Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

26.04.2024 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до Новозаводського відділу ДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зняття арешту з нерухомого майна. Позовна заява мотивована тим, що позивачу постановою приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області від 18.04.2024 р. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2 га, яка знаходиться на території Гучинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області після смерті [INFO] сина [PERSON] , у зв`язку з тим, що на все його майно з 22.05.2008 р. накладено арешт. Справу передано головуючому судді 26.04.2024 р. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 01.05.2024 р. позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.05.2024 р. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28.05.2024 р. постановлено отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомості з кадастровим номером 7424482600:06:001:0509; витребувано від позивача докази, що підтверджують накладення арешту на нерухоме майно, про скасування якого заявлено у позові. Закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 26.06.2024 р. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 26.06.2024 р., постановленою без виходу до нарадчої кімнати, в судовому засіданні оголошено перерву до 19.07.2024 р. з метою надання позивачу часу для виконання вимог ухвали від 28.05.2024 р. 10.07.2024 р. до Ріпкинського районного суду Чернігівської області від позивача надійшла заява, зареєстрована за вх. № 2735/24, на виконання вимог ухвали суду. В судовому засіданні 19.07.2024 р. позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, суд зважає на таке. Судом встановлено, що [PERSON] , син позивача, помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 4). Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Чернігівської області заведено спадкову справу № 60/2023. 18.04.2024 р. приватним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 66/02-31 у зв`язку з тим, що при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину було встановлено, що на все нерухоме майно померлого накладено арешт на підставі постанови Новозаводського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 22.05.2008 р. З листа Новозаводського відділу ДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 35547 від 01.04.2024 р. вбачається, що ідентифікувати виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт, та встановити наслідки його завершення немає можливості (а. с. 6). З наданого позивачем витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7405265612017 від 23.08.2017 р. та отриманої судом відповіді № 612405 від 28.05.2024 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що земельна ділянка площею 2 га з кадастровим номером 7424482600:06:001:0509 зареєстрована 23.08.2017 р. та 15.12.2017 р. передана власником [PERSON] у оренду ФГ «Зерно Чернігівщини». Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Відповідно до частини першої\~статті 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частинами першою та другою\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Згідно із частиною першою\~статті 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша\~статті 328 цього Кодексу). Відповідно до частин першої, другої\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі\~статтею 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у\~статті 1219 ЦК України\~(статті\~1218,\~1231 ЦК України). При цьому, у частині першій статті 59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII зазначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Між тим, як встановлено судом та не заперечувалось позивачем, предмет спору охоплює собою вступ позивача у спадкові відносини. Позивач належним чином звернулась до приватного нотаріуса для отримання свідоцтва на право на спадщину за законом та станом на час звернення з даним позовом отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії. За таких умов, на переконання суду, позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного, на її думку права, та вірним способом захисту в межах спірних правовідносин є ініціювання спору, у ході вирішення якого суд буде зобов`язаний встановити спадкове право позивача і лише після цього вирішити питання про усунення перешкод у користуванні її власністю. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06.05.2024 р. (справа № 725/3352/23), яким зауважено, що апеляційний суд, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, належним чином оцінивши докази, подані сторонами, дійшов обґрунтованого висновку про те, що законом у спірних правовідносинах передбачений інший спосіб судового захисту порушеного права позивачки, яке може бути захищене в порядку позовного провадження шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття із нього арешту. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відтак у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed