Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

Комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (далі КП «ТМ ІТКЕ») звернулося до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за послуги з централізованого опалення в сумі 2\~254 гривні 39 копійок, за послугу з постачання теплової енергії в розмірі 16\~976 гривень 59 копійок, а також судового збору в розмірі 3 028 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі, будучи споживачами послуг КП «ТМ ІТКЕ», оплату проводили не у повному обсязі, у зв`язку з чим за ними склалась заборгованість у вищезазначеній сумі. Ухвалою судді Бальжик О.І. від 02.05.2024 року відкрито провадження та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ст.274 ЦПК України (а.с.19). Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача звернулася із заявою про розгляд справи у її відсутність. Ухвалою суду від 23.07.2024 року вирішено розглядати справу на підставі наявних у ній даних і доказів (в заочному порядку). Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов такого висновку. За змістом частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За визначенням, наданим у п.5 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 за №2189-VІІІ (надалі Закон №2189-VІІІ), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (ст.2 Закону №2189-VІІІ). За змістом\~статті\~5\~Закону\~№2189-VІІІ\~до\~житлово-комунальних\~послуг\~належать: 1)\~житлова\~послуга\~-\~послуга\~з\~управління багатоквартирним\~будинком; 2)\~комунальні\~послуги\~-\~послуги\~з\~постачання та\~розподілу\~природного\~газу,\~постачання\~та\~розподілу електричної\~енергії,\~постачання\~теплової\~енергії,\~постачання\~гарячої\~води,\~централізованого\~водопостачання,\~централізованого\~водовідведення,\~поводження\~з\~побутовими відходами. На підставі ст.ст.67, 68, 162 ЖК України та п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630, відповідач зобов`язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за користування квартирою, але й за комунальні послуги, зокрема за централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 року за №2633-IV споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст.25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.17-18). На ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок за № [NUMBER] , згідно якого утворилась заборгованість за послуги з централізованого опалення в сумі 2\~254 гривні 39 копійок, за послугу з постачання теплової енергії в розмірі 16\~976 гривень 59 копійок (а.с.7, 9). Розрахунок оплати за надані послуги з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення проводиться згідно тарифам, затвердженим рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за №1285 від 26.11.2018 року, постановами НКРЕКП №146 від 17.10.2014 року, №1171 від 31.03.2015 року та №1171 від 31.03.2015 року. Оскільки послуги надаються, але їх оплата проводиться не у повному обсязі, сума боргу підтверджена особовим рахунком, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 гривень.

Outcome: approved