Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

До Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом до суду звернувся [PERSON] до Козелецької селищної ради, Чернігівського району, Чернігівської області. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка на день смерті проживала за адресою [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки площею 1,0786 га, площею 1,9531 га, площею 1,6105 га належні на підставі державного акту серії ЧН №118316, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Ще за життя мати позивача розпорядилася своїм майном склавши заповіт посвідчений приватним нотаріусом Афанасьєва О.Ф. від 27.11.2015 року за №1642, в якому все своє майно заповіла позивачу у справі [PERSON] . [PERSON] , являється спадкоємцем першої черги за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] . Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність, позивач змушений звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: [INFO] померла мати позивача [PERSON] , яка на день смерті проживала за адресою [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки площею 1,0786 га, площею 1,9531 га, площею 1,6105 га належні на підставі державного акту серії ЧН №118316, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Ще за життя мати позивача розпорядилася своїм майном склавши заповіт посвідчений приватним нотаріусом Афанасьєва О.Ф. від 27.11.2015 року за №1642, в якому все своє майно заповіла позивачу у справі [PERSON] . [PERSON] , являється спадкоємцем першої черги за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] . Інших спадкоємців не має. Також наявність малолітніх дітей на день смерті спадкодавця є відсутньою. До виповнення шестимісячного терміну з дня відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] позивач звернувся до нотаріальної контори та відповідно до ст.1270 ЦК України прийняв спадщину. Але не може оформити дану спадщину в нотаріальній конторі, так як вищезгаданий державний акт серії ЧН №118316 відповідно до якого [PERSON] на праві власності належали земельні ділянки площею 1,0786 га, площею 1,9531 га, площею 1,6105 га нею був втрачений ще за життя. Враховуючи зазначені обставини позивач вимушений звернутись до суду з метою захисту свого права на спадщину майна матері [PERSON] . Доказом втрати Сертифікату на право на земельну частку (пай) є довідка зі столу знахідок та оголошення в засобах масової інформації. Підстава звернення до суду за захистом права захист права шляхом його визнання в зв`язку з неможливістю надати оригінал правовстановлюючого документу для оформлення спадкових прав відповідно пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (пункт 4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами). Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належним є доказ, який містить інформацію щодо предмета доказування, а предметом доказування нормами ч.2 ст. 77 ЦПК визначено, що це є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Крім того, нормами ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування та згідно ст. 79 ЦПК України визначено, що достовірним є доказ, на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи. Доказ вважається достатнім, якщо у своїй сукупності дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмету доказування. Беззаперечною є обставина, що спадкодавець мав право на земельну частку (пай), право на яку посвідчено Сертифікатом, який видано та зареєстровано у належний спосіб. Вказаний доказ є належним, він містить інформацію щодо предмету доказування належного спадкового права на домоволодіння спадкодавцю , як предмет доказування в даній справі є право на спадкування за законом позивачці у справі,доньці померлого, як спадкоємцю, першої черги, що підтверджується довідкою на час відкриття спадщини з місця проживання та матеріалами спадкової справи Козелецької районної державної нотаріальної контори. Позивач у справі [PERSON] , є єдиним спадкоємцем вказаного майна померлої матері. \~ \~ \~ \~Щодо врегулювання спору у позасудовий порядок: позивачем такі дії не проводилися через сукупність норм, якими їй надано право захистити свої права у судовому порядку через неможливість реалізувати свої права у позасудовий спосіб, це виключає можливість оформити належне позивачу право у нотаріальному порядку, та не інакше як звернутися до суду, і це полягає у наступному: п.1 ч.4 КПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та має звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відповідно до пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністрерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до п 3.1 Листа № 24/753/0/4-13 ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Згідно ст. 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. На підставі вище зазначеного та у відповідності до ст. ст. 25, 1216-1218, 1223,1225, 1266, 1268 ЦК України

Outcome: approved