Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

До Шевченківського районного суду міста Києва звернулось Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги з утримання будинків і прибудинкових територій в сумі 70339,18 грн., три проценти річних - 1624,05 грн. та інфляційну складову - 3868,30 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за адресою: [ADDRESS] , за якою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», здійснює надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, де проживає та є співвласником відповідач [PERSON] не проводить оплату за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 75831,53 грн. Таким чином, оскільки відповідач у добровільному порядку заборгованість не погашає, позивач вимушений був звернутись до суду за її примусовим стягненням, а також просив суд стягнути три проценти річних, інфляційну складову заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 червня 2024 року, головуючим суддею у справі визначено Анохіна А.М. 20 червня 2024 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку з повідомленням (викликом) сторін, яку сторони отримали в установлений законом строк, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечую проти винесення заочного рішення. Судом вживались заходи стосовно повідомлення відповідача про розгляд справи. Так, у призначені судові засідання відповідач не з`явився, поштові відправлені, направлені на його адресу повернулися на адресу суду з відміткою «за закінченням троку зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного порядку, відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є співвласником житлового приміщення - квартири [ADDRESS] » відповідно до рішення Київської міської ради від 09.10.2014 року № 1070/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» перейменоване з комунального підприємства «Керуюча дирекція Шевченківського району», утвореного рішенням Шевченківської районної у м. Києві ради від 19.02.2007 року № 187. Відповідно до п.2.2 Статуту, предметом діяльності підприємства є: утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та закріплений за підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового та нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності міста Києва, на договірних засадах у встановленому порядку; надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладання договорів на надання житлово-комунальних послуг, контроль за виконанням умов договорів у встановленому порядку; інші види діяльності, які не заборонені законодавством України. 14.07.2015 року в газеті «Хрещатик» (№ 99 (4695)) було публічно було опубліковано Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій. Цей договір є договором приєднання відповідно до норм ст. 634 ЦК України та вважається акцептованим усіма споживачами, які встановленому порядку не надали заперечення щодо умов цього договору. Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно з ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Разом з тим, згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Також, у відповідності до положень п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій споживачам багатоквартирного будинку № 44 та квартири №7 , надавались безперебійно та на підставі критерії якості, встановлених чинним законодавством. З 12 березня 2017 року [PERSON] не сплачував за надані та спожиті ним послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що призвело до заборгованості у сумі 70339,18 грн. Згідно з ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до доданого представником позивача до позовної заяви розрахунку трьох процентів річних та інфляційної складової заборгованості за прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання за період березень 2017 року по травень 2024 року складає 1624, 05 грн. та 3868,30 грн. відповідно. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з утримання будинків і прибудинкових територій в сумі 70339,18 грн., а також три проценти річних в сумі 1624,05 грн. та інфляційна складова заборгованості в сумі 3868,30 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. При подачі позову даної категорії позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3038 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 10 червня 2024 року № 13468, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved