Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

23.05.2024 до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області звернулась [PERSON] із заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просить встановити факт родинних відносин і визнати, що померлий [INFO] [PERSON] , 1929 року народження, який за життя проживав в квартирі [ADDRESS] , є [PERSON] , [INFO] , РНКОПП [NUMBER] , чоловіком. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 09 липня 1956 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується записом Акта про укладення шлюбу №20, виданного Головацьким відділом РАГС Алтайського краю РРСР від 09 липня 1956 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданий 12 квітня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №444. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина у вигляді частини квартири [ADDRESS] . Після смерті чоловіка [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області з приводу вступу до спадщини померлого чоловіка. При огляді документів встановлено, що свідоцтво про укладення шлюбу оформлено не належним чином, оригінал запису про укладення шлюбу, який надано до нотаріальної контори, має дефекти, а органом РАГС не можуть запросити актовий запис про укладення шлюбу, так як шлюб зареєстрований , у 1956 році у росії, країні-агрессор, що є перешкодою в реалізації прав як дружини щодо спадкового майна померлого чоловіка. 22 травня 2024 року [PERSON] отримала листа державного нотаріуса Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори за №764/02-14, відповідно до якого рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з померлим чоловіком. Той факт, що померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] , є чоловіком [PERSON] , підтверджується наступним: Згідно відмітки у паспорті серії [NUMBER] , виданого Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області від 08.12.1999, у графі сімейний стан вказано, що 09 липня 1956 року укладено шлюб з [PERSON] , шлюб зареєстрований відділом РАГС Гольцовського району Алтайского краю. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації виконкому Білгород-Дністровської міської ради Одеській області 01 лютого 1994 року, квартира [ADDRESS] належить на праві сумісної власності [PERSON] та членам сім?ї а саме - [PERSON] . Наведена обставина також підтверджується технічним паспортом на квартиру, розпорядження органу приватизації від 01.02.1994 року. З домової книги квартири [ADDRESS] вбачається, що з 17 жовтня 1990 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі, яка належить нам на праві сумісної власності. Відповідно до довідки №275 Білгород-Дністровського КП «ЖЕО №1» від 25 квітня 2024 року [PERSON] з 17.10.1990 року по день смерті був зареєстрованим в квартири [ADDRESS] . Відповідно до довідки №274 про склад сім?ї Білгород-Дністровського КП «ЖЕО №1» від 25 квітня 2024 року, станом на 11 квітня 2016 року в квартири [ADDRESS] був зареєстрований [PERSON] та [PERSON] , його дружина. Встановлення факту родинних відносин з [PERSON] небхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за Законом. Враховуючи те, що встановлення даного факту для [PERSON] має юридичне значення, просить встановити факт родинних відносин. 13.06.2024 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. 25.06.2024 на адресу суду від заявниці [PERSON] надійшло клопотання про виклик та допиту у якості свідків з самостійним забезпеченням їх явки до суду. В судове засідання [PERSON] не з`явилась, однак 17.07.2024 її представник за довіреність Кутова Н.В. надала суду заяву, в якій просить суд проводити розгляд даної справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи державний нотаріус Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області Саданов О.В. в судове засідання не з`явився, однак 12.07.2024 подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд даної справи без їх участі, згідно вимог діючого законодавства України. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, допитавши в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У статті 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (п.п. 1 і 3). Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення (п.1 Постанови ВСУ № 5 від 31.03.95). За приписами ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за №5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно з вимогами ч.4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Матеріалами справи встановлено, що згідно з записом акта про укладення шлюбу №20 виданого Гольцовським відділом РАГС Алтайського краю, 09 липня 1956 року [PERSON] та [PERSON] уклади шлюб. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 12 квітня 2016 року, актовий запис №444. Згідно з копією паспорта серії [NUMBER] , виданого Білгород-Дністровським МВ УМВС України в Одеській області від 08.12.1999, у графі сімейний стан вказано, що 09 липня 1956 року укладено шлюб з [PERSON] , шлюб зареєстрований відділом РАГС Гольцовського району Алтайского краю. Відповідно до копії технічного паспорту на квартиру, що знаходиться у власності [PERSON] , [PERSON] , квартира [ADDRESS] зареєстровани міськрайонним бюро технічної інвентаризації на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності на підставі свідоцтва про право власності і записана у реєстрову книгу за №64Г-1216. Згідно з довідкою №275 Білгород-Дністровського КП «ЖЕО №1» від 25 квітня 2024 року [PERSON] з 17.10.1990 року по день смерті був зареєстрованим в квартири [ADDRESS] . Під час судового розгляду свідки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] підтвердили обставини, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб та вони проживали однією сім`єю. Відповідно до копії листа державного нотаріуса Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Олександра САДАНОВА з якого вбачається, що було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення факту родинних відносин. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що встановлення факту, про який просить заявник, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та має для заявника юридичне значення (дає право на оформлення права на спадщину). Таким чином, суд, проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов до висновку про наявність достатніх підстав вважати доведеним факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , а тому заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Outcome: approved