Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог 28.06.2024 адвокат Сахнюк О.В. звернувся до суду з даним позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що 12.12.2017 Шепетівський міськрайонний суд видав виконавчий лист про стягнення на користь позивачки аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.11.2017 і до досягнення дітьми повноліття, який знаходиться на примусовому виконанні у виконавчій службі. Розмір присуджених до стягнення аліментів є мінімальним та недостатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки збільшилися потреби у розвитку, навчанні та вихованні дітей. Відповідач є здоровою, працездатною людиною, є військовослужбовцем в/ч [NUMBER] , отримує стабільний значний дохід, просив змінити спосіб стягнення аліментів, що приведе до дотримання прав дітей на утримання від батька, та стягувати аліменти в частці від доходу відповідача, а саме в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на одну дитину та не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позиція відповідача. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав частково. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 28.06.2024 представник позивачки подав до суду даний позов, 30.06.2024 суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача, 01.07.2024 - відкрив спрощене позовне провадження, призначив справу до розгляду на 19.07.2024. Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю [PERSON] та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно судового наказу, виданого Шепетівським міськрайонним судом 12.12.2017 з [PERSON] на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.11.2017 і до досягнення дітьми повноліття, який знаходиться на примусовому виконанні у виконавчій службі. Згідно інформації Шепетівського відділу Державної виконавчої служби у Шепетівському районі Хмельницької області від 11.06.2024 на запит представника позивачки 16.04.2021 у зв`язку з виникненням заборгованості по сплаті аліментів в сумі платежів за три місяці, щодо боржника [PERSON] вживалися відповідні обмеження, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», в т.ч. про арешт коштів боржника. 14.05.2024 з`ясовано, що боржник [PERSON] отримує дохід у в/ч [NUMBER] . Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , позов ви знав частково, однак не зазначив у якому розмірі та не надав доказів щодо свого матеріального становища, наявність утриманців, про стан здоров`я. Вказані обставини встановлені письмовими поясненнями сторони позивача, викладеними у позові, частково визнані відповідачем у поданій ним заяві, підтверджуються: паспортом позивачки,довідкою про склад її сім`ї, наказом Шепетівського міськрайонного суду про стягнення аліментів, інформацією органу ДВС. Застосовані норми права. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини (від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.12 цього Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, Згідно зі статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом\~ст. 150 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Відповідно до\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина 3 статті 182 СК України передбачає, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. \~ \~ \~ \~Водночас частина 2 статті 182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.ч.1,2\~ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає,\~що розмір\~аліментів,\~визначений за\~рішенням суду\~або за\~домовленістю між\~батьками,\~може бути\~згодом зменшено\~або збільшено\~за рішенням\~суду за\~позовом платника\~або одержувача\~аліментів у\~разі зміни\~матеріального або\~сімейного стану,\~погіршення або\~поліпшення здоров`я\~когось із\~них та\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч.4\~ст.273 ЦПК України\~якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Мотиви та висновки суду. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що розмір стягуваних аліментів на утримання дітей сторін був визначений в розмірі, який відповідав вимогам чинного законодавства. Однак, у подальшому майновий стан сторін та дітей змінився. Діти сторін підросли та потребують матеріального забезпечення відповідно до їх віку. Сторони у добровільному порядку не досягли згоди щодо збільшення матеріального утримання неповнолітніх дітей, які проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Отже після винесення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів змінились обставини, що впливають на розмір аліментів, а тому наявні достатні підстави для його збільшення. Відповідно до положень ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК). Вирішуючи питання про розмір аліментів, який підлягає збільшенню та стягненню з відповідача, суд враховує положення ч.1 ст.182 СК України, визначений законодавством прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також встановлені фактичні обставини в справі. Станом на\~дату розгляду\~справи дітям\~сторін виповнилося\~майже по\~12\~років.\~Згідно із\~Законом України\~«Про Державний\~бюджет на\~2024\~рік» розмір\~прожиткового мінімуму\~для дітей\~ віком\~від 6\~до 18\~років складає\~3196\~гривень. Отже, мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років на даний час становить 1598 гривень, мінімальний рекомендований - 3196 гривень, відповідно. \~ \~ \~ \~ Відповідач є військовослужбовцем в/ч [NUMBER] , отже має стабільний дохід, фізично здоровий, інших утриманців не має, може виконувати обов`язок по утриманню своїх дітей від шлюбу з позивачкою, вказані обставини відповідачем не спростовані, отже ним визнані, що підтверджується поданою ним заявою про часткове визнання позову. Діти сторін проживають разом із матір`ю, а відтак основний тягар по їх утриманню, що включають в себе також незаплановані (непередбачувані) витрати, лежать саме на позивачці. Адже утримання дитини не зводиться виключно до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному, так і в моральному аспекті. Виходячи з рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, позивачка зобов`язана нарівні із відповідачем забезпечити дітям рівень життя, необхідний та достатній для їх нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на одну дитину та не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Аналіз розділу II Наказне провадження ЦПК України підтверджує, що наказне провадження за своєю сутністю призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Тлумачення частини першої статті 182 та частини п`ятої статті 183 СК України свідчить, що обмеження щодо розміру аліментів, передбачене частиною п`ятою статті 183 СК України встановлено виключно для справ, що розглядаються у порядку наказного провадження, яке призначене для стягнення грошових сум незначного розміру. Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 760/7045/18 (провадження № 61-44790св18). Відповідно до ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір\~усіх відрахувань не повинен перевищувати 50% заробітної плати боржника, але це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70%. Відповідач, будучи батьком 2 дітей, що не досягли повноліття, має забезпечити в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідні для розвитку кожної дитини, незалежно від того чи проживають вони з відповідачем чи окремо. Тому суд вважає необхідним стягувати на користь позивачки аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, що відповідає закріпленим у ч.9 ст.7 СК України засадами справедливості, добросовісності та розумності. Таким чином, вимоги позивачки про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітніх дітей підлягають задоволенню. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз. 4 п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року. Розподіл судових витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, якою визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, ) позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідач пільг щодо сплати судового збору не має, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved