Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] у листопаді 2023 року зврнулась до суду з позовом до [PERSON] , 3 особи- Служба у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2011 року, має неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка мала низьку важких діагнозів і для підтримання життєдіяльності потребувала не тольки значних витрат, а і необхідний цілодобовий догляд. Відповідач не витримав такого навантаження та пішов з сім`ї, коли дитині було чотири роки. Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 05.12.2016 шлюб було розірвано.З того часу відповідач ніякої матеріальної допомоги не надавав, з донькою взагалі не бачився та не спілкувався, станом її здоров`я не цікавився, хоча вона є дитиною-інвалідом першої групи, прикована до ліжка,потребує постійного стороннього догляду, який здійснює позивач, а після укладання шлюбу у вересні 2022 року і її чоловік.Відповідач також не виконує рішення суду щодо стягнення з нього аліментів, самоусунувся від виховання доньки, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток.З початком збройної агресії РФ проти України переїхав на територію Росії та отримав паспорт громадянина Росії. Наприкінці 2023 року [PERSON] надіслав нотаріально посвідчену згоду про відмову від виховання дитини Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день , час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку згідно з вимогами ст. 128 ЦК України, про причини неявки суд не сповістив, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення . Представник 3 особи- Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області направив суду клопотання про можливість розгляду справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує, додавши висновок органу опіку та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 08.02.2023 цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав передана на розгляд за підсудністю до Жовтневого районного суду м.Харкова. Суд, вислухавши вступне слово та пояснення позивача , допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбу з 2011 року, мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 05.12.2016 р. шлюб між сторонами розірвано. [PERSON] , 2012 року народження має статус «дитина-інвалід» підгрупи А, перебуває на диспансерному обліку, потребує динамічного спостереження лікаря-невролога, лікаря-ортопеда-травматолога, лікаря-офтальмолога, постійної реабілітації за індивідуальною програмою № 68/30/78, встановленою КНП «Міська дитяча поліклініка №2» Харківської міської ради.Всі рекомендації та лікування виконується матір`ю дитини [PERSON] . За даними Реєстру територіальної громади м.Харкова від 11.03.2024 [PERSON] зареєстрована разом з батьками [PERSON] і [PERSON] по [ADDRESS] . Разом з тим, заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 14.12.2017 [PERSON] визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Довідкою від 14.04.2022 підтверджується, що позивач [PERSON] з донькою [PERSON] , як внутрішньо переміщені особи , проживають у [ADDRESS] . Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 09.10.2023 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнути аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 29.08.2023 до досягнення дитиною повноліття [INFO] . Як випливає з розрахунку заборгованості по аліментах , складених державним виконавцем Холодногірсько-Новобаварського ВДВС у м.Харкові, за період з серпня 2023 по квітень 2024 рішення суду відповідач не виконує, жодного платежу не здійснено, заборгованість складає 40\~483,87 грн. Відповідач [PERSON] 16.12.2022 отримав паспорт РФ та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . В матеріалах справи є нотаріально засвідчена у м.Губкін Білгородської області 27.11.2023 згода [PERSON] , якою він відмовляється від виховання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . У частинах першій, четвертій статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як стверджує позивач, після розірвання шлюбу, тобто з 2016 року відповідач не бачиться та не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу та не піклується про її стан здоров`я, фізичний і духовний розвиток, матеріально не допомагає, свідомо та навмисно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Актом, складеним 28.11.2023 за участю депутата Нововодолазької селищної ради та сусідів позивача підтверджується, що з моменту переміщення [PERSON] з матір`ю до смт.Нова Водолага, батько дитини участі у її вихованні не приймає, місце його знаходження не відоме, дочка знаходиться на повному утриманні матері. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] пояснили, що з 2016 р. відповідач жодного разу до дитини не приходив, не цікавився донькою, її життям та станом здоров`я, матеріально не утримував, хоча знав про значні витрати, необхідні для лікування та реабілітації. Згідно з «Порядком проведення органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини» питання щодо позбавлення батьківських прав відповідача розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Нововодолазької селищної ради 29.05.2024. За висновком Служби у справах дітей Нововодолазької селищної ради Харківської області, діючи в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , вважається за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] . Зазначений висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав узгоджується з іншими доказами, поданими позивачем, та не суперечать їм. Матеріали справи містять беззаперечні та достатні докази, які підтверджують винну та свідому поведінку [PERSON] щодо ухилення від участі у вихованні доньки без поважних причин ,умисне нехтування обов`язками батька. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За вимогами ч.2 ст. 150, ч.ч. 3,4 ст. 155 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Відповідно до п. 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення цього пункту свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України. Отже, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. За положеннями частини першої статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина може бути розлучена з батьками у разі, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції). Встановлені судом обставини свідчать про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, що не є порушенням статті 8 Конвенції, яка передбачає право особи на повагу до свого сімейного життя, та відповідатиме якнайкращим інтересам дитини. На підставі викладеного і

Outcome: approved