Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

07 липня 2022 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що вона з 24.01.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем [PERSON] . Під час даних стосунків у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON] ( [INFO] ), та син [PERSON] ( [INFO] ). Батьком вищевказаних дітей записаний [PERSON] . Відповідач проживає окремо від дітей, належної матеріальної допомоги не надає, хоча має на це змогу, оскільки є здоровою та працездатною людиною. У зв`язку з цим позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усього заробітку на утримання двох дітей, починаючи з дня подання позову. В судове засідання позивачка не з`явилася, однак надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. В судове засідання відповідач не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки та розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». Про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення позову [PERSON] . Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дітей, які врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового слідства встановлено, що дійсно [PERSON] та [PERSON] з 24.01.2015 року по 24.04.2024 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано відповідно до рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24.04.2024 року у справі №299/8740/23 (а.с.4). Під час перебування у шлюбних відносинах у них народилось двоє дітей: - дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим виконкомом Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області від 03.07.2015 року серія [NUMBER] (а.с.5); - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданим виконкомом Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області від 04.05.2017 року серія [NUMBER] (а.с.6). Батьками вищезгаданих дітей записані [PERSON] та [PERSON] . Зі слів позивачки, які підтверджено документально, діти проживають разом із нею та перебувають на її повному утриманні (а.с.3, 7, 8). Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] , відповідно до ст.183 СК України з визначенням їх розміру у частці від заробітку батька. Про місце роботи відповідача позивачці не відомо. При визначенні розміру аліментів судом враховані положення ч. 2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, згідно якого такий розмір не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Так, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 року №3460-ІХ, прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років встановлено у розмірі 2563 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років встановлено у розмірі 3196 гривень. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дитини судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони в справі. У зв`язку з наведеним вище, суд вважає, що суму аліментів на утримання дітей, а саме: дочки [PERSON] та сина [PERSON] , слід визначити в розмірі 1/3 частини від усього заробітку відповідача щомісячно на двох дітей, та стягувати їх із доходів [PERSON] , з моменту подання позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. Приймаючи таке рішення суд виходив із встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину певного віку та того, що батьки в рівній мірі повинні забезпечувати необхідні умови для існування дитини. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 1 211 грн. 20 коп., які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.1, 6 ст.141 ЦПК України, - слід стягнути з [PERSON] на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд зобов`язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч.1 ст.191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved