Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

у квітні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з АТ «Банк Форвард» на його користь безпідставно стягнуті за виконавчим написом № 31092, вчиненим 30.09.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. грошові кошти в сумі 67 913,74 грн і суму сплаченого судового збору. Свої вимоги позивач мотивував тим, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 03.11.2023 року в справі № 619/4415/23 його позов до АТ «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено та визнано виконавчий напис, вчинений 30.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. та зареєстрований в реєстрі за № 31092, таким, що не підлягає виконанню. Тому всі грошові кошти, набуті відповідачем під час виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого напису, безпідставно та мають бути повернуті. На підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити. Ухвалою від 24.04.2024 року відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 33). 13.05.2024 року до суду від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Форвард» надійшли пояснення, в яких відповідач просить у позові відмовити, посилаючись на те, що в АТ «Банк Форвард» розпочато процедуру ліквідації та введено тимчасову адміністрацію, а тому задоволення вимог кредиторів відбувається в порядку, встановленому Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а.с. 38-40). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 03.11.2023 року в справі № 619/4415/23 позов [PERSON] до АТ «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено та визнано виконавчий напис, вчинений 30.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. та зареєстрований в реєстрі за № 31092, таким, що не підлягає виконанню. Рішення набрало законної сили 13.02.2024 року. Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. відкрито виконавче провадження № [NUMBER] за виконавчим написом № 31092, виданим 30.09.2021 року. За час проведення виконавчих дій за виконавчим провадженням № [NUMBER] з позивача на користь АТ «Банк Форвард» стягнуто грошові кошти в розмірі 67 908, 75 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 226 від 13.07.2023 року (призначення платежу: стягнення за ВП № [NUMBER]; виконавчий документ: виконавчий напис № 31092, документ видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О.). Вказаний розмір стягнутих з позивача грошових кошти, набутих відповідачем під час виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого напису АТ «Банк Форвард» не оспорюється. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або стеження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала. При цьому, відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч. 1 ст. 190 ЦК України). Отже, зазначена сума була стягнута в рамках виконавчого провадження, що розпочато на підставі виконавчого напису нотаріуса, яким звернуто стягнення з позивача на користь відповідача, який у подальшому визнано судом таким, що не підлягає виконанню. Крім того, приватний виконавець на підставі положень Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язаний здійснити виплати стягнутих грошових коштів стягувачу - юридичній особі, стягнуті грошові суми перераховуються виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем рахунки, а тому в суду відсутні підстав вважати, що відповідачу не були перераховані стягнуті у виконавчому провадженні № [NUMBER] грошові кошти. За таких обставин, враховуючи, що виконавчий напис визнаний таким, що не підлягає виконанню, а отже, відпала підстава, на якій відповідач набув кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням виконавчого напису нотаріуса, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе застосувати до вказаних відносин положення законодавства щодо повернення безпідставно набутого майна. Таким чином, встановлені під час розгляду справи обставини свідчать про те, що належні позивачу грошові кошти були стягнуті у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого напису, що не підлягає виконанню, тобто без наявності на те правових підстав були перераховані відповідачу, а отже вказані кошти являються безпідставно ним отриманими, що має наслідком повернення вказаних коштів позивачу. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково на суму 67 908, 75 грн, яка знайшла своє підтвердження в платіжній інструкції № 226 від 13.07.2023 року Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1 211,20 грн за подання позовної заяви до суду, у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення. На підставі викладеного,

Outcome: partial