Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.11.2003, який розірвано на підставі рішення суду від 17.08.2010. За час перебування у шлюбі у них народився син - [PERSON] , [INFO] , який на теперішній час досяг повноліття, однак продовжує навчатися у Черкаському національному університеті імені Богдана Хмельницького. Як зазначено, їхній син навчається на денній формі навчання і не має змоги самостійно оплачувати навчання, вартість якого складає 30800 грн. 00 коп. щорічно. У позовній заяві також вказано, що відповідач одержує пенсію, на теперішній час працює та мешкає у іншій країні, а тому, на її думку, має змогу утримувати спільну дитину у період навчання. На підставі наведеного вище, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі 4000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду та продовжувати до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення сином 23-х річного віку. Ухвалою суду від 12.02.2024 позовну заяву прийнято, відкрито провадження по справі і призначено її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Проти такого порядку сторони заперечень не надали. Крім того, сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті справи. За результатами розгляду цієї справи Придніпровським районним судом м. Черкаси ухвалено заочне рішення від 21.03.2024, яким вирішено: стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 4000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 08.02.2024 і до закінчення сином навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23-х років; стягнути з [PERSON] у дохід держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. Разом з тим, [PERSON] , через свого представника - адвоката Солодкову С.І., звернувся (направлено поштовим відправленням через Укрпошту 09.05.2024, яке надійшло до суду 14.05.2024) у Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про перегляд заочного рішення Ухвалою суду від 17.05.2024 поновлено [PERSON] строк для подання заяви про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 711/1197/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Заяву про перегляд заочного рішення прийнято та призначено до судового розгляду. За результатами розгляду означеної заяви Придніпровським районним судом м. Черкаси постановлено ухвалу від 27.05.2024, якою скасовано заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.03.2024 у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Призначено цивільну справу до судового розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні позивач підтримала доводи, які висвітлені нею у позовній заяві. Разом з тим, подала до суду письмову заяву від 22.07.2024 про зменшення позовних вимог, а саме, просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дати подання позову до суду та продовжувати до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення сином 23-х річного віку. У судове засідання відповідач не з`явився, хоча повідомлявся судом про час, дату та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку. У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Солодкова С.І. зазначила, що відповідач ніде не працює, зокрема і за кордоном, та не отримує доходів. Він мешкає у місті Калуш із новою дружиною. На теперішній час він може сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно. Погодилася із позицією позивача щодо прийняття заяви про зменшення позовних вимог, враховуючи позицію свого довірителя. Під час розгляду справи судом прийнята заява позивача про зменшення позовних вимог, враховуючи позицію сторін щодо розміру позовних вимог та відсутності заперечень сторони відповідача щодо прийняття такої заяви, оскільки цим не порушуються права та інтереси останнього і таким правом скористалася позивач, враховуючи докази, надані відповідачем. Заслухавши доводи позивача та представника відповідача, враховуючи думку відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони - [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 17.08.2010, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 17.08.2010. За час спільного проживання у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.02.2006, актовий запис № 141. Батьком записаний відповідач. Спору щодо батьківства між сторонами немає. Так, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , досяг повноліття [INFO] . Разом з тим, на теперішній час [PERSON] , [INFO] , навчається у Черкаському національному університеті імені Богдана Хмельницького на денній формі навчання (контракт) ННІ української філології та соціальних комунікацій. Термін навчання - 04 роки, дата вступу - 01.09.2023, дата випуску - 30.06.2027, що підтверджується довідкою № 1053 від 03.01.2023, виданою директором ННІ української філології та соціальних комунікацій Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького Іванченко О.В. Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги № 921 від 31.08.2023, який укладено між Черкаським національним університетом імені Богдана Хмельницького та [PERSON] для здобувача вищої освіти [PERSON] , що є невід`ємним додатком до договору про навчання у закладі вищої освіти від 08.08.2023 № 07/255, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 123200 грн., тобто по 30800 грн. щорічно. Також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , мешкає зі своєю матір`ю (позивачем) за її місцем проживання: [ADDRESS] , враховуючи дані договору від 08.08.2023 №07/255, який досліджений судом. Позивач є непрацездатною особою та перебуває на пенсії за вислугою років, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] від 07.05.2012. Відповідно до довідки про доходи № 8225 8763 4822 1215, [PERSON] перебуває на обліку в Головному управління ПФУ в Черкаській обл. (Черкаський відділ обслуговування громадян № 1, № 2, № 3) і отримує пенсію за вислугою років. Сума пенсії за період з: 01.01.2023 по 31.01.2024 складає 27209 грн. 00 коп. Разом з тим, як вбачається з наданої відповідачем копії довідки № 836 від 09.05.2024, він не перебуває на обліку у відділі обслуговування громадян № 7 (сервісний центр) головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області і не отримує пенсію станом на 09.05.2024. Крім того, за відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, станом на 10.05.2024, щодо [PERSON] відсутня інформація про джерела/суми нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року. Відповідачем не спростовані доводи позивача зазначені у позовній заяві, про те, що самостійно вона не може матеріально забезпечити належне існування та навчання їхнього спільного сина [PERSON] , враховуючи, що він навчається на денній формі навчання та влаштуватись на роботу не має можливості з-за графіку навчального курсу, самостійних доходів не має. При цьому, судом встановлено, що відповідач є працездатною особою та має можливість утримувати сина, сплачуючи відповідні аліментні платежі у розмірі по 2000грн. 00коп., про що зазначила в судовому засіданні його представник.. Слід також зазначити, що під час розгляду справи сторони дійшли до спільної думки щодо визначення можливого розміру аліментних платежів, а саме відповідач погодився із розміром аліментних платежів, які зазначено позивачем у заяві про зменшення позовних вимог, тобто по 2000 грн. 00 коп. щомісячно. Також, суд враховує позицію відповідача, який усвідомлює його обов`язок, на рівні із позивачем, утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання і потребує такого утримання, при умові, що він самостійно мати доходи не може. За таких обставин, на думку суду, між сторонами має місце спір, що випливає із правовідносин щодо обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх сина, дочку, що регулюються главою 16 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені СК України. Згідно з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. За нормами статті 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі. Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»). Як передбачено ст. 199 цього Кодекс у, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Отже, як на думку суду, позивач [PERSON] має право на звернення до суду з цим позовом, враховуючи встановлені обставини про те, що син [PERSON] проживає разом із нею і потребує утримання з боку батька, як повнолітня особа, яка продовжує навчання. Стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання є одним із способів захисту його інтересів, забезпечення одержання ним коштів, необхідних для його життєдіяльності, оскільки на період навчання він не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати його, хоча він і досягнув повноліття, проте продовжує навчатися, до досягнення ним двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Такої правової позиції дотримується КЦС у складі Верховного Суду у постанові від 20.05.2020 у справі № 635/1139/17. Як передбачено пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналогічна правова позиція знайшла своє відображення у постанові КЦС у складі Верховного Суду від 20.05.2020 по справі №635/1139/17. Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище сина/дочки; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. До того ж, при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дочки/сина суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Крім того, при визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Під час вирішення цього спору, судом встановлено, що [PERSON] , будучи повнолітнім, потребує матеріального утримання. Крім того, як вказує позивач, вона не може самостійно забезпечити належне утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, а відповідач є працездатною особо та має можливість утримувати сина, сплачуючи відповідні аліментні платежі. Доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України). Суд прийняв визнання відповідачем позову, з урахування зменшення позовних вимог, і встановив, що таке визнання не суперечить вимогам законодавства України і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Таким чином, з`ясувавши обставини справи, враховуючи думку позивача та відповідача, судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 2000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 08.02.2024 і до закінчення сином навчання, але не довше, ніж до досягнення ним 23-х років. Стосовно періоду, протягом якого мають стягуватися аліменти, то відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які покликалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення остаточних позовних вимог, пред`явлених позивачем до відповідача, у повному обсязі. Відповідно до положень ст. п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Так, при зверненні до суду із цим позовом, позивач не сплачувала судовий збір, у зв`язку з тим, що вона має пільгу щодо сплати судового збору, передбачену п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Частиною шостою статті 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі, то з відповідача необхідно стягнути судовий збір у дохід держави у сумі 1211 грн. 20 коп., як передбачено ст. 141 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір». На підставі викладеного та,

Outcome: approved