуючи, що отримана [PERSON] у власність 1/2 частина земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 7122510100:20:003:0016 вартістю 62 182,74 грн згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості нею добровільно не відчужена упродовж встановленого законодавством України річного строку, право власності на таку земельну ділянку підлягає припиненню, шляхом її конфіскації за рішенням суду. Ухвала про відкриття провадження у справі за правилами загального позовного провадження була винесена судом 02.10.2023 року. Ухвалою суду від 15.03.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Прокурор Савченко І.М. позовні вимоги підтримала, просить задовольнити. Представник Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області подав заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника, позов підтримують (а.с.95-98). Відповідач [PERSON] викликалася шляхом розміщення оголошення на сайті суду, до судового засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Третя особа [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутність, у задоволенні позову просить відмовити (а.с.110). Представник третьої особи СТОВ «Агрофірма Корсунь`налеєним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Під час судового засідання були вивчені наступні докази по справі: -інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.14-16) -лист Смілянської окружної прокуратури від 27.04.2023 (а.с.17-18) -лист Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 09.05.2023 (а.с.19-20) -копія технічної документації (а.с.21-44) -лист Смілянської окружної прокуратури від 27.04.2023 (а.с.45) -лист УДМС в Черкаській області (а.с.46) -лист Смілянської окружної прокуратури від 06.09.2023 (а.с.47) -лист Городищенського відділу ДРАЦС (а.с.48) -копія поземельної книги (а.с.49-77) -довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості (а.с.78) -витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.80-83) - лист Смілянської окружної прокуратури від 26.09.2023 (а.с.84-85) -копія наказу про призначення (а.с.86) -копія платіжної інструкції (а.с.87). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється іноземцем, а саме громадянкою Російської Федерації. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.08.2010 (зареєстровано у реєстрі № 2-977) [PERSON] набула право власності на 1/2 частку земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 7122510100:20:003:0016 площею 1,2529 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у м. Корсунь- Шевченківський, Черкаського району, Черкаської області. Право власності [PERSON] на 1/2 частину земельної ділянки площею 1,2529 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 7122510100:20:003:0016 зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.05.2018, номер відомостей про речове право 26161601, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1553381471225. Правовий статус та порядок використання, зокрема, земель сільськогосподарського призначення визначено ЗК України. Частиною 5 ст. 22 ЗК України визначено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Суб`єктами права приватної власності на землю відповідно до ст. 80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте, з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм ЗК України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Згідно ч. 3 ст. 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини. За змістом ч. 4 ст. 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Відповідно до вимог п.п. «д, е» ч. 1 ст. 140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є: конфіскація за рішенням суду: не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Примусове припинення прав на земельну ділянку у відповідності до п.п. «в» ч. 1 ст. 143 ЗК України здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду (ч. ч. 1, 2 ст. 145 ЗК України - в редакції Закону № 552-IX від 31.03.2020, чинній на час звернення з позовом до суду). В силу ч. 4 ст. 145 ЗК України конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Пунктом 10 ч. 1 ст. 346 ЦК України визначено, що право власності припиняється у разі конфіскації. Частиною 1 ст. 348 ЦК України встановлено, що якщо з підстав, що не були заборонені законом, особа набула право власності на майно, яке за законом, який був прийнятий пізніше, не може їй належати, це майно має бути відчужене власником протягом строку, встановленого законом. Якщо майно не відчужене власником у встановлені законом строки, це майно з урахуванням його характеру і призначення за рішенням суду на підставі заяви відповідного органу державної влади підлягає примусовому продажу. У разі примусового продажу майна його колишньому власникові передається сума виторгу з вирахуванням витрат, пов`язаних з відчуженням майна. Якщо майно не було продане, воно за рішенням суду передається у власність держави. У цьому разі колишньому власникові майна виплачується сума, визначена за рішенням суду. Так, [PERSON] є громадянкою російської федерації та в порушення ЗК України протиправно є власником земельної ділянки з кадастровим номером 7122510100:20:003:0016. З листа Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області вбачається, що громадянка російської федерації [PERSON] з приводу надання дозволу на імміграцію, документування посвідкою на постійне /тимчасове проживання, паспортом громадянина України, встановлення належності до громадянства України до УДМС у Черкаській області не зверталася. Громадянка рф [PERSON] здійснила державну реєстрацію права власності на зазначену вище спірну ділянку 10.05.2018, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власників на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.03.2023 за № 325870479. Згідно ч. 2 ст. 145 ЗК України (в редакції Закону № 552-IX від 31.03.2020) у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 145 ЗК України (в редакції Закону № 552-IX від 31.03.2020) конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Таким чином, оскільки відповідачем [PERSON] протягом року з часу переходу права власності на спірну земельну ділянку вона не відчужена, право власності на неї слід припинити примусово шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області та продажу на земельних торгах з поверненням [PERSON] виручених коштів, із вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем. Позивач просив припинити право власності відповідача на спірну земельну ділянку шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, однак, суд враховує, що примусова конфіскація спірної земельної ділянки без компенсації відповідачу її вартості не відповідає приписам ст. 145 ЗК України (в редакції Закону№ 552-IXвід 31.03.2020) та буде порушенням права власності, а отже позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Згідно ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь Черкаської обласної прокуратури належить стягнути судовий збір в розмірі 2684 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial