Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про оспорювання батьківства. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 14.09.2015 уклав шлюб з відповідачем. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинили з грудня 2015 року. 10.11.2018 року шлюб між ними було розірвано. [INFO] відповідач народила доньку - [PERSON] . В актовому записі про народження доньки, відповідно до ст. 122 СК України, батьком дитини вказано позивача, оскільки дитина народилась до спливу десяти місяців після припинення шлюбу. Позивач вважає, що він не є біологічним батьком дитини, оскільки вона була зачата та народження у період, коли шлюбно-сімейні відносини з відповідачем були фактично припинені. Посилаючись на те, що він не є біологічним батьком дитини позивач просив виключити відомості про нього, як батька, з актового запису № 45 про народження дитини [PERSON] , [INFO] . У судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та підтримання позову. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку наявності достатніх підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14.09.2015 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.8), який було розірвано 10.11.2018 року (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про народження та актового запису про народження №45 від 05.04.2019 року, [PERSON] народилася [INFO] , батьками дитини записані сторони по справі (а.с. 10), відомості про позивача, як батька дитини, записано на підставі актового запису про шлюб №5 від 14.09.2015 року (а.с.23). Згідно висновку експерта від 18.04.2024 року за №СЕ-19/115-24/1277-БД біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] виключається. У відповідності до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з п.11 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК) шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів підтверджують той факт, що позивач [PERSON] не є батьком [PERSON] , [INFO] . Крім того, слід зазначити наступне. Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідач в ході розгляду справи звернулася до суду із заявою про визнання позовних вимог, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення судового рішення по справі. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідач визнала позовні вимоги в повному обсязі, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір у розмірі 496 грн. 20 коп., з державного бюджету має бути повернуто позивачу судовий збір у сумі 496 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved