Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] з позовом до Богунського відділу державної виконавчої служби у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) (далі Богунський ВДВС у м. Житомирі) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії щодо зняття арешту з майна. В обгрунтування заявленої скарги вказав, що в провадженні Богунського ВДВС у м. Житомирі перебувало ВП № 27715795 про стягнення з позивача на користь ПАТ «ВТБ банк» заборгованості всього в сумі 42 175,21 грн. 21.07.2011 р. державним виконавцем Богунського відділу ДВС Житомирського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-989/11 виданого 30.06.2011 р. Богунським районний судом м. Житомира про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБбанк» заборгованості по кредиту в сумі 5 027,49 грн., по простроченому кредиту в сумі 17 622, 50 грн., по штрафним санкціям за прострочений кредит в сумі 10 933,90 грн., по нарахованим відсоткам в сумі 41,30 грн., по овердрафту в сумі 8 212,64 грн., по відсоткам за несанкціонований овердрафт в сумі 108,00 грн., а всього 42 175,21 грн. Постановою державного виконавця Богунського ВДВС Житомирського міського управління юстиції від 21.07.2011 р. за ВП № 2771579 накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. 23.10.2015 р. державним виконавцем Богунського ВДВС у м. Житомирі винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв?язку з тим, що під час проведення виконавчих дій було встановлено, що за боржником зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме: 1/2 частину квартири [ADDRESS] , яке є предметом іпотеки ПАТ «Енергобанк». Відповідно до ст. 54 Закону України «Про виконавчне провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Інше майно, яке належить боржнику та на яке можливо звернути стягнення у боржника відсутнє. Станом на час розгляду позовної заяви у суді, [PERSON] не має статусу боржника по виконавчому провадженню № 27715795, у зв`язку з його завершенням, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився, тому немає необхідності у збереженні арешту, але при цьому позивач не має можливості вільно розпорядитися своїм майном в зв`язку з необгрунтованим обтяженням всього майна, тому порушене право позивача, підлягає захисту шляхом зобов`язання зняти арешт з нерухомого майна. До судового засідання позивач, представник позивача не з`явилися. Представник позивача надіслала до суду заяву про слухання позову без її участі, наполягала на задоволенні позову та скасуванні арешту та припиненні обтяження нерухомого майна, яке належить позивачу. До судового засідання представник відповідача неодноразово не з`являвся, про день та час слухання справи в суді належним чином повідомлявся. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено. В провадженні Богунського ВДВС у м. Житомирі перебувало ВП № 27715795 про стягнення з позивача на користь ПАТ «ВТБбанк» заборгованості всього в сумі 42 175,21 грн. 21.07.2011 р. державним виконавцем Богунського ВДВС Житомирського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-989/11 виданого 30.06.2011 р. Богунським районний судом м. Житомира про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБбанк» заборгованості по кредиту в сумі 5 027,49 грн., по простроченому кредиту в сумі 17 622, 50 грн., по штрафним санкціям за прострочений кредит в сумі 10933,90 грн., по нарахованим відсоткам в сумі 41,30 грн., по овердрафту в сумі 8212,64 грн., по відсоткам за несанкціонований овердрафт в сумі 108,00 грн., а всього 42 175,21 грн. 23.10.2015 р. державним виконавцем Богунського ВДВС у м. Житомирі винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв?язку з тим, що під час проведення виконавчих дій було встановлено, що за боржником зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме: 1/2 частину квартири [ADDRESS] , яке є предметом іпотеки ПАТ «Енергобанк». Відповідно до ст. 54 ЗУ «Про виконавчне провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Інше майно, яке належить боржнику та на яке можливо звернути стягнення у боржника відсутнє. Станом на час розгляду позовної заяви у суді, [PERSON] не має статусу боржника по виконавчому провадженню № 27715795, у зв`язку з його завершенням, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився, тому немає необхідності у збереженні арешту, але при цьому позивач не має можливості вільно розпорядитися своїм майном в зв`язку з необгрунтованим обтяженням всього майна, тому порушене право позивача, підлягає захисту шляхом зобов`язання зняти арешт з нерухомого майна. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст.\~47\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» (в редакції Закону України\~від 21.04.1999\~р.\~№ 606-ХІV зі змінами та доповненнями) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення. Вищевказане вбачається з листа-відповіді Богунського ВДВС у м. Житомирі від 27.11.2023 р. № 159238 на заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 27715795. Поряд з цим, Богунським ВДВС у місті Житомирі повідомлено, що матеріали виконавчого провадження знищено за закінченням терміну зберігання відповідно до пунктів 9.9-9.13 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» затвердженого Наказом МЮ України № 2274/5 від 25.12.2008 р., оскільки строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання становить 3 роки, тому більш детальної інформації щодо виконавчого провадження та документів для ознайомлення не надано. На даний час строк повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання сплинув, а виконавче провадження фактично закінчено. Поряд з цим, ПАТ «ВТБбанк» згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 20.12.2018 р. перебуває в процесі припинення в результаті його ліквідації. Відповідно до даних з офіційного сайту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що здійснює ліквідаційні процедури, станом на 01.04.2024 р. по банку ПАТ «ВТБбанк» відсутні позичальники - фізичні особи, які ще мають повернути свої борги згідно з рішеннями суду. Так, закінчення виконавчого провадження, як і повернення виконавчих документів з різних підстав, визначено законодавцем як стадію завершення виконавчого провадження, після чого ніякі дії державного виконавця направлені на примусове виконання рішення суду, чи іншого виконавчого документу - не проводяться та не можуть проводитись. Отже, повернення виконавчого документа стягувачеві є аналогічне закінченню виконавчого провадження, оскільки будь-які дії державним виконавцем після цього не здійснюються та не можуть здійснюватися, а саме виконавче провадження, фактично закінчується. Згідно з абз. 1 п. 20 р. ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р. у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувану чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа (зняття арешту тощо). Про зняття арешту з майна виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Однак, як стало відомо, згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вбачається наявність арешту нерухомого майна, а саме: реєстраційний номер обтяження: 11413606, дата реєстрації 21.07.2011 р., підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за ВП № 27715795 від 21.07.2011 р., об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, суб`єкт обтяження: [PERSON] , обтяжувач: Богунський відділ державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції, код ЄДРПОУ: 35021511. З метою зняття обтяження з майна, на адресу Богунського ВДВС у м. Житомирі позивачем було подано відповідну заяву від 29.12.2023 р., за результатами розгляду якої у знятті арешту з майна боржника було відмовлено та запропоновано звернутись з цього питання до суду. Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, але на даний час відсутня будь-яка легітимна мета продовження арешту майна позивача. Так, виконавче провадження знищене, терміни примусового виконання давно минули, а накладений на майно арешт не знятий. Відповідно до частин 1, 2 та 5 ст.\~59\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна арешт боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України). Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно із частиною першою статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша, третя статті 13 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. \~ \~ \~ \~Аналогічні положення містяться і у ст. ст.\~317,\~321\~ЦК України згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~За змістом зазначених норм та положень ст.16 ЦК України власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить їй на праві власності. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952 р., ратифікованого Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини вказує на те, що стаття 1 Першого протоколу до Конвенції передбачає, що будь-яке втручання у мирне володіння майном має супроводжуватися процесуальними гарантіями, які надають відповідній фізичній або юридичній особі обґрунтовану можливість звернутися зі своєю справою до компетентних органів влади з метою ефективного оскарження заходів, які становлять втручання у права, гарантовані цим положенням. Під час перевірки дотримання цієї умови слід провести комплексний розгляд відповідних судових та адміністративних процедур (рішення у справі «Капітал банк АД проти Болгарії» (Capital Bank AD v. Bulgaria), п.134). \~ \~ \~ \~У пункті 168 рішення по справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд з прав людини зазначає, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти. Отже, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13.07.2022 року в справі № 2/0301/806/11.Оскільки виконавче провадження відкрите у 2011 році знищене, а арешт на майно порушує права позивача як власника майна, так як його права щодо володіння, користування, розпорядження своїм майном на власний розсуд зазнають обмежень, тому позовні вимоги про зняття арешту з майна є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved