Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

У жовтні 2023 року АТ «Райффайзен Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило суд стягнути з [PERSON] заборгованість за заявою про відкриття карткового рахунку «Кредитна картка» №010/1150/82/648647 від 05.09.2019 у сумі 182351,41 грн, яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 157528,00 грн, заборгованості за недозволеним овердрафтом у розмірі 24823,41 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначило,\~що 22.02.2016\~року відповідач\~звернувся до\~позивача і\~підписав Угоду\~№РDV2-1387733\~від 22.02.2016\~року про\~акцепт Публічної\~пропозиції/Угоди.\~Відповідно до\~цієї угоди\~відповідач прийняв/акцептував\~публічну пропозицію\~АТ «Райффайзен\~Банк Аваль»,\~правонаступником якого\~є АТ\~«Райффайзен Банк»,\~про надання\~послуг в\~порядку та\~на умовах,\~що викладені\~у Правилах\~банківського обслуговуванняфізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», висловив повну та безумовну згоду з її умовами. 05\~вересня 2019\~року між\~Акціонерним товариством\~«Райффайзен Банк\~Аваль» правонаступником\~якого за\~всіма правами\~та обов`язками\~є Акціонерне\~товариство «Райффайзен\~Банк» та\~ [PERSON] \~було укладено\~Заяву про\~відкриття Карткового\~рахунку та\~надання кредиту\~«Кредитна картка»\~№ 010/1150/82/648647\~від 05\~09.2019\~року,\~за умовами\~якої Кредитор\~зобов`язався надавати\~Позичальнику кредитні\~кошти на\~умовах Кредитного\~договору в\~межах поточного\~ліміту 70100,00\~гривень та\~максимального ліміту\~500000,00\~гривень строком\~на 48\~місяців під\~48,0\~%\~річних,\~а Позичальник\~зобов`язався належним\~чином використати\~та повернути\~Банку суму\~отриманого кредиту,\~а також\~сплатити проценти\~за користування\~кредитом,\~комісії згідно\~умов договору\~та тарифів\~кредитора,\~та виконати\~всі зобов`язання\~в порядку\~та строки,\~визначенні Заявою\~-Договором. Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору. Збільшення ліміту кредитування за Кредитним договором із 71100,00 грн до 157528,00 грн проведено у відповідності до п. 2.3 ст. 2 Правил та п. 2.1 Кредитного договору в межах максимального ліміту. Проте, всупереч вимогам п. 3.2 Заяви - Договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював сплату банку обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитом та відсотків за користування кредитним коштами, у зв`язку з чим станом на 09.08.2023 року заборгованість останнього перед АТ «Райффайзен Банк» за Заявою про відкриття Карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна катка» № 010/1150/82/648647 від 05.09.2019 року становить 182351,41 гривень, яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом - 157528,00 гривень; заборгованості за недозволеним овердрафтом - 24823,41 гривень. З метою захисту майнових прав кредитора АТ «Райффайзен Банк» звернулося до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 16 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику (повідомлення) сторін про судове засідання. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення їй цієї ухвали, протягом якого вона має право подати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України. Судом на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідача направлялась копія ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2023 року разом із позовною заявою та доданими до неї документами, відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав. У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався. 20 листопада 2023 року відповідачем [PERSON] подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та за його участі. Ухвалою суду від 11 грудня 2023 року постановлено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку. Позивачем до позовної заяви і під час розгляду справи додано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, в яких останній неодноразово просив справу розглядати без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, у заяві від 01 липня 2024 року, яка подана особисто [PERSON] до канцелярії суду, відповідач зазначив, що є особою з інвалідністю, потребує частого і тривалого лікування. Зазначив, що його лікарняний від 25 червня 2024 року на теперішній час продовжений до 12.07.2024, але може бути продовжений ще. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України). Судом визнана неповажною причина неявки відповідача в судове засідання 02 липня 2024 року, оскільки доказів поважності причин неприбуття в судове засідання відповідачем не надано. Так, у клопотанні про відкладення розгляду справи відповідач зазначив, перебуває на лікарняному до 12 липня 2024 року, однак як вбачається з Медичного висновку № 8576-8ВМ9-53ММ-3МР6 від 25 червня 2024 року, датою завершення лікарняного [PERSON] є 28 червня 2024 року. При цьому, частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 2 вересня 2010 року, «Смірнова проти України» від 8 листопада 2005 року, «Матіка проти Румунії» від 2 листопада 2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 5 лютого 2004 року та інші). Разом з цим Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи та враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік) Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Судом враховано, що відповідно до вимог частини першої статті 6 Конвенції, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першоїстатті 6 Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (§§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 8 листопада 2005 року в справі «Смірнова проти України»). У рішенні від 22 липня 2021 року «Плетяк та інші проти України» Європейський суд з прав людини констатував порушення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з надмірною тривалістю цивільних проваджень та відсутністю у національному законодавстві ефективного засобу юридичного захисту з огляду на ці скарги. Як зазначалось вище, ухвалою суду від 16 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 210 ЦПК України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Отже, подальше відкладення розгляду справи, провадження у якій відкрито понад шість місяців тому, призведе до порушення розумного строку вирішення спору по справі. Крім того суд враховує, що відповідач не позбавлений можливості прибути до суду для особистої участі в судовому засіданні, оскільки як вбачається з клопотань відповідача про відкладення цього судового засідання, а також двох попередніх з тих самих підстав, ці клопотання подавалися особисто відповідачем напередодні кожного судового засідання до канцелярії суду, що свідчить про реальну можливість відповідача прибути до суду для участі в судовому засіданні. З огляду на зазначені вище обставини, які підтверджуються матеріалами справи, суд дійшов висновку, що судом вжито усіх необхідних заходів для надання відповідачу у справі достатніх можливостей викладення своєї позиції як шляхом подання відзиву на позов та заперечення, так і у судових засіданнях в суді з метою дотримання вимоги змагальності процесу та забезпечення права на публічне слухання. У зв`язку\~з неявкою\~в судове\~засідання усіх\~учасників справи,фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що\~22.02.2016 року [PERSON] звернувся до АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Угоду № PDV2-1387733 про акцепт Публічної пропозиції/Угода. Відповідно до цієї угоди [PERSON] прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку «www.raiffeisen.ua», висловив повну та безумовну згоду з її умовами. 05.09.2019 року шляхом підписання Заяви про відкриття Карткового рахунку та надання Кредиту «Кредитна картка» №010/1150/82/648647 між АТ «Райффайзен Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір (далі - Кредитний договір). Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору Банк відкриває Поточний рахунок «Для виплат» (далі Поточний рахунок) № [NUMBER] в гривні на ім`я клієнта та випускає клієнту пластикову картку, а також забезпечує проведення розрахунків з пластиковою карткою. Тарифна модель Кредитна картка «100 днів». Пунктами 1.2. 1.5 Кредитного договору визначено, що Кредитор зобов`язався надавати Позичальнику кредитні кошти на умовах Кредитного договору в межах поточного ліміту 70100,00 гривень та максимального ліміту 500000,00 гривень строком на 48 місяців під 48,0 % річних, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за нотування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі зобов`язання в порядку та строки, визначенні Заявою -Договором. З дати початку кредитування, Банк надав Клієнту, в межах Поточного ліміту, кошти у сумі: 70100,00 гривень (Кредит). Кредит надається, шляхом зарахування коштів Кредиту на кредитний рахунок одночасно з ініціюванням Клієнтом платіжних (видаткових) операцій за кредитним рахунком та/або шляхом Договірного списання Банком коштів Кредиту кредитного рахунку у випадках, визначених Договором. Метою Кредиту є: придбання Клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника. Максимальний ліміт Кредиту складав 500000,00 грн. Відповідно п. 3.1 Кредитного договору сторони погодили, що проценти за Договором будуть нараховуватися в порядку, визначеному п. п. 2.5.1-2.5.4 п. 2.5. Статті 2 Розділу 6 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль». Згідно з умовами п. 3.2. Кредитного договору в порядку та на умовах, визначених підпунктами пункту 2.5 Статті 2 Розділу 6 Правил, клієнт зобов`язаний сплачувати Банку обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитом у розмірі 5 (п`ять) відсотків від власної заборгованості перед Банком, але не менше тридцяти гривень або суми залишку власної заборгованості перед Банком, якщо вона менше за зазначену суму. Порядок та умови погашення іншої заборгованості за кредитом в т.ч. недозволеного овердрафту визначається пунктами 2.5.5.-2.5.13. пункту 2.5. Статті 2 Розділу 6 Правил клієнт зобов`язався здійснити остаточне погашення кредиту та процентів за користування кредитом не пізніше дати закінчення Строку Кредиту, а у разі його подовження в останній робочий день строку користування кредитом. Відповідно до умов п. 6 Кредитного договору позичальник підтвердив, що він ознайомлений з чинною редакцією Правил. Клієнт визнав та підтвердив, що на взаємовідносини Сторін за цією Заявою поширюється положення Договору, Правил, в тому числі Розділів 2, 6 Правил. Клієнт зобов`язався дотримуватись умов Договору, Правил, зокрема, тих положень, що регламентують умови відкриття та обслуговування карткових рахунків, а також надання Банком кредитів. Підписанням цієї Заяви Клієнт підтвердив, що до відносини Сторін за цією Заявою застосовуються всі положення Договору, в тому числі Розділів 2,6 Правил так само як би текст Правил був би власноруч підписаний Клієнтом. Додатком № 1 до Заяви № 010/1150/82/648647 від 05.09.2019 року, який підписаний особисто [PERSON] , визначено наступні умови кредитування: процентна ставка 48% річних, розмір щомісячного платежу 5% від суми заборгованості, сума щомісячного платежу 8580,78 грн, дата щомісячного платежу до 20 числа, реальна процентна ставка 49,77% річних, загальна вартість кредиту 211610,00 грн. Крім того, в преамбула Заяви від 05 вересня 2019 року зазначено, що сторони уклали цю Заяву до Договору банківського обслуговування, укладеного підписанням Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди № РDV2-1387733 від 22.02.2016 року. Згідно Угоди № РDV2-1387733 від 22.02.2016 року, яка була укладена між Позивачем та Відповідачем, підписанням цієї угоди клієнт приймає Публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання Послуг в порядку та на умовах, викладених в Правилах та висловлює повну та безумовну згоду з її умовами. Отже, з укладенням Кредитного договору у Позичальника виник обов`язок повернути Банку Кредит та відсотки у строки та в розмірах чітко встановлених Заявою та Правилами, у разі прострочення якого Кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками. 05 вересня 2019 року [PERSON] отримав платіжну картку [NUMBER] , про що ним складено відповідну розписку. Згідно з випискою по банківському рахунку [PERSON] , Банк зарахував на рахунок клієнта кредитні грошові кошти відповідно до умов договору. Відповідно до розрахунку заборгованості по картковому кредиту [PERSON] за договором № 010/1150/82/648647 від 05.09.2019 року (номер карткового рахунку [NUMBER] ), 23.07.2020 року, 08.11.2021 року, 02.03.2022 року, 01.04.2022 року, 30.08.2022 року, 28.10.2022 року, 28.12.2022 року та 01.03.2023 року банком було збільшено ліміт кредитування за Кредитним договором із 71100,00 грн до 157528,00 грн, що проведено у відповідності до п. 2.3 ст. 2 Правил та п. 2.1 Кредитного договору в межах максимального ліміту. З цього ж розрахунку заборгованості встановлено, що починаючи з червня 2021 року [PERSON] припинив належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом у строк та спосіб, визначені кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 09 серпня 2023 року у нього перед банком виникла заборгованість у розмірі 182351,41 гривень, яка складається з: - заборгованості за дозволеним овердрафтом: 157 528,00 гривень; - Заборгованості за недозволеним овердрафтом: 24 823,41 гривень; - тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску - 40369,75 гривень (п. 3.2 Кредитного договору). Позивачем на адресу відповідача за вих. №114/5-273484 від 09.08.2023 направлялась вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором в зазначеному вище розмірі. Проте доказів сплати заборгованості відповідачем суду не надано. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України). Згідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг Кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України позивачем надано до суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази укладення між сторонами кредитного договору та надання відповідачу кредитних грошових коштів. Судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи в сукупності наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором, а також підписаний відповідачем кредитний договір від 05.09.2019 року, в якості доказів, судом встановлено, що відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів на спростовання факту укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів на умовах, передбачених кредитним договором. Крім того відповідачем, всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України, належними та допустимими доказами не спростовано розмір заборгованості за кредитним договором, зазначений у розрахунку від 09.08.2023 року, не надано доказів належного виконання своїх зобов`язань за кредитним договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Пунктом 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( п. 1 ст. 530 ЦК України). Крім того, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, якою відповідно до ч. 3. ст. 549 ЦК України є пеня. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежного виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість ним виконання свого грошового зобов`язання. На підставі ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із способів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі (п.5 ч.2 ст.16 ЦК України). Враховуючи, що [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором виконав не належним чином, доказів на спростування розміру заборгованості не надав, тому суд вважає обґрунтованим розмір заборгованості відповідача за кредитним договором № 010/1150/82/648647 від 05.09.2019 року у розмірі 182351,41 грн. З урахуванням викладеного, позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору у розмірі 2735,27 грн.

Outcome: approved