Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про зміну прізвища дитини. Позов мотивований тим, що позивачка з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.09.2017 по справі № 127/14457/17 було розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідач станом здоров`я, потребами доньки, її здібностями та схильностями не цікавиться. Весь цей час відповідач не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. Відповідач не заперечував проти виїзду за межі України та проживання в Республіці Польщі позивача з дитиною. При реєстрації прізвища дитини на час її народження дитина отримала прізвище матері « [PERSON] ». Батько проти цього не заперечував та не наполягав на отриманні дитиною його прізвища. Позивачка в друге вийшла заміж і змінила прізвище з дошлюбного « [PERSON] » на « [PERSON] ». Чоловік позивачки дуже добре ставиться до дитини і дитина також дуже гарно ставиться до нього. Дитина мешкає з позивачкою в Республіці Польща. Окрім того, дитина навчається в 1-му класі початкової школи ім.Польських нобелістів у с. Клочев. У зв?язку зі зміною дошлюбного прізвища позивача, позивач бажає змінити прізвище доньки з « [PERSON] » на « [PERSON] », тому що бажає щоб у них з донькою було одне прізвище аби дана обставина не призводила до непорозумінь та відповідних труднощів у спілкуванні з оточуючими людьми. Позивач письмово звернулась до відповідача для вирішення цього питання, однак дане звернення було відповідачем проігноровано, та до теперішнього часу відповідач не погодився на зміну прізвища дитини. Вищевикладене й\~стало підставою\~для звернення\~позивачки до\~суду із\~вимогою прозміну прізвища [PERSON] , [INFO] , з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ухвалою суду від 25.01.2024 вищевказану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено провести у порядку загального позовного провадження. Також даним судовим рішенням відповідачу було запропоновано, зокрема, надати суду відзив на позовну заяву і докази по справі, роз`яснено наслідки ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин. Крім того, залучено до участі у справі орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради, яку зобов`язано надати суду висновок щодо розв`язання спору та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ); запропоновано третій особі надати суду письмові пояснення на позов та/або відзив, виклавши свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову, і всі докази (крім речових). З матеріалів справи вбачається, що поштові відправлення із ухвалою суду від 25.01.2024, копією позовної заяви із доданими до неї документами та судові повістки, направлені відповідачу неодноразово за адресою його зареєстрованого місця проживання (перебування), повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». У зв`язку із чим, судом було повідомлено відповідача про розгляд справи також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи. Отже, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, вважається, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи. У строк, визначений вищевказаним судовим рішенням, від відповідача відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі чи клопотання від відповідача, також на адресу суду не надійшли. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) письмові пояснення не надійшли. В підготовчому засіданні, яке відбулось 07.05.2024, судом було звернуто увагу на розбіжності в написанні ім`я дитини в акті про її народження і у позовній заяві: « [PERSON] »/« [PERSON] ». У зв`язку із чим адвокат позивачки уточнила позовні вимоги і просила суд змінити прізвища [PERSON] , [INFO] , з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 13.05.2024 на адресу суду від адвоката позивачки надійшла уточнена позовна заява. Так, адвокат позивачки просила суд змінити прізвища [PERSON] , [INFO] , з « [PERSON] » на « [PERSON] » та внести відповідні зміни до актового запису про її народження. На виконання вимог ухвали суду від 25.01.2024 органом опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради суду 16.05.2024 надано висновок щодо розв`язання спору. Ухвалою суду від 30.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті, а також вирішено вислухати думку дитини - [PERSON] , [INFO] , в судовому засіданні. Відповідач та\~представниктретьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання повторно не з`явились, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України, належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Водночас, від третьої особи на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність її представника та вирішення спору на розсуд суду. Про причини неявки відповідачем суду не повідомлено. Таким чином, відповідач не з`явився в судове засідання повторно без поважних причин. Від відповідача на адресу суду заяви про відкладення розгляду справи та/або розгляд справи у його відсутність не надходили. Позивачка, її адвокат та представник органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради не заперечували\~щодо розгляду\~справи у\~відсутність відповідача\~та представникатретьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), а також проведення заочного розгляду справи. Враховуючи вищевикладене, думку позивачки, її адвоката та представника органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради, а також положення ст.ст. 223 і 280 ЦПК України, суд постановив провести судове засідання у відсутність відповідача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) та провести заочний розгляд справи (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання). У судовому засіданні позивачка та її адвокат підтримали уточнені позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити, аргументуючи мотивами, викладеними в позовній заяві. Представник органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради підтримала наданий висновок про можливість зміни прізвища дитини [PERSON] , [INFO] , з « [PERSON] » на « [PERSON] » без згоди батька дитини - [PERSON] . При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 30.08.2016 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 3234. (а.с. 9) Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.09.2017 по справі № 127/14457/17, яке набрало законної сили 03.10.2017, що підтверджується відомостями з ЄДРСР, доступ до якого є публічним, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 10) Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21.08.2023 по справі № 127/17733/23, яке набрало законної сили 22.09.2023, що підтверджується відомостями з ЄДРСР, доступ до якого є публічним, змінено спосіб стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . (а.с. 17-18) Рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 27.07.2023 № 1865 про визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини, визначено способи участі батька - [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною - [PERSON] , [INFO] , засобами аудіо- та відеозв`язку щоденно з 19 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. (а.с. 20) З довідки про реєстрацію тимчасового місця проживання від 07.11.2023 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , тимчасово проживає в Республіці Польща. (а.с. 13-14) З довідки, виданої 07.11.2023 директором початкової школи ім. Польських Ноблістів, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , навчається у даному навчальному закладі у 2023/2024 навчальному році. (а.с. 15-16) Згідно скороченого витягу актового запису про шлюб, [PERSON] внаслідок реєстрації шлюбу 23.06.2023 із [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». (а.с. 11-12) Позивачка бажає змінити прізвище малолітньої доньки з « [PERSON] » на « [PERSON] », оскільки вважає, що це відповідатиме інтересам дитини, однак згоду відповідача, як батька дитини, на це не отримала. Згідно ч. 3 і ч. 5 ст. 148 СК України у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. У відповідності до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст.\~83\~ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву. Сторонами по справі у відповідності до ч. 4 ст. 83 ЦПК України не було повідомлено про неможливість подання доказів у встановлений законом строк. Заяви про те, що доданий до справи або поданий до суду учасником справи для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є підробленим, до суду не надходили. Будь-які клопотання про витребування доказів по справі в зв`язку з неможливістю їх самостійного надання та заяви про забезпечення доказів до суду сторонами по справі не подавалися. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Згідно із ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з п. 2, п. 4, п. 6 і п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В ході розгляду справи судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Малолітня [PERSON] за згодою батьків носить прізвище матері - « [PERSON] ». Позивачка при повторній реєстрації шлюбу 23.06.2023 із [PERSON] змінила власне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Так, у відповідності до положень ч. 3 ст. 148 СК України у разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. Кожна дитини відповідно до ст. 7 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року має право на збереження індивідуальності. Одним із основних засобів\~\~ідентифікації дитини є її ім`я, яке надається дитині при народженні і складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Відповідно до ст. 145 СК України\~прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Частиною п`ятою\~статті 148 СК України передбачено, що у разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Суд виходить з того, що при вирішенні спору щодо дитини судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Інтереси дитини є пріоритетним і визначальним для вирішення спору щодо зміни прізвища дітей. Дитина є суб`єктом права і, незважаючи на незначний вік, неповну цивільну дієздатність, має певний обсяг прав. Одним з основних її прав є право висловлювати свою думку та право на врахування думки щодо питань, які стосуються її життя. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є\~особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються. У ст. 12 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.\~З\~цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. 01 квітня 2007 для України набула чинності Європейська конвенція про здійснення прав дітей\~від 25 січня 1996 року. Положеннями ст. 3 Європейської конвенції передбачено права дитини бути проінформованим та висловити свою думку під час розгляду справи (судового розгляду). Дитина, яка внутрішнім законодавством визнається такою, що має достатній рівень розуміння, під час розгляду судовим органом справи, що стосується її, наділяється наступними правами: отримувати всю відповідну інформацію; отримувати консультації; мати можливість висловлювати свої думки; бути поінформованою про можливі наслідки реалізації цих думок та про можливі наслідки будь-якого рішення. Статтею 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей передбачено порядок прийняття рішення судовими органами під час розгляду справи, що стосується дитини. Так, якщо внутрішнім законодавством дитина взнається такою, що має достатній рівень розуміння, перед прийняттям рішення судовий орган: упевнюється в тому, що дитина отримала всю відповідну інформацію; у\~відповідних випадках консультує дитину сам або через інших осіб чи інші органи в зрозумілий дитині спосіб (у разі необхідності - приватно), якщо це явно не суперечить найвищим інтересам дитини; надає можливість дитині висловлювати її думки; приділяє належну увагу думкам, висловленим дитиною. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Враховуючи вищезазначене, положення ч. 3 ст. 148 СК України, а також те, що дитина у віці восьми років може висловити свою думку та сформулювати погляди, судом було прийнято рішення про необхідність вислухати думку дитини. У судовому засіданні малолітня [PERSON] зазначила, що проживає разом з матір`ю в Польщі де й навчається. Дитина повідомила, що її вихованням, крім мами, займається [PERSON] (чоловік матері), допомагає їй в навчанні. Також [PERSON] повідомила, що з батьком спілкується лише по телефону і досить рідко, хоча мама не забороняє їй бачитись і спілкуватись із батьком. В ході спілкування із дитиною, [PERSON] висловила своє бажає змінити прізвище « [PERSON] » на прізвище матері « [PERSON] ». Дитина повідомила, що хоче мати таке ж прізвище, як її майбутня сестричка/братик, щоб відчувати себе однією сім`єю. Судом встановлено, що позивачка вагітна і очікує народження другої дитини від шлюбу із [PERSON] . Судом прийнято до уваги, що при вирішенні справи про зміну прізвища дитини необхідно також враховувати стосунки, які існують між дитиною та її батьками, в тому числі й\~з тим із батьків, хто проживає окремо. Так, в ході розгляду справи встановлено, що батько малолітньої Аріни відповідач по справі, який проживає окремо від дитини, не спілкуються із дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу в тому обсязі, який є необхідним. Також судом прийнято до уваги, що з народження дитина носить прізвище саме матері, а не батька. За час перебування на розгляді даної справи в суді, судом не встановлено наявність будь-яких дій з боку [PERSON] , спрямованих, зокрема, на хоч якесь спілкування з дитиною. Свою позицію щодо даного спору відповідач безпосередньо суду не висловив. Відповідно до положень ст. 19 СК України органом опіки та піклування подано до суду письмовий висновок щодо вирішення спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дітей, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Можливість зміни прізвища дитини [PERSON] , [INFO] , з « [PERSON] » на « [PERSON] » без згоди її батька - [PERSON] встановлена висновком органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 08.05.2024 № 31/00/011/132639. Також зі змісту висновку вбачається, що батько дитини 02.04.2024 та 09.04.2024 приймав участь у засіданні комісії з питань захисту прав дитини. 30.04.2024 не був присутній на засіданні, однак у телефонній розмові повідомив, що якщо зміна прізвища доньки є в її інтересах, то він не заперечує проти зміни прізвища дитини. (а.с. 106-107) Судом прийнято до уваги, що висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду і не є обов`язковими та повинен оцінюватись судом за правилами, встановленими ст. 89 ЦПК України. Однак, враховуючи вищевказане суд погоджується з вищезазначеним висновком, оскільки він є достатньо обґрунтованим та не суперечить інтересам дитини. Таким чином суд, заслухавши в судовому засіданні пояснення позивачки, її адвоката, представника органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Вінницької міської ради та думку дитини, дослідивши докази, письмові пояснення, викладені в позовній заяві, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи наведене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Зазначені вище обставини переконують суд у наявності підстав для зміни прізвища малолітньої [PERSON] , [INFO] , з « [PERSON] » на « [PERSON] », яке відповідатиме її інтересам, психологічному та гармонійному розвитку. Суд вважає, що у даному випадку судом на перше місце поставлено «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даних осіб (див. пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дітей на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню їх інтересів (Пункт 1 статті 3). У відповідності\~до Правил\~внесення змін\~до актових\~записів цивільного\~стану,\~їх поновлення\~та анулювання,\~затверджених наказом\~Міністерства юстиції\~України 12.01.2011\~№ 96/5\~і зареєстрованих\~в Міністерстві\~юстиції України\~14.01.2011\~за №\~55/18793,\~дане судове\~рішення є\~підставою для внесення органом державної реєстрації актів цивільного стану України змін до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , а саме: зміни прізвища дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » та відомостей про матір дитини з « [PERSON] , громадянка України» на « [PERSON] , громадянка України». Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акту цивільного стану. На свідоцтві проставляється штамп «Повторно». Свідоцтво про державну реєстрацію, подане заявником для внесення змін, анулюється та знищується у встановленому порядку. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного. Позивачкою при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 1\~211, 20 гривень за подання позову, що підтверджується квитанцією від 24.01.2024. (а.с. 7) Враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 1\~211, 20 гривень. Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved