Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

У квітні 2024 року позивач звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до відповідача про стягнення аліментів, у якому просить стягувати з відповідача щомісячно аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 02 вересня 2020 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач наразі не працює, оскільки син потребує постійної уваги та догляду. Враховуючи наведене, позивач вимушена звернутися до суду із відповідним позовом. Позивач надала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач також надав до суду заяву, у якій не заперечував проти задоволення позову. У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і співставивши їх з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 02 вересня 2020 року перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Шевченківським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), за актовим записом № 429. Від цього шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачем. Згідно із ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої\~-\~четвертої статті\~84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Частиною 2 ст.\~84\~СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст.\~84\~СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто основною обов`язковою умовою для надання матеріальної допомоги дружині до досягнення дитиною трирічного віку є існування об`єктивної можливості чоловіка надавати таку допомогу. Ураховуючи, що відповідач у справі є особою працездатного віку та той факт, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд вважає, що відповідач є таким, що може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст.\~79\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст.\~80\~СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивача, яка виховує малолітню дитину, суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти на утримання позивача в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, починаючи стягнення з 26 квітня 2024 року і до досягнення [PERSON] трьох років. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved