Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивач [PERSON] звернулася 06.06.2024 року до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 27.02.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено відповіднийактовий запис № 238. Вказує, що нею шлюб укладено вперше. Від шлюбу у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що вони з відповідачем приживали спільно у шлюбі більше дев?ятнадцяти років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини. Нажаль, останній час, тобто вже на протязі певного часу їхні стосунки погіршилися. Причиною цього стало те, що вони не можуть як сім?я разом проживати, оскільки не виконують сімейні обов?язки, не мають можливості вирішувати навіть нескладні поточні проблеми, постійно сперечаються. Вказує, що причиною такого сімейного життя є несумісні погляди її чоловіка на життя, вони не відповідають її інтересам та її поглядам. Позивач та відповідач неодноразово протягом останніх років намагалися говорити один з одним про особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх, та ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося за останній час, однак їхні відносини переросли в ще більш незрозумілі для них обох. В результаті чого позивач прийшла до переконання, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім?ю їх самих, їхніх дітей та кожного окремо. Почуття любові та повага між ними втрачені. Сім?я існує формально, а тому вона бажає розірвати шлюб із відповідачем [PERSON] . Понесені судові витрати просить стягнути з відповідача. Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав. Заяви, клопотання учасників справи та процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.06.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження, на підставі ст.274 ЦПК України, судове засідання призначено на 08.07.2024. (а.с.14) У судове засідання 08.07.2024 учасники не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Позивачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак 28.06.2024 року через канцелярію суду подала заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без її участі. (а.с. 16) Відповідач [PERSON] , в судове засідання такожне з`явився, скерував на адресу суду 28.06.2024 заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти позовних вимог. Просить справу розглянути без його участі. Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що між позивачкою [PERSON] , [INFO] та відповідачем [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб 27.02.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено відповіднийактовий запис № 238 (а.с.7). Під час шлюбу у сторін народилися діти - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народженнясерії [NUMBER] , видане виконкомом Лужанської селищної ради Кіцманського району Чернівецької області від 07.06.2010 року та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Лужанської селищної ради Кіцманського району Чернівецької області від 16.07.2012 року. (а.с. 8-9). На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, як вказує позивачка, на момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення між ними стало неможливим. Норми права, які застосував суд. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст. 104 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.3ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Окрім цього, пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні». Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Мотиви з яких виходив суд та оцінка суду. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Судом встановлено, що на даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, як вказує позивач, на момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть і примирення між ними стало неможливим. Оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися та зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому є неможливим. Беручи до уваги те, що шлюб носить формальний характер, позивач просить розірвати шлюб, а відповідач позов визнав, погодившись на розірвання шлюбу, за таких обставин шлюб слід розірвати. При цьому, судом були з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. При цьому, сторони спору про поділ майна не заявляють. Питання щодо визначення місця проживання дитини не ставлять на розгляд суду. Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу та встановлені судом обставини, з врахуванням визнання позову відповідачем, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з нормами ч.1 ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24,56, 104-105, 110, 112, 114-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved