Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк») звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] заборгованість у розмірі 138 657,41 грн. за кредитним договором № 700МІ11130730003 від 30.07.2013 року. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що між АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк» та відповідачем [PERSON] 30.07.2023 року на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового використання грошових коштів був укладений кредитний договір № 700МІ11130730003, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 233 770,94 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,39% річних, на строк до 29.07.2033 року. Для здійснення повної оплати за кредитним договором між АТ «Сенс Банк» та відповідачем [PERSON] укладено Договір поруки № 700МІ11130730003-ПОР від 30.07.2013 року, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором № 700МІ11130730003 від 30.07.2013 року. Разом з тим,у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору у відповідачів виникла заборгованість, яка станом на 20.12.2023 року становить 138 657,41 грн., з яких: 123 703,29 грн. - заборгованість в частині непогашеного кредиту (по тілу); 14 954,12 грн. - заборгованість в частині несплачених процентів за користування кредитом, що є предметом позовних вимог. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику/повідомлення сторін. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 липня 2024 року письмове клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів та призначення експертизи - залишено без задоволення. Відповідач [PERSON] , ознайомившись з матеріалами справи, скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, відповідно до якого відповідач проти позову заперечив в повному обсязі, вказуючи на те, що позивачем не підтверджено факту надання відповідачу кредитних коштів, відсутній детальний розрахунок заборгованості, матеріали справи не містять оригіналу кредитного договору та інші додатки до позовної заяви, а не завірені належним чином копії документів не можуть слугувати належними доказами у справі» проценти за користування кредитними коштами не мають сплачуватися відповідачем внаслідок пропуску позивачем строку позовної давності, при цьому позивач не повідомляв відповідачу про відступлення права вимоги, а нарахування процентів на суму боргу після 11.01.2024 року є неправомірним. (а.с. 193-196) Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 1054 Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що віднесення кредитних договорів до договорів приєднання за тією ознакою, що позичальник позбавлений можливості запропонувати свої умови договору, можливе у разі укладення такого договору між банком (іншою фінансовою установою) та фізичною особою, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності. При цьому предметом такого договору є споживче кредитування. Судом встановлено, що 30.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», та [PERSON] укладено Договір кредиту на придбання житла на вторинному ринку № 700МІ11130730003, на підставі якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 233 770,94 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,39% річних, на строк до 29.07.2033 року. Згідно зі статтями 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У порядку забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором № 700МІ11130730003 від 30.07.2013 року, між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», [PERSON] та [PERSON] укладено Договір поруки № 700МІ11130730003-ПОР, за умовами якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання [PERSON] зобов`язань в повному обсязі за кредитним договором № 700МІ11130730003 від 30.07.2013 року. АТ «Укрсоцбанк» виконано умови Договір кредиту на придбання житла на вторинному ринку № 700МІ11130730003 від 30.07.2013 року та видано відповідачу [PERSON] грошові кошти на загальну суму 233 770,94 грн., що підтверджується випискою по рахунку боржника та не спростовано останнім. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України) Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З огляду на викладене, в розрізі даного спору убачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним Договором кредиту на придбання житла на вторинному ринку № 700МІ11130730003 від 30.07.2013 року та Договором поруки № 700МІ11130730003-ПОР від 30.07.2013 року, та у зв`язку із неналежним виконанням боржниками умов зазначених Договорів, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредиту та відсоткам за користування кредитом. Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України, при солідарному обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язків частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Як визначено ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі статтею 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов`язання, яким є строк виконання зобов`язання у повному обсязі (кінцевий строк повернення кредиту й платежів за ним) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Як убачається з матеріалів справи та наданих позивачем розрахунків, відповідачами порушено умови Кредитного договору № 700МІ11130730003 від 30.07.2013 року та Договору поруки № 700МІ11130730003-ПОР від 30.07.2013 року в частині своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 20.12.2023 року загальна кредитна заборгованість за Договором кредиту на придбання житла на вторинному ринку № 700МІ11130730003 від 30.07.2013 року становить 138 657,41 грн., з яких: 123 703,29 грн. - заборгованість в частині непогашеного кредиту (по тілу); 14 954,12 грн. - заборгованість в частині несплачених процентів за користування кредитом., що підтверджено наявними в матеріалах справи розрахунками. При цьому, ураховуючи строк дії договору та його умови, а також заявлений позивачем період нарахування заборгованості, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості в межах строку давності. Відповідно до частини другої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає до задоволення. Відповідно до частини першої ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028,00 грн., тобто по 1 514,00 грн. з кожного, які сплачено позивачем за подання позову до суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved