Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

І. Виклад позиції учасників справи. 1.1 [PERSON] звернулась до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] разом з нею в Федеративній Республіці Німеччина. Узагальнений зміст позову зводиться до того, що після того як 17.04.2024 р. збройні сили РФ завдали декілька ракетних ударів по м. Чернігову, позивач усвідомила реальну загрозу життю її дітей та необхідність ініціювати зміну місця їх проживання. 1.2 Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву в якій в задоволенні позову просив відмовити з підстав його необґрунтованості та недоведеності. 1.3 Представник органу опіки та піклування в задоволенні позову просив відмовити та залишити місце проживання дітей з їх батьком [PERSON] . ІІ. Заяви (клопотання) та пояснення учасників справи. 2.1 Позивач та її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Позивач підтвердила, що перебуваючи в Німеччині єдиним її офіційним джерелом доходу були соціальні виплати від держави, однак зобов`язувалась в подальшому працевлаштуватись. Належних та допустимих доказів в підтвердження офіційного працевлаштування її чоловіка [PERSON] надати суду не може. Ключовий аргумент пояснень [PERSON] базувався на реальній небезпеці перебування дітей в м. Чернігові та здатність забезпечити їм безпечне середовище за місцем її проживання в Німеччині. 2.2 Відповідач в судовому засіданні категорично заперечував щодо обґрунтованості тверджень позивача. Контраргументи відповідача зводились до того, що з 19.07.2023 р. діти фактично проживають з ним в м. Чернігові та ним забезпечується їх повноцінний розвиток з урахуванням безпекової ситуації в регіоні. Відповідач вважав, що не нехтування заходами оповіщення щодо повітряних тривог дозволяє забезпечити йому безпечні умови проживання дітей в м. Чернігові. Окрім того, відповідач звертав увагу на забезпечення ним в Україні кращих та стабільних умов для повноцінного розвитку та життя дітей в порівнянні з тим, які були створені позивачем в Німеччині. 2.3 Судом у відсутності сторін було опитано малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] щодо умов проживання та навчання як в Німеччині, так і в Україні. Аналіз отриманих відповідей дає підстави стверджувати, що умови для навчання та розвитку дітей в Україні є кращими. Діти висловлюють однакову прихильність до обох батьків та не хочуть засмучувати їх при виборі місця проживання. Суд також звертає увагу, що зі слів дітей позивач [PERSON] просила їх повідомити в суді про бажання проживати саме з нею в Німеччині. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 3.1 Ухвалою суду від 06.05.2024 р. відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження. 3.2 Протокольною ухвалою суду від 17.06.2024 р. відмовлено позивачеві в призначенні судово-психологічної експертизи. 3.3 Ухвалою суду від 17.06.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. IV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. 4.1 В судовому засіданні встановлено, що з 10.08.2013 р. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції за актовим записом № 1272. 4.2 Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] народились 10.06.2016 р., а їх батьками записані відповідно [PERSON] та [PERSON] 4.3 Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.05.2019 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 4.4 В судовому засіданні встановлено, що на початку березня 2022 р. [PERSON] виїхала до Німеччини разом зі своїм чоловіком [PERSON] і їх спільною дитиною, залишивши малолітніх [PERSON] та [PERSON] на їх батька - [PERSON] , який до серпня 2022 р. опікувався дітьми, займався їх вихованням, розвитком та утриманням. Рішенням Виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 296 від 04.08.2022 р. визначено місце проживання малолітніх дітей з батьком [PERSON] . Суд звертає увагу, що [PERSON] була присутня на засіданні комісії Управління (Служби) у справах дітей та була обізнана з прийнятим рішення з моменту його проголошення. Разом з тим, у серпні 2022 р., [PERSON] взяла до себе дітей під приводом спілкування, та без дозволу їх батька [PERSON] та будь яких правових підстав для самовільної зміни місця проживання дітей, вивезла їх до Німеччини. За вказаним фактом СВ Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12022270340004274 від 27.08.2022 р., за заявою [PERSON] по факту незаконного викрадення малолітніх дітей, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України. 4.5 Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 07.03.2023 р. відібрано у [PERSON] малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] та повернуто їх батькові [PERSON] за місцем його проживання. З 19.07.2023 р. діти фактично проживають з відповідачем в м. Чернігові. 4.6 Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 27.06.2024 р. за № 405 визнано за доцільне проживання малолітніх [PERSON] та [PERSON] з батьком [PERSON] . V. Оцінка суду: 5.1 Відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. 5.2 Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. 5.3 Відповідно до ч.ч.1,2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. 5.4 Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки стосовно дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. 5.5 Згідно ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 5.6 Рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першочергово повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню такі базові елементи: (а) погляди дитини; (б) індивідуальність дитини; (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин; (г) піклування; захист і безпека дитини; (ґ) вразливе положення; (д) право дитини на здоров`я; (е) право дитини на освіту. Також підлягають врахуванню: (1) спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; (2) стосунки між дитиною і батьками в минулому; (3) бажання батьків бути опікунами; (4) збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання (дім), школу, друзів; (5) бажання дитини. 5.7 Нормами ст.19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. 5.8 Судом встановлено, що на початку березня 2022 р., в зв`язку з повномасштабним вторгненням РФ на територію України, позивач разом зі своїм чоловіком ( [PERSON] ) та їх спільною дитиною виїхали до Німеччини, залишивши малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] на їх батька - [PERSON] . Останній до серпня 2022 р. самостійно займався їх вихованням, розвитком та утриманням. Після того як рішенням Виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 296 від 04.08.2022 р. було визначено місце проживання малолітніх дітей з батьком [PERSON] , позивач без будь яких правових підстав для самовільної зміни місця проживання дітей вивезла їх до Німеччини. В подальшому, фактичне повернення позивачем малолітніх дітей відповідачеві [PERSON] відбулось на підставі судового рішення лише 19.07.2023 р. Суд звертає увагу, що вказана поведінка позивача, яка в одноосібному порядку вивезла дітей за межі України, змінивши їх місце проживання без згоди батька, демонструє її свідоме та умисне нехтування презумпції спільного вирішення батьками питань, які пов`язані з вихованням дітей. 5.9 Окрім того, судом на підставі порівняльного аналізу наявних в справі доказів з врахуванням аргументів сторін встановлено, що більш сприятливими умови проживання для дітей є проживання разом з батьком, який організував їм належні умови для навчання в школі та відвідування гуртків. Відповідач має більш стійке та благополучне емоційне середовище, а також стабільний дохід та належне матеріальне забезпечення, підтримує відповідні соціальні зв`язки за місцем їх проживання. 5.10 Враховуючи вище викладене, з огляду на вік дітей, тривалість проживання з батьком та створення ним належних умов для повноцінного розвитку дітей відповідного віку, враховуючи поведінку позивача, яка фактично протиправно усунула батька із життя малолітніх дітей, а також нездатність сторін знайти порозуміння у питаннях спільної фізичної опіки над ними, визначення місця проживання малолітніх дітей разом з відповідачем забезпечить зростання дітей у спокійному та стійкому середовищі. 5.11 Суд вважає, що дії позивача з вивезення дітей за кордон в одноосібному порядку, створення перешкод батьку у спілкуванні з дітьми, не підтверджують бажання позивача забезпечити їх спільному з відповідачем дітям комфортне та стабільне психо-емоційне середовище для їх гармонійного розвитку. 5.12 Водночас суд наголошує, що відповідач при зміні безпекової обстановки у м. Чернігові, загрозі життю та здоров`ю дітей не позбавлений можливості вжити заходів щодо переміщення на іншу територію, на безпечну відстань від зони проведення бойових дій, у тому числі за межі України. Факт введення в Україні воєнного стану і наявність місця для проживання дітей за межами України разом з матір`ю не можуть виступати достатніми підставами для визначення місця проживання з одним з батьків, який проживає за межами України. Вказані обставини підлягають встановленню й оцінці судом у сукупності з іншими обставинами, встановленими у справі, з урахуванням принципів рівності прав та обов`язків батьків і забезпечення найкращих інтересів дитини. 5.13 У контексті забезпечення права дітей на спілкування з матір`ю, а також права матері на виховання своїх дітей, суд зауважує, що позивач безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку своїх дітей, має право та обов`язок піклуватися про їх здоров`я, стан розвитку, проводити з ними необхідну кількість часу, незалежно від того, з ким з батьків діти будуть проживати більшість часу. Визначення на цьому етапі життя місця проживання дітей з батьком не повинно негативно впливати на їх стосунки з матір`ю, оскільки визначення місця проживання дітей з одним з батьків не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків, що мають усвідомлювати обидва з батьків. 5.14 При істотній зміні обставин сторони мають право ініціювати визначення іншого порядку фізичної опіки щодо дітей, зокрема спільної фізичної опіки, на чому неодноразово наголошував Верховний Суд (постанови Верховного Суду від 26.10.2022 року у справі № 750/9620/20, від 04.10.2023 року в справі № 208/4667/20, від 1412.2022 року у справі № 742/2571/21, від 10.01.2024 року у справі № 183/3958/20, від 16.02.2024 року у справі № 465/6496/19). 5.15 Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позивачем, всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України, не надано належних доказів в розумінні ст.ст.76-80 ЦПК України на підтвердження заявлених позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні її позову. VІ. Розподіл судових витрат. 6.1 Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.2 Враховуючи, що в задоволенні позову позивачці відмовлено в повному обсязі, витрати зі сплати судового збору з відповідача стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed