Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника адвоката Гордієнко А.Г., звернулася до суду з позовною заявою до Харківської міської ради, в якій просить визначити додатковий строк для подачі [PERSON] до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , терміном в один місяць з часу набрання рішенням законної сили. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спадкодавець [PERSON] , [INFO] , після своєї смерті залишила спадщину своїй донці [PERSON] , що складається з особистих речей та квартири в [ADDRESS] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01 грудня 2023 року, виданою державним нотаріусом П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори Степанець О.Б., позивачу відмовлено в оформленні спадщини, оскільки вона у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини та не проживала зі спадкодавцем на час смерті. З зазначеним позивач не погоджується, виходячи з наступного. Дійсно померла була зареєстрована за адресою в [ADDRESS] . Однак, [PERSON] відповідно до довідки № 6324-7000087341 від 10.03.2022 взято на облік як внутрішньо переміщену особу, а відповідно до свідоцтва про смерть від 03.05.2023 було знято з обліку внутрішньо переміщених осіб у зв`язку зі смертю. Відповідною довідкою підтверджується, що [PERSON] на момент смерті проживала разом з [PERSON] . Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стосовно пропуску строку зазначила, що [PERSON] через засоби масової інформації була ознайомлена зі змінами в законодавстві У результаті дій держави-агресора законодавцями внесені низка суттєвих змін в нормативно-правові акти щодо прийняття спадщини в умовах воєнного стану, а саме: перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. Тобто, за загальним довоєнним правилом строк прийняття спадщини становив 6 місяців з дня відкриття спадщини. Втім, зміни, що почали діяти з 06.03.2022, додали до цього строку ще 4 місяці. Обрахунок строку для кожної конкретної відкритої справи до воєнного стану виглядатиме таким чином - якщо до 06.03.2022 року шестимісячний строк спадкування не сплинув, то він автоматично подовжується ще на 4 місяці і в сумі становить 10 місяців, а якщо сплинув під час воєнного стану, але до 06.03.2022 року, то діє стара норма, за якою строк прийняття спадщини або відмови від неї не подовжується та становить 6 місяців; в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини; в умовах воєнного або надзвичайного стану за відсутності доступу до Спадкового реєстру нотаріус заводить спадкову справу без використання цього реєстру та перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту протягом п`яти робочих днів з дня відновлення такого доступу; забороняється видача свідоцтва про право на спадщину (далі - свідоцтво) у спадковій справі, заведеній без використання Спадкового реєстру, до її реєстрації у Спадковому реєстрі; під час дії воєнного стану свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом після закінчення строку для прийняття спадщини. Тобто, останніми змінами, що були внесені 02.06.2022 року до п.3 постанови КМУ №164, свідоцтво буде видаватись спадкоємцям, але не через 6 місяців з дня смерті спадкодавця, а через 10 місяців з моменту його смерті або оголошення особи померлою. Таким чином, [PERSON] діяла в межах строків встановлених органами влади та донесеними до відома громадян через засоби масової інформації, та будучи певної, що вже прийняла спадщину та їй лишилось лише оформити відповідні документи. Ухвалою суду від 08.02.2024 відкрито провадження по справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 12 березня 2024 року витребувана з П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори копія спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 18 червня 2024 року закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача адвокат Гордієнко А.Г. підтримала позовні вимоги позивача, посилаючись на вищенаведене, та просила позов задовольнити. Крім того зазначила, що мати позивача [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а її дочка [PERSON] була зареєстрована в м. Південне, Харківської області. Після початку російської агресії проти України, знаходитися в Салтівському районі м. Харкова було неможливо і [PERSON] 05.03.2022 переїхала до дочки в м. Південне, де була взята на облік як внутрішньо переміщена особа і померла там 01.05.2023. Законодавство змінювалось за час воєнного стану і позивач лише 01 грудня 2023 року звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, пропустивши встановлений законом строк для подання заяви на один місяць. Крім того, оскільки останні майже півтора року мати та дочка мешкали разом в м. Південне, тому вважала, що вона прийняла спадщину. Померла мала одну доньку, заміжня не була, інших спадкоємців не має. Відповідач Харківська міська рада про час і місце судового засідання повідомлялася своєчасно та належним чином, на неодноразові виклики в судове засідання не з`явилися, причину своєї неявки не повідомили, відзив на позов не надали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази та матеріали цієї справи та спадкової справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] в м. Південне Харківської області померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвами про укладення шлюбу, свідоцтвом про розірвання шлюбу та свідоцтвом про смерть, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Згідно з Свідоцтвом про право власності на житло від 9 березня 1999 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи, [PERSON] та [PERSON] мають у спільній сумісній власності квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 32,7 кв.м. Спадкоємцем першої черги за законом є: позивач дочка [PERSON] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтва про народження, свідоцтва про розірвання шлюбу. Інших спадкоємців судом не встановлено. Батьки позивача розірвали шлюб 26 вересня 1979 року, що підтверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу, яка знаходиться в матеріалах справи. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №74971438 від 01.12.2023, П`ятою Харківською\~міською державною\~нотаріальною конторою\~(колишня\~Одинадцята ХДНК) 01.12.2023 заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 71659922, номер у нотаріуса 1000/2023, спадкодавець [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Постановою державного нотаріуса П`ятої Харківської\~міської державної\~нотаріальної контори Степанець О.Б. від 1 грудня 2023 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки [PERSON] не проживала зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини. Однак, [PERSON] відповідно до довідки № 6324-7000087341 від 10.03.2022 було взято на облік як внутрішньо переміщену особу, а відповідно до свідоцтва про смерть від 03.05.2023 було знято з обліку внутрішньо переміщених осіб у зв`язку зі смертю в м. Південне. Згідно\~з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.ч. 1, 3\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч. 1\~ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1статті 1270\~ЦК України). У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої\~статті 106 Конституції України,\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану»,\~ Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 \~введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Відповідно до\~статті 64 Конституції України, статей\~12-1 і\~20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей\~7\~і\~34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні»,\~\~28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». З 29.06.2022 діють нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі\~постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, п. 3\~постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану»\~передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Разом з тим, 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив наступний висновок. Так, основним актом цивільного законодавства України є\~Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до\~ Конституції України\~та цього\~Кодексу\~(далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до\~ Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до\~Цивільного кодексу України\~(ч.2\~ст. 4 ЦК України). Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в\~статті 4 ЦК України\~встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім\~Конституції України,\~ЦК України\~та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно\~Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням\~ЦК України\~та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням\~ ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення\~ЦК\~або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених\~Конституцією України\~та законом. Таким чином, можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2019 в справі № 490/7071/16-ц (провадження № 61-25815св18). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1\~ст. 1273 ЦК України). Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3\~постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються\~Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст.\~1270,\~1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2\~ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3\~ст. 1272 ЦК України). Отже, виходячи із вказаної правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4\~ ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» \~є обов`язковими для застосування, позивач, звернувшись 01.12.2023 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , пропустила шестимісячній строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті матері і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3\~ст. 1272 ЦК України). За змістом ч. 1, ч. 3\~ ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~ ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У випадку, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Не є поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі, закордонним; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.03.2020 у справі № 314/2550/17, провадження № 61-41480св18. В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає, що її мати переїхала до її місця мешкання в м. Південне з початком введення воєнного стану на території України, де і померла [INFO] . Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень\~ст. 81 ЦПК України\~докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст.1 Першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1-3\~ ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у\~статті 129 Конституції України. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 3 ЦК України\~до загальних засад цивільного законодавства віднесено, поміж іншим, справедливість, добросовісність та розумність. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Наявність зазначених позивачем обставин свідчить про те, що у неї були поважні причини, пов`язані з істотними труднощами на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», оцінку якої було надано Верховним Судом, про що зазначено вище у рішенні, встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Верховний Суд в постанові від 18.01.2023 у справі №580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (статті 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті\~22,\~57,\~58,\~94\~та\~152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права. З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що [PERSON] наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved