Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і [PERSON] , який зареєстрований 15 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~646. В обґрунтування позову зазначав, що 15 серпня 2014 року він та [PERSON] уклали шлюб. Від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення сторонами шлюбних відносин. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на життя, права та обов`язки подружжя, організацію сімейного побуту. Протягом шести місяців сторони разом не проживають, спільне господарство вони не ведуть та шлюбних відносин не підтримують. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. Після розірвання шлюбу їхня дочка [PERSON] залишиться проживати разом із матір`ю. На даний час спір щодо поділу спільного майна подружжя відсутній. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов, оскільки відносини між подружжям погіршилися з листопада 2023 року, що призвело припинення шлюбних відносин. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позов визнає повністю, просила суд позов задовольнити, оскільки з листопада 2023 року вона та позивач проживають окремо, сімейних відносин вони не підтримують та спільного господарства не ведуть, примирення подружжя є неможливим, оскільки у них протилежні погляди на життя. Також просила суд відповідно до вимог ст. 113 СК України відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 серпня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №\~646. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю. Відповідно до ч. 6 ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що з листопада 2023 року сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примиритися вони не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнала повністю. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотання відповідача у справі [PERSON] про відновлення їй дошлюбного прізвища [PERSON] ґрунтується на вимогах закону, тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved