Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про стягнення вартості спожитої теплової енергії, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача: - вартість спожитої теплової енергії на потреби опалення без укладення договору у розмірі 9229, 46 грн. за період з 01.09.2021 року по 31.12.2021 року; - вартість спожитої теплової енергії за індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії в розмірі 45880,76 грн., яка утворилася за період з 01.12.2021 року по 06.04.2023 року; - абонентське обслуговування в розмірі 299, 14 грн.; - плата за обслуговування внутрішньо будинкової системи в розмірі 447, 16 грн; - судовий збір у розмірі 2684, 00 грн. В обґрунтування поданого позову Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» зазначає, що відповідачу на праві приватної власності, а саме на підставі договору купівлі-продажу від 09.11.2018 належать нежитлові приміщення цокольного поверху №22а-1, 22а-2, 22а-4 та поверху №ХХІV, № ХХІVа в літ. «А-5», загальною площею 49, 7 кв.м., що розташовані по [ADDRESS] , з централізованою системою теплопостачання, вказані приміщення використовуються з метою ведення господарської діяльності. Відповідач [PERSON] користується\~тепловою енергією,\~яку подає\~у нежитлове\~приміщення,\~а в\~цілому в\~центральну систему\~теплопостачання всього\~будинку КП\~«Харківські теплові\~мережі». За період користування тепловою енергією з 01.09.2021 р. по 06.04.2023 р., відповідачем спожито теплової енергії на суму 55180, 22 грн. за кожен розрахунковий період відповідачу направлялися рахунки фактури про сплату за спожиту теплову енергію, що до цього часу не сплачені. 29.09.21 та 17.06.2021 року представниками виконавця складено акти обстеження системи теплопостачання, відповідно до яких встановлено що приміщення знаходиться в контурі житлового будинку так як є вбудованим в житловий будинок. 22.06.23 року відповідачу направлено досудове повідомлення з повідомленням про заборгованість за використану теплову енергію та пропозицію оплати такої. 28.10.2021 року відповідачу направлялася копія договору купівлі- продажу теплової енергії № 20212 від 01.10.2021 року для підписання, який на даний час не підписано. Підтвердженням постачання теплової енергії є акти включення до джерела теплової енергії № 173/32530 від 24.10.2022 р., № 173/32055 від 06.04.2023 р. Споживання теплової енергії відповідачем на потреби опалення нежитлового приміщення за адресою: [ADDRESS] до 01.12.2021 р. відбувалося без укладення договору, а за період з 01.12.2021 року по 06.04.2023 року правові відносини між позивачем та відповідачем регулюються публічним індивідуальним договором. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 18 січня 2024 року представником позивача подано заяву про залишення вищезазначеної позовної заяви без розгляду в частині стягнення заборгованості у зв`язку з тим, що відповідач сплатила заборгованість в січні 2024 року. Позовні вимоги в частині стягнення судового збору підтримала. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 липня 2024 року позовну заяву в частині вимог про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, абонентське обслуговування, внутрішньобудинкове обслуговування залишено без розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явилась. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача. В судове засідання відповідач не з`явився. Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за її відсутності. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу захисту цивільних прав судом. Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. З огляду на вказані норми позивач, обравши певний спосіб захисту цивільного права перед судом, має довести, шляхом подання належних та допустимих доказів, що дії відповідача свідчать про порушення, не визнання або оспорювання охоронюваних законом його цивільних прав та інтересів. Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Судом встановлено, що Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» надаються послуги з теплопостачання в централізовану систему теплопостачання житлового фонду міста на потреби опалення. Відповідачу [PERSON] на праві приватної власності, а саме на підставі договору купівлі-продажу від 09.11.2018 належать нежитлові приміщення цокольного поверху №22а-1, 22а-2, 22а-4 та поверху №ХХІV, № ХХІVа в літ. «А-5», загальною площею 49, 7 кв.м., що розташовані по [ADDRESS] , з централізованою системою теплопостачання, вказані приміщення використовуються з метою ведення господарської діяльності. Відповідач [PERSON] користується тепловою енергією, яку подає КП «Харківські теплові мережі» у вищезазначене нежитлове приміщення, а в цілому в централізовану систему теплопостачання всього житлового будинку. Постачання теплової енергії у житловий фонд на потреби опалення здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону, а на потреби гарячого водопостачання - протягом року, а відповідач в свою чергу споживає зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань. 29 вересня 2021 року та 17 червня 2021 року представниками виконавця складено акти переддоговірного обстеження, відповідно до яких встановлено що приміщення знаходиться в контурі житлового будинку так як є вбудованим в житловий будинок. Підтвердженням постачання теплової енергії є акти підключення до джерела теплової енергії № 173/32530 від 24 жовтня 2022 року, № 173/32055 від 06 квітня 2023 року. Підведення централізованого опалення до стояка в межах нежитлових приміщень свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином, КП «Харківські теплові мережі» виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач зобов`язаний оплатити надані послуги. Перевіривши наданий позивачем розрахунок абонентської плати станом на 06.04.2023 року за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 299, 14 грн., суд визнає вимоги позивача обґрунтованими. КП «Харківські теплові мережі» з 01.07.2022 року виконало нарахування плати за послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання та внутрішньо будинкових систем постачання гарячої води. Вартість ремонту внутрішньо будинкових систем зазначена у Публічному договорі з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, який розміщено на сайті\~www.hts.kharkov.ua. Відповідач до подання позовної заяви до суду не сплатив плату за обслуговування систем у розмірі 447, 16 грн. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частина 2 статті 77 ЦПК України. Згідно частини 1 статті 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Частиною 1\~статті 82 ЦПК України\~встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Як вбачається з положень частини 1статті 89\~ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З поданої представником позивача заяви вбачається, що відповідач сплатила заборгованість в січні 2024 року, після відкриття провадження у справі, в розмірі 51180, 22 грн. за теплопостачання, абонентську плату в розмірі 229,14 грн. та плату за внутрішньобудинкове обслуговування в розмірі 447, 16 грн. Тобто, з огляду на визнання відповідачем факту наявності заборгованості перед позивачем, суд доходить висновку про обґрунтованість звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача на користь позивача: вартості спожитої теплової енергії на потреби опалення без укладення договору у розмірі 9229, 46 грн. за період з 01.09.2021 року по 31.12.2021 року; вартості спожитої теплової енергії за індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії в розмірі 45880,76 грн., яка утворилася за період з 01.12.2021 року по 06.04.2023 року; абонентського обслуговування в розмірі 299, 14 грн.; плати за обслуговування внутрішньо будинкової системи в розмірі 447, 16 грн. Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у сумі - 2684,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved