Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 04.06.1983 Мелітопольським міським відділом запису актів громадянського стану в Запорізькій області, актовий запис № 659. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, по причині несумісності характерів, між сторонам відсутнє взаєморозуміння, що негативно впливає на обстановку в родині. Сторони не мають спільного бюджету, спільне господарство не ведуть. Неповнолітніх або малолітніх дітей у подружжя не має. Ухвалою суду від 07.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання, що було призначене на 27.06.2024, яке відкладалось на 11.07.2024 у зв`язку з неявкою відповідача. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від відповідача відзиву на позов, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи що відповідає положенню ч.3 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 04.06.1986 у Мелітопольському міському відділі запису актів громадянського стану в Запорізькій області (актовий запис № 659), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , виданим Мелітопольським міським відділом запису актів громадянського стану в Запорізькій області 04.06.1986 (а.с.8). Відповідно до ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, любові та поваги один до одного, фактичне припинення шлюбних стосунків, у зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення, передбаченого ст. 111 СК України. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2 статті 112 Сімейного кодексу України). З огляду на те, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, а подружжя зберегти сім`ю не бажає, враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову. В силу вимог ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач просила залишити їй шлюбне прізвище, суд вважає, що після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище " [PERSON] ". Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не порушувалося, судом не вирішувалося. На підставі викладеного,

Outcome: approved