Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

У червні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 26 вересня 2020 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалося, оскільки між подружжям втрачено почуття любові та взаємоповаги. Спільного господарства не ведуть. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, відповідач відмовляється від подання спільної заяви про розірвання шлюбу до органів ДРАЦС, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка [PERSON] просила суд про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримує, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, просить шлюб розірвати (вх.№ 5130/24-вх. від 11.07.2024р.). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. 26 вересня 2020 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 55); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 26 вересня 2020 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] ". Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинили, спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, та порушуватиме інтереси сторін, суд доходить висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України позивачка має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON] ". Суд на прохання позивачки не стягує з відповідача судові витрати на її користь.

Outcome: approved