Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] за участю третіх осіб Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бублик Тетяни Володимирівни про встановлення факту батьківства. Свої вимоги мотивувала тим, що з 2011 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , [INFO] , та проживали у Садівничому товаристві «Радість», с. Гоголів Броварського району Київської області. Вони проживали однією сім`єю, вели господарство, разом організовували дозвілля, побут, спільно харчувались, робили ремонти оселі. [INFO] у позивача народилася донька [PERSON] , батьком дитини записано [PERSON] на підставі заяви матері в порядку статті 135 Сімейного кодексу України. Разом з чоловіком виховували доньку, утримували її. Родина утримувалася за рахунок спільних доходів. [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер. Просила встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] , яка народилася у Києві (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 18 липня 2013 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1933 від 18 липня 2013 року); зобов`язати Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни в актовий запис № 1933 від 18 липня 2013 року, зазначивши батьком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Під час підготовчого засідання позивач подала заяву про збільшення позовних вимог та остаточно просить встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] , яка народилася у Києві (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 18 липня 2013 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1933 від 18 липня 2013 року); внести зміни в актовий запис № 1933 від 18 липня 2013 року, вчинений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про народження [PERSON] , [INFO] , яка народилася у Києві, громадянки України, а саме, включити відомості про [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Ніжин Чернігівської області, громадянина України, померлого [INFO] , як батька дитини., померлого [INFO] як батька дитини. 07 листопада 2023 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. 23 листопада 2023 року протокольною ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. 09 липня 2024 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення по суті вимог. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представництво інтересів здійснював [PERSON] . Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги. Дав пояснення, аналогічні викладенім у позові. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи Солом`янського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшли заяви про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Свідок [PERSON] пояснила, що її дитина та дитина позивача ходили до студії танців. У вересні 2023 року бачила як батько дитини [PERSON] чекав доньку біля студії. Знає, що до початку війни вони жили у приватному будинку. Свідок [PERSON] пояснив, що з [PERSON] були сусідами по дачі. [PERSON] жив з позивачем однією сім`єю більше десяти років, у них народилася донька [PERSON] . Вони ремонтували дачу та їздили відпочивати на море. Батько позивача працювали з [PERSON] у [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] у позивача народилася донька [PERSON] , яка була зареєстрована у державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується актовим записом про народження № 1933 від 18 липня 2013 року. Батьком дитини записано [PERSON] на підставі заяви матері в порядку статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 14-15,19). [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер (а.с.22). Позивач просить про встановлення факту батьківства [PERSON] , [INFO] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] , яка народилася у Києві (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 18 липня 2013 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1933 від 18 липня 2013 року В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [PERSON] є біологічним батьком малолітньої дитини. На підтвердження позовних вимог позивач надала суду характеристику спеціалізованої школи 1-Ш ступенів № 246 м. Києва з поглибленим вивченням англійської мови, в якій зазначено, що дитина у спілкуванні з класним керівником та друзями називала [PERSON] своїм татом (а.с.23), довідку Громадської організації садівниче товариство «Радість» про проживання позивача разом з чоловіком [PERSON] та донькою у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25); довідку про отримання допомоги (а.с.26); висновок експертного дослідження № 104-1-2022 Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, яким встановлено вирогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] (а.с.27-30;31-39); довідку на одержання праху [PERSON] (а.с.40); довідку про поховання померлого [PERSON] (а.с.41); договір-замовлення на організацію та проведення поховання [PERSON] (а.с. 31-42,43 44-45); постанову про відібрання біологічних зразків (а.с.46-47); протокол відібрання біологічних зразків для експертного дослідження (а.с.48-49); лист (а.с.50); витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с.51, 52); письмові пояснення (а.с.53-62); світлини (а.с. 79-88); заяву про видачу свідоцтва про спадщину (а.с. 89); постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.90); рішення про відмову у призначенні пенсії від 15 вересня 2023 року (а.с.92); копію пенсійного посвідчення (а.с.95); копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.96-97); фотокопію банківської картки (а.с.105); скриншот екрану із зображенням карти Броварського району Київської області (а.с. 106); копії чеків щодо оплати придбаного товару ( а.с. 107-109). Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є .переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач [PERSON] скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, в якому зазначено, що позовні матеріали не містять відомості про відібрання слідством зразків крові [PERSON] за постановою прокурора в рамках кримінального провадження, які передані на відповідні зберігання. Оскільки матеріали не містять відомостей про джерело походження зразків, які надані позивачем для дослідження (надання їх останньому слідством чи іншою особою, ії відібрання позивачем самостійно тощо - сумнівним є можливість їх надання позивачем для ідентифікації. Зміст наданого позивачем висновку не відповідає вимогам Інструкції призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень. Також не надано жодного доказу на підтвердження визнання за життя [PERSON] свого батьківства щодо доньки позивача. Не надано доказів спільного проживання з померлим та ведення спільного господарства до народження дитини (а.с.183-184). Відповідачі [PERSON] не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень. Представники третіх осіб Солом`янського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації не скористалися своїм процесуальним правом подачі письмових пояснень щодо позову. Конвенція ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 798-XII, передбачає з-поміж іншого право дитини знати своїх батьків (ст. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтею 125 Сімейного кодексу України . Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до частин першої та другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України 2004 року рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Судом встановлено, що запис про батька дитини вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с. 14-15). Згідно ч. 2 ст. 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Відповідно до ч. 1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 26 липня 2023 року позивач, в інтересах та від імені малолітньої доньки [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бублик Т.В. із заявою про прийняття спадщини та отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.89,90). Отже, оскільки малолітня дитина [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька [PERSON] , але підтвердити факт батьківства з урахуванням вищезазначеного він не може, то суд приходить до висновку, що питання прийняття спадщини неповнолітньою дитиною знаходиться в безпосередній залежності від визначення біологічного батьківства померлого [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] . Зазначені факти підтверджуються фотокартками, що містяться в матеріалах справи та показами свідків [PERSON] , [PERSON] , які були допитані в судових засіданнях, та підтвердили той факт, що батьком малолітньої дитини [PERSON] був [PERSON] , з яким позивач проживала разом та вела спільне господарство у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Висновком експерта № 104-1-2022 від 01 лютого 2022 року Київського міського клінічним бюро судово медичної експертизи, встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99 % (а.с. 27-30). Відповідач [PERSON] заперечувала проти висновків експертизи, посилаючись, що матеріали не містять відомостей про джерело походження зразків, які надані позивачем для дослідження. Однак будь-яких належних та допустимих доказів на спростування висновку експертизи відповідачем не надано. За таких обставин, суд приходить висновку про доведеність позовних вимог: встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] , яка народилася у Києві (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 18 липня 2013 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1933 від 18 липня 2013 року). Позивач також просила внести зміни до актового запису № 1933 від 18 липня 2013 року, вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про народження дитини [PERSON] , [INFO] , громадянки України, а саме, включити відомості про [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Ніжин Чернігівської області, громадянина України, померлого [INFO] , як батька дитини. Згідно з роз`ясненнями п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 резолютивна частина повинна містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно з абз. 8 п. 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін в актовий запис цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5від 12.01.2011 року підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану зокрема є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно з п. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, позовні вимоги в частині внесення змін до актового запису про народження дитини підлягають задоволенню повністю: внести зміни до актового запису № 1933 від 18 липня 2013 року, вчиненого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про народження дитини [PERSON] , [INFO] , громадянки України, а саме, включити відомості про [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Ніжин Чернігівської області, громадянина України, померлого [INFO] , як батька дитини. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 147,20 грн відповідно до ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі по 1 073,60 грн з кожного (2 147,20 грн / 2).

Outcome: approved