Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру\~аліментів на\~користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON] , 2017 року народження, з твердої грошової суми в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, на 1/4 частини всіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Станом на\~день звернення\~до суду\~матеріальне становище\~відповідача змінилось,\~він має\~офіційний дохід,\~так як\~є військовослужбовцем,\~перебуває на\~службі в\~ЗСУ,\~тому позивач\~просить збільшити\~розмір аліментів\~на утримання\~неповнолітньої дитини та стягнути витрати по оплаті правової допомоги. В судове засідання позивач, її представник не з`явились, від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, відзив не надав. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча вчасно та належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Положеннями ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Положеннями ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з положеннями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи положення ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно положень ч.ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2017 року, який рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 23 березня 2020 року розірвано(а.с.9), прізвище позивача змінено на дошлюбне " [PERSON] "(а.с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджено даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого виконкомом Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області 14 вересня 2017 року(а.с.11). Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження №61501503 від 12 березня 2020 року, відповідно до судового наказу від 25 лютого 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50\~відсотків від\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с.10). Звертаючись до суду з позовом, про збільшення розміру аліментів позивач зазначає, що платник аліментів-відповідач на даний час перебуває на службі в ЗСУ, має офіційний дохід, що підтверджено даними довідки в/ч [NUMBER] від 18 березня 2023 року(а.с.15). Даних щодо утриманців чи погіршення стану здоров`я у суду немає. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Позивач як одержувач аліментів, довела свої вимоги про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, зокрема тому, що на даний час матеріальне становище відповідача змінилось у зв`язку із перебуванням на службі в ЗСУ. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача про збільшення розміру аліментів правомірні та підлягають до задоволення з обґрунтувань, що викладені вище. Відповідно положень ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 1211,20 грн.. Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Судом встановлено, що представником позивача у встановленому законом порядку та у строк було надано документи на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме: ордер про надання правничої (правової) допомоги, договір про надання правової допомоги №24/02/24 від 24 січня 2024 року, акт приймання-передачі наданих послуг професійної правничої допомоги за договором про надання правової допомоги №26/01/24 від 24 січня 2024 року з детальним описом наданих послуг професійної правничої допомоги на суму 3000 грн.. За таких обставин, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн., що є співмірними з предметом спору та складністю справи.

Outcome: approved