Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 05.09.2008 між ним та відповідачкою укладено шлюб, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилась донька: [PERSON] , [INFO] . Вказує, що спільне життя з відповідачкою не склалося, втратили почуття любові та поваги одне до одного. Зазначає, що спільно не проживають та спільного господарства не ведуть, дочка проживає із ним. Враховуючи вищевикладене, просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, однак у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі. Відповідачка подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала повністю. Оскільки відповідачка визнала пред`явлений до неї позов і визнання відповідає позову, не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 вересня 2008 року у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №375, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 01.03.2024 року. Від шлюбу у сторін народилась донька: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 30.09.2022 року. Згідно з ч.2 ст.140 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з приписами частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до положень статей 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1211,20 гривень за подання позовної заяви.

Outcome: approved