Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, яку у подальшому уточнив та просить визнати грошові вклади на ім?я [PERSON] , [INFO] , що знаходяться у АТ «СЕНС БАНК», а саме, вклад на картковому рахунку № [NUMBER] /980 від 25.10.2017 залишок на якому складає 14134,46 грн.; вклад на картковому рахунку № [NUMBER] /980 за договором банківського вкладу № TDRC000427597 від 29.07.2020 сумі 200 000 грн., нараховані та несплачені відсотки за вкладом TDRC000427597 на рахунку № [NUMBER] /980 в сумі 158,79 грн., а також вклади на рахунку, відкритому 13.07.2005 року, який було закрито 12.12.2009, кошти у розмірі 0,08 дол. США, які перераховані на транзитний рахунок банку № [NUMBER] «Облік залишків коштів на закритих рахунках клієнтів» - спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Визнати частку грошових вкладів на рахунках що знаходяться у АТ «СЕНС БАНК», а саме, вклад на картковому рахунку № [NUMBER] /980 від 25.10.2017 залишок на якому складає 14134,46 грн., вклад на картковому рахунку № [NUMBER] за договором банківського вкладу № TDRC000427597 від 29.07.2020 в сумі 200 000 грн., нараховані та несплачені відсотки за вкладом TDRC000427597 на рахунку № UA30300346000002638010065587/980 в сумі 158,79 грн., а також вклад на рахунку, відкритому 13.07.2005 року, який було закрито 12.12.2009, кошти у розмірі 0,08 дол. США, які перераховані на транзитний рахунок банку № [NUMBER] «Облік залишків коштів на закритих рахунках клієнтів», за [PERSON] , як частку спадщини після смерті [PERSON] , в порядку спадкування за законом. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 22.01.2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. 06.02.2024 року позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13.02.2024 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання та витребовано копії спадкових справ після померлих [PERSON] та [PERSON] 26.02.2024 року на виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова від 13.02.2024 року на адресу суду від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Чуєвої О.Д. надійшли належним чином засвідчені копії спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 03.05.2024 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, від представника позивача адвоката Рябініна С.В. надійшла заява, в якій останній позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за відсутності позивача та його представника на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідача на підставі ст. 280 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також шляхом направлення судової повістки на адресу зазначену у позовній заяві, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні поштові конверти з відміткою про відсутність адресату за адресою, зазначеною в позовній заяві, що свідчить про належне її повідомлення, не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відповідачем не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Відзив на позов не подала. Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуєва О.Д. у судове засідання також не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила, пояснення на позовну заяву не подала. Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надала, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлялась про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за відсутності відповідача та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 15 лютого 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Родинний зв`язок між позивачем та його померлим батьком (спадкодавцем) підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] , виданим 16 листопада 1967 року у м. Харкові в Палаці новонароджених (серія [NUMBER] ). При цьому, з 05 квітня 2002 року і до дня смерті [PERSON] (дата смерті [INFO] ), батько позивача [PERSON] перебував з нею у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим в місті Харкові відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції. За життя, батьком позивача, тобто спадкодавцем та його дружиною [PERSON] під час перебування у шлюбі було накопичено грошові кошти, а саме: вклади на ім?я [PERSON] , [INFO] , що знаходяться у АТ «СЕНС БАНК», а саме, вклад на картковому рахунку № [NUMBER] /980 від 25.10.2017 залишок на якому складає 14 134,46 грн.; вклад на картковому рахунку № [NUMBER] /980 за договором банківського вкладу № TDRC000427597 від 29.07.2020 сумі 200 000 грн., а також нараховані та несплачені відсотки за вкладом TDRC000427597 на рахунку № [NUMBER] /980 в сумі 158,79 грн., а також вклади на рахунку, відкритому 13.07.2005 року, який було закрито 12.12.2009, кошти у розмірі 0,08 дол. США, які перераховані на транзитний рахунок банку № [NUMBER] «Облік залишків коштів на закритих рахунках клієнтів». Дружина батька позивача [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 10 січня 2023 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. За життя, померла [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробила розпорядження: належні їй на праві особистої власності: гараж № [NUMBER] , який розташований за адресою: [ADDRESS] та автомобіль DAEWOO, модель LANOS D4ММ550, 2004 року випуску, заповідає чоловіку [PERSON] ; все інше майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, що належатиме їй на день смерті та на що вона за законом має право, вона заповідає онуці [PERSON] , яка є відповідачем у даній справі. Даний факт підтверджується заповітом від 21 травня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Корнійчук О.В., який зареєстрований в реєстрі за № 2136. 22 серпня 2023 року приватним нотаріусом ХМНО Чуєвою О.Д., відповідачу [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з: 1/2 (однієї другої) частки грошових вкладів з належними відсотками, начисленнями, компенсаціями та індексаціями, що знаходяться у АТ "СЕНС БАНК": на картковому рахунку № [NUMBER] /980 від 25.10.2017, залишок на якому складає 14134,46 грн; на рахунку № [NUMBER] /980 за договором банківського вкладу № TDRC000427597 від 29.07.2020 знаходяться кошти в сумі 200000,00 грн., а також нараховані та несплачені відсотки за вкладом № TDRC000427597 на рахунку N? UA303003460000026380100655871/980 в сумі 158, 79 грн.; на рахунку, відкритому 13.07.2005, який було закрито 12.12.2009, кошти у розмірі 0,08 дол. США, які перераховані на транзитний рахунок банку № [NUMBER] "Облік залишків коштів на закритих рахунках клієнтів". Зазначені вклади належали спадкодавцеві, що підтверджується листом АТ "СЕНС БАНК" від 12.07.2023 № 11726-БТ-17.5/2023-6/б. Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з вкладів на ім?я [PERSON] , [INFO] , що знаходяться у АТ «СЕНС БАНК», а саме, вклад на картковому рахунку № [NUMBER] /980 від 25.10.2017 залишок на якому складає 14 134,46 грн.; вклад на картковому рахунку № [NUMBER] /980 за договором банківського вкладу № TDRC000427597 від 29.07.2020 сумі 200 000 грн., а також нараховані та несплачені відсотки за вкладом TDRC000427597 на рахунку № [NUMBER] /980 в сумі 158,79 грн., а також вклади на рахунку, відкритому 13.07.2005 року, який було закрито 12.12.2009, кошти у розмірі 0,08 дол. США, які перераховані на транзитний рахунок банку № [NUMBER] «Облік залишків коштів на закритих рахунках клієнтів». Батько позивача, [PERSON] , який помер [INFO] , не встиг прийняти спадщину після смерті своєї дружини [PERSON] , а тому цю спадщину за його правом в порядку спадкової трансмісії прийняв його син [PERSON] , який є позивачем у даній справі, та подав відповідну заяву приватному нотаріусу ХМНО Чуєвій О.Д. 07 березня 2023 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чуєвою О.Д. було заведено спадкову справу № 30/2023 після смерті [PERSON] . 22 березня 2023 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чуєвою О.Д. було заведено спадкову справу № 41/2023 після смерті [PERSON] . 22 листопада 2023 року позивач, через свого довірителя [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса ХМНО Чуєвої О.Д. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 листопада 2023 року, приватним нотаріусом ХМНО Чуєвою О.Д. відмовлено спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на грошові вклади, що знаходяться в АТ «СЕНС БАНК», після смерті батька [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Отже, з матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями є позивач та відповідач. Інші спадкоємці відсутні. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Визнання права власності на майно через звернення до суду не суперечить чинному законодавству. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право наспадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм спадкового законодавства у справах про визнання права власності у порядку спадкування судам необхідно встановити, яке саме майно належало спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, про визнання права власності на яке в порядку спадкування за законом заявлені позовні вимоги. Відповідно до частини першої ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 4.14. ст. 4 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з тим, суд бере до уваги, що у таких виняткових випадках законодавець передбачив судовий порядок захисту спадкоємцями своїх прав Суд враховує висновок Верховного Суду, що викладений у постанові від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19, де зазначено, що згідно із частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти або не прийняти спадщину. Як зазначено в ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, що прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку. Отже, на підставі вказаних доводів та письмових доказів, суд дійшов висновку про те, що у позивача існують об`єктивні, непереборні, істотні труднощі у вчиненні ним дій щодо отримання свідоцтва про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] у нотаріальному порядку. На переконання суду, позивач зі свого боку вжив усіх необхідних та передбачених законом заходів для реалізації своїх спадкових прав. У позасудовому порядку вирішити дане питання не виявляється за можливе. Разом з цим, як зазначалось судом вище, з 05.04.2002 року і до дня смерті [PERSON] (дата смерті [INFO] ), батько позивача [PERSON] перебував з нею у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим в місті Харкові відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції. Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст. 61 СК України). Таким чином, спірні грошові кошти є спільною сумісною власністю подружжя. Отже, батько позивача [PERSON] після смерті своєї дружини [PERSON] , який помер [INFO] , не встиг прийняти спадщину, а отже право на прийняття належної йому частки спадщини відповідно до ст. 1276 Цивільного кодексу України, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). У відповідності до ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Таким чином, судом встановлено, що чоловік померлої [PERSON] , який є одночасно батьком позивача [PERSON] , не встиг прийняти спадщину після смерті дружини, оскільки його смерть настала в період дії шестимісячного строку для подання заяви на прийняття спадщини, що дає право суду застосувати правила спадкової трансмісії у цій справі. Це відповідає висновкам Верховного суду, які викладені у постанові від 08.02.2023 року у справі № 760/22643/21 та постанові від 01 вересня 2021 року у справі № 720/2683/19: Таким чином, спадкова трансмісія - це перехід права на прийняття спадщини від померлого спадкоємця за заповітом або за законом, який не встиг реалізувати це право внаслідок своєї смерті (трансмітент), до його спадкоємців (трансміссар), тобто перехід права, а не виникнення права на спадкування після смерті першого спадкодавця. Об`єктом спадкової трансмісії є суб`єктивне цивільне право на прийняття спадщини, що не було реалізоване спадкоємцем у зв`язку з його смертю. Застосування механізму спадкової трансмісії як юридичної фікції (закон виходить з того, що оскільки спадкоємець мав право прийняти спадщину, але не встиг цього зробити внаслідок смерті, то він нібито спадщину прийняв) можливе за наявності послідовної сукупності таких умов-фактів (юридичний склад): 1) смерть спадкодавця; 2) закликання до спадкування спадкоємця-трансмітента; 3) смерть спадкоємця-трансмітента після смерті спадкодавця, але до спливу строку на прийняття спадщини (смерть трансмітента має настати протягом шести місяців з дня, наступного після смерті спадкодавця); 4) право на прийняття спадщини або відмова від її прийняття після смерті спадкодавця не було здійснене трансмітентом; 5) трансмітент має спадкоємця (трансміссара), який закликається до спадкування після смерті трансмітента; 6) трансміссар в установлений законом строк здійснив своє право на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті першого спадкодавця. Таким чином, у даній справі спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її чоловік, [PERSON] , який є батьком позивача. А отже, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті батька [PERSON] , а тому він має право на прийняття спадщини після смерті останнього в порядку спадкової трансмісії. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат здійснюється судом в порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved