Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (далі - позивач, ТОВ «Укр Кредит Фінанс») звернулось до Обухівського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ), у якій просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 1046-0807 від 08.02.2022 року в розмірі 56 040 грн. 00 коп., а також витрати зі сплати судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.02.2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем укладено договір про відкриття кредитної лінії №1243-5147. Відповідно до ЗУ «Про споживче кредитування договір укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа з наданням позивачу одноразового ідентифікатора А264 для підписання кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов кредитного договору відповідач отримав кредит в сумі 12 000 грн. зі строком кредитування 300 днів, базовий період 15 днів, зниженою процентною ставкою 2,00 % в день, стандартної % ставкою 3,00 % в день. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не повернув у повному обсязі кредит, а також не виконав інші грошові зобов`язання перед позивачем, у зв`язку з чим станом на 23.01.2024 року виникла заборгованість на загальну суму 81 600 грн. 00 коп., з яких прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 12 000 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 69 600 грн. 00 коп. Також, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності та частково списано заборгованість за нарахованими процентами у сумі 25 560 грн. за умови погашення позичальником заборгованості у сумі 56 040 грн. 00 коп., однак вказану суму позичальник не повернув, а тому ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулось до суду з вказаним позовом. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 01.03.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом) сторін. 26.03.2024 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Корзаченка В.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому представник відповідача вказує, що відповідач визнає суму заборгованості за тілом кредиту в сумі 12 000 грн., однак не погоджується з сумою нарахованих процентів у розмірі 44 040 грн. 00 коп., оскільки вважає їх непомірними, а тому просив суд зменшити суму нарахованих відсотків до 5 000 грн. Також, просив врахувати введення на території України воєнного стану, що є форс-мажорною обставиною. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. У судове засідання відповідач та його представник не з`явились, від представника відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, підтримав позицію, викладену у відзиві на позовну заяву, а саме просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 17 000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 08.02.2022 року між позивачем та відповідачем укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1046-0807 шляхом підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором А264. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з п.2.2 договору, кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Відповідно до п. 2.3 кредитного договору, дата видачі кредиту - 08.02.2022, останній календарний день першого базового періоду - 22.02.2022, сума кредиту - 12 000 грн., нараховані проценти за користування кредитом 3 600 грн., разом до сплати 15 600 грн. Відповідно до п. 2.4 договору мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника. Пунктом 3.11 сторони також узгодили, що кредитодавець надсилає позичальнику підписаний договір в особистий кабінет позичальника та на його електронну адресу « [INFO] ». Згідно п. 3.12 сторони узгодили, що кредитодавець надає позичальнику засвідчену копію договору та усіх додатків до нього на папері на вимогу позичальника, що оформлюється та надається позичальником кердитодавцю в один зі способів, передбачених п. 6.10. цього договору. Видача та отримання відповідачем [PERSON] коштів у сумі 12 000 грн. за договором про відкриття кредитної лінії № 1046-0807 від 08.02.2022 року відповідачем не оспорюється. Пунктом 4.10 Договору визначено, орієнтована загальна вартість кредиту на день укладення Договору (за весь строк кредитування) складає 120 000 грн. та включає в себе: суму Кредиту та проценти за користування Кредитом 108 000 грн. Згідно розрахунку заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1046-0807 від 08.02.2022 року, станом на 23.01.2024 року становить 81 600 грн. 00 коп., з яких прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 12 000 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 69 600 грн. 00 коп. Щодо твердження сторони відповідача про зменшення суми за нарахованими процентами, суд зазначає наступне. ТОВ «Укр Кредит Фінанс» прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності та частково списано заборгованість за нарахованими процентами у сумі 25 560 грн. за умови погашення позичальником заборгованості у сумі 56 040 грн. 00 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом у розмірі - 12 000 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами у розмірі - 44 040 грн. 00 коп. Відповідно до частини першої - другої статті 207 Цивільного кодексу України,правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно частини першої-другої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положенняпараграфа 1цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до положень статей 5,15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Зі змісту статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію»,електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено. Відповідно до частини третьої статті 11Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною шостою статті 11Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону,вважається таким,що за правовими наслідками прирівнюється до договору,укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12цього Закону,є оригіналом такого документа(частина дванадцята статті11Закону України «Про електронну комерцію»). Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України"Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України зобов`язано позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як підтверджується матеріалами справи, позивач у повному обсязі виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит. Відповідач не надав своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до частини першої статті 629 Цивільного кодексу України,договір є обов`язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобов`язань визначено статтею 526 Цивільного кодексу України. Так, у частині першій статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України,якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями статті 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України,у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частини перша-друга статті 612 Цивільного кодексу України). Як встановлено судом, відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов`язання за договором про відкриття кредитної лінії № 1046-0807 від 08.02.2022 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за договором. Відповідно до частини першої-другої статті 614 Цивільного кодексу України,особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Враховуючи вищезазначене, судом встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, що виникли внаслідок укладання договору, через порушення умов договору з боку позичальника своєчасне погашення зобов`язання не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за договором, яку відповідач у добровільному порядку не погасив. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом не встановлено обставин для зменшення суми нарахованих відсотків, оскільки позивач вже фактично відмовився від частини вимог. Крім того, укладаючи договір відповідач був ознайомлений з умовами договору, з якими погодився, згенерувавши свій електронний підпис і які його влаштовували повністю при підписанні договору, а також приймаючи до уваги наведені вище положення Цивільного Законодавства щодо обов`язковості та добросовісності виконання договірних зобов`язань сторонами договору. Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, тому вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції № 35641 від 27.02.2024 року ТОВ «Укр кредит фінанс» сплачено судовий збір у розмірі 2 422 грн. 40 коп. Оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Outcome: approved