Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 30% з усіх видів його заробітку щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 березня 2022 року Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №384, був зареєстрований шлюб між сторонами. У сторін в шлюбі народилась дитина, син [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про народження сина батьком записаний [PERSON] . Дитина проживає разом з матір`ю, [PERSON] та знаходяться на її утриманні та вихованні. Як зазначила позивачка, знаючи, що син потребує постійної батьківської уваги та допомоги, відповідач належної матеріальної допомоги не надає. Позивач вказує, що між сторонами сімейне життя не складається, сторони спільного господарства не ведуть та шлюбні відносини не підтримують значний проміжок часу, а саме з 19 жовтня 2023 року. Примирення між ними не можливе. Шлюб фактично розпався та носить формальний характер, тому підлягає розірванню. Позивачка також просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 30% з усіх видів його заробітку щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття, тобто до [INFO] включно. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 29 квітня 2024 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду за нормами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк\~для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 43,44). Позивачка в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином та її представником адвокатом Шахновським О. О. надано клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. (а.с. 51). Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи в суді повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив та з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. (а.с. 49,50). Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення за письмовою згодою сторони позивача. (а.с. 51). З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 березня 2022 року Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №384, був зареєстрований шлюб між сторонами. (а.с.40). У сторін в шлюбі народилась дитина, син [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про народження сина батьком записаний [PERSON] . Дитина проживає разом з матір`ю, [PERSON] та знаходяться на її утриманні та вихованні. (а.с. 13-21). Між сторонами сімейне життя не складається, сторони спільного господарства не ведуть та шлюбні відносини не підтримують значний проміжок часу. Згідно ч.1\~ст. 24 СК\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до\~ст.9 Конституції України\~є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Статтею 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» передбачено,\~що кожна\~дитина має\~право на\~рівень життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку.\~Батьки або\~особи,\~які їх\~замінюють,\~несуть відповідальність\~за створення\~умов,\~необхідних для\~всебічного розвитку\~дитини,\~відповідно до\~законів України. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. У відповідності до\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подав її 23 лютого 2024 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 23 лютого 2024 року. Згідно зі ст.\~80\~СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно з частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того, частиною 1 ст.\~184\~СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як вбачається із вказаних норм закону спосіб стягнення аліментів визначається судом за вибором позивача, на утримання дитини, з якою вказана особа проживає. Оцінивши шлюбні взаємовідносини\~сторін,\~суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам їхнього сина, як це передбачено\~ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , носить формальний характер і підлягає розірванню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Враховуючи матеріальний стан сторін,\~з врахуванням\~встановленого законом\~розміру прожиткового мінімуму\~для\~неповнолітніх дітей, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін,\~стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання\~сина аліменти у розмірі 30% з усіх видів його заробітку щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина [PERSON] . Окрім того, суд звертає увагу сторін на наступне. Згідно положення ч.1\~ст. 192 Сімейного Кодексу України\~ розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або\~сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Також, відповідно до положення\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок, за позовну вимогу про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved