Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

01 липня 2024 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо [PERSON] на шість місяців із заборонами щодо: -перебування в місці проживання (перебування) [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; -наближення на 50 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] ; -особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; -ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] або контактування з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. [PERSON] є сином заявниці, систематично зловживає алкогольними напоями. На фоні його постійних незгод в родині почали виникати сварки, які переросли в серйозні конфлікти, а поведінка [PERSON] стала занадто агресивною. Він почав погрожувати фізичною розправою заявниці, батьку [PERSON] та брату [PERSON] . Висловлюється в їх адресу нецензурною лайкою, принижує, може шарпати за одяг, штовхати, замахуватися руками. Заявниця зазначає, що вони зазнають постійного психологічного тиску з боку [PERSON] . Протягом останніх місяців заявниця неодноразово зверталася до поліції з повідомленнями про вчинення домашнього насильства з боку [PERSON] відносно себе, його батька та брата, оскільки боїться за своє життя та здоров`я вказаних членів сім`ї. Протягом червня 2024 року відносно [PERSON] один раз було винесено терміновий заборонний припис на три доби та складено три протоколи за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, які направлені до суду для розгляду. Незважаючи на це [PERSON] продовжує вчиняти домашнє насильство, його дії чинять реальну небезпеку психологічному та фізичному здоров`ю заявниці та членам її родини. Для захисту власного життя та здоров`я, а також членів своєї родини, заявниця звернулася до суду для видачі обмежувального припису відносно [PERSON] . В судове засідання заявниця не з`явилася, надавши до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити заяву про видачу обмежувального припису. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є сином заявниці. З [PERSON] у заявниці та членів її родини, [PERSON] та [PERSON] склалась конфліктна ситуація. [PERSON] зловживає алкогольними напоями. Погрожує фізичною розправою заявниці, своєму батьку [PERSON] та брату [PERSON] , а також вчиняє інші дії, які чинять на них психологічний тиск. 11 червня 2024 року [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис строком на три доби, а також складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, який направлено до суду. Аналогічні протоколи відносно [PERSON] було складено 12 та 28 червня 2024 року. З поданої\~заяви встановлено,\~що поведінка[PERSON] не змінилася, він продовжує вчиняти домашнє насильство, його дії чинять реальну небезпеку психологічному та фізичному здоров`ю заявниці та членам її родини. Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 5, 6, 14, 17 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Запобігання домашньому насильству - система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з частиною 3 статті 26 цього Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини 1 статті 1 згаданого Закону передбачено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Відповідно до частини 4 статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. При установлені обмежувального припису суд має оцінити фактори ризику, небезпеки домашнього насильства, пропорційність втручання в права і свободи людини. Ураховуючи викладене, заява про видачу обмежувального припису є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved