Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просила визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] , що померла [INFO] , у розмірі три місяці. В обґрунтування позову посилається на те, що після смерті її матері відкрилась спадщина. До складу спадкового майна померлої [PERSON] входить квартира за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі договору купівлі - продажу від 28.09.2002 року. За час свого життя [PERSON] заповіт складено не було. Єдиним спадкоємцем після смерті мати є позивачка, її дочка, як спадкоємець першої черги спадкування. 15.08.2023 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Халявки Н.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 15.08.2023 року у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Позивачка вважає, що пропустила строк прийняття спадщини з поважних причин, оскільки у лютому 2023 року зверталась за консультацією до нотаріуса, яка їй повідомила, що строк для прийняття спадщини на даний час становить 10 місяців з дня смерті спадкоємця у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови № 164 від 28.02.2022 року, згідно п.3 якої встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови її прийняття зупиняється на час воєнного стану, але не більш ніж на чотири місяці. Але Постановою Кабінету Міністрів України № 469 від 09.05.2023 року положення вищевказаного п.3 були виключені, внаслідок чого з 09.05.2023 року строк для прийняття спадщини становить шість місяців з часу відкриття спадщини. Зазначає, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті матері. Поновити строк для прийняття спадщини у інший спосіб, ніж в судовому порядку, у неї можливості немає, тому звертається до суду з даною позовною заявою. Ухвалою суду позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивачки надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивачки та її представника, позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, скориставшись своїм правом надіслав до суду відзив, в якому зазначив, що відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.08.2023 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Халявка Н.М. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру у зв`язку зі пропущенням строку для прийняття спадщини. Просив суд ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», листів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16.03.2013 року та розглядати справу за відсутності представника (а.с. 25-29). У відповідності до ч. 2 ст.247 ЦПК України,у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини. [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії - [NUMBER] від 31.01.2023 року, виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №2318 (а.с. 9). До складу спадщини входить квартира за адресою: [ADDRESS] , що належить померлій [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Шандибою Л.І., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу від 28.09.2022 року, за реєстровим №3603 (а.с. 10). [PERSON] 15.08.2023 року звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Халявки Н.М. для прийняття спадщини за померлою [INFO] [PERSON] , що підтверджується заявою №186 від 15.08.2023 року (а.с. 45) 15.08.2023 року на підставі заяви [PERSON] відкрита спадкова справа щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №73588133 (а.с. 53). [PERSON] є рідною донькою померлої [INFO] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Залізничним бюро РАЦС від 12.02.1974 року, актовий запис 290 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського р-ну м. Києва, Україна, актовий запис №723 (а.с. 12). Постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Халявки Наталії Миколаївни № 356/02-31 від 15.08.2023 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що нею пропущений строк для прийняття спадщини, визначений статтею 1270 Цивільного Кодексу України. [PERSON] не подано документів, які підтверджують факт постійного проживання разом із спадкодавцем на день смерті. Одночасно [PERSON] запропоновано для вирішення цього питання звернутися до суду. (а.с. 14-15, 54). Крім позивачки, спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON] , є її дочка - [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується заявою [PERSON] про прийняття спадщини (а.с. 45). Відомостей про те, що [PERSON] прийняла спадщину чи відмовилась від її прийняття, матеріали справи не містять. Згідно матеріалів спадкової справи №60/2023, що заведена після смерті [PERSON] , інші спадкоємці, які прийняли спадщину в установлений законом строк після смерті [PERSON] , відсутні (а.с. 44-55). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч. 1ст. 1270 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст. 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , позивач пропустив шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті мати і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Суд приймає до уваги, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з наступних причин: у зв`язку введенням на території України воєнного стану, у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови № 164 від 28.02.2022 року, положеннями пункту 3 якої було встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови її прийняття зупиняється на час воєнного стану, але не більш ніж на чотири місяця, та скасуванням цих положень Постановою Кабінету Міністрів України № 469 від 09.05.2023 року. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі "Маркс проти Бельгії" від 13.06.79 року, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06.09.2017 року у справі N 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Верховний Суд в постанові від 18.01.2023 року у справі N 580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу "легітимних очікувань", що, головним чином, походить від англійського терміну "legitimate expectations" як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті22,57,58,94та152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права. З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, зважаючи на введення на території України воєнного стану та ведення бойових дій у країні; у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини після введення воєнного стану на території України, суд дійшов висновку, що позивачем наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її мати і слід визначити строк у межах передбаченого законом загального терміну шести місяців і таким достатнім строком є три місяці, перебіг якого рахується після набрання рішенням законної сили. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому ст. 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Outcome: approved