Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

В травні 2024 року заявник [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Міністерство науки і освіти України, в якій просила встановити факт належності [PERSON] , паспорт [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] , диплому бакалавра [NUMBER] , виданого 22 липня 2005 року Міжгалузевим інститутом управління Міністерства освіти і науки України на ім`я « [PERSON] »; додатку до диплому КВ №28145909 (02 ВО № 065693), виданого 22 липня 2005 року Міжгалузевим інститутом управління Міністерства освіти і науки України\~ на ім`я « [PERSON] »; диплому спеціаліста [NUMBER] , виданого 30 червня 2006 року Міжгалузевим інститутом управління на ім`я « [PERSON] »; додатку до диплому КВ №30433795, (12 КТ №688510), виданого 30 червня 2006 року Міжгалузевим інститутом управління на ім`я « [PERSON] ».. В обґрунтування заяви зазначила, що в 2006 році вона закінчила Міжгалузевий інститут управління і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобула кваліфікацію юриста. Диплом серія КВ №30433795 було видано 30 червня 2006 року за підписом ректора А.І. Кредісова. Згідно довідки від 17.03.2009 року виданою Білоцерківським МВМ-1 нею було замінено паспорт [NUMBER] виданий Білоцерківським МВМ-1 06.06.2000 року на прізвище [PERSON] на паспорт [NUMBER] виданий Білоцерківським МВМ-1 18.02.2009 року на прізвище [PERSON] . Зміна прізвища та паспорта призвела до помилки в написанні її по-батькові в дипломі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2024 року головуючим суддею визначено суддю Кошель Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою суду від 30 травня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання на 09 липня 2024 року о 09:00 год. Заявник в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Судом 09.07.2024 року за вх..№36947 отримано заяву, в якій заявник просила розгляд справи проводити у її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Заінтересована особа свого представника до суду не направила, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, жодних клопотань чи заперечень до суду не надходило. Суд відповідно до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 3 статті 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] в місті Біла Церква. Судом встановлено, що 15.11.2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 15.11.2008 року зроблений відповідний актовий запис за №1600, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до довідки від 17.03.2009 року виданої начальником ОГІРФО Білоцерківського МВМ-1 [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , уродженці м. Біла Церква, про те що, вона замінила паспорт серії [NUMBER] виданий Білоцерківським МВМ-1 06.06.2000 року на прізвище [PERSON] на паспорт серії [NUMBER] виданий Білоцерківським МВМ №1 18.02.2009 року на прізвище [PERSON] . Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Білоцерківським МВМ №1 ГУ МВС України в Київській області 18.02.2009 року вбачається, що вказаний паспорт виданий на ім`я « [PERSON] », яка народилася [INFO] в місті Біла Церква. Також встановлено, що [PERSON] , [INFO] присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER] . 22 липня 2005 року на ім`я [PERSON] виданий Диплом бакалавра КВ №28145909 та Додаток до диплому про вищу освіту [NUMBER] , виданий на ім`я [PERSON] про те, що вона в 01.09.2001 році вступила і 30.06.2005 році закінчила Міжгалузевий інститут управління Міністерства освіти і науки України і отримала базову вищу освіту за напрямом підготовки «Право» та здобула кваліфікацію бакалавра права. 30 червня 2006 року на ім`я [PERSON] виданий Диплом спеціаліста КВ № [NUMBER] та Додаток до диплому про вищу освіту КВ № [NUMBER] , виданий на ім`я [PERSON] про те, що вона в 01.09.2005 році вступила і 30.06.2006 році закінчила Міжгалузевий інститут управління та отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» та здобула кваліфікацію юрист. Отже, судом встановлено, що при видачі 22.07.2005 року Міжгалузевим інститутом управління Міністерства освіти і науки України Диплома бакалавра КВ № 28145909 та додатку до нього (02 ВО № 065693) на ім`я [PERSON] , а також при видачі 30.06.2006 року Міжгалузевим інститутом управління Диплому спеціаліста\~ КВ № 30433795 та додатку до нього (12 КТ №688510) на ім`я [PERSON] була допущена технічна помилка у написанні по батькові особи, на ім`я якої вказані правовстановлюючі документи були видані, а саме замість правильного написання по батькові [PERSON] « [PERSON] », у Дипломах та додатках до вказаних Дипломів\~ помилково було записано по батькові як « [PERSON] », у зв`язку з чим заявник змушена звертатися до суду з даною заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. На час розгляду справи в суді, згідно чинного законодавства у органу, що видав Дипломи, відсутні повноваження на внесення виправлень до цих документів, тобто в адміністративному порядку встановити належність цього правовстановлюючого документу неможливо. З огляду на те, що досліджені докази у їх сукупності підтверджують той факт, що заявникові [PERSON] , [INFO] , належить Диплом бакалавра КВ №28145909 та Додаток до нього (02 ВО № 065693), виданий на ім`я [PERSON] , а також Диплом спеціаліста\~ КВ № 30433795 та Додаток до нього (12 КТ №688510), виданий на ім`я [PERSON] , що фактично не пов`язується із подальшим вирішенням спору про право, а тому суд вважає заяву [PERSON] повністю обґрунтованою і такою, що підлягає задоволеною. На підставі вищевикладеного, повно та всебічно вивчивши надані суду докази, давши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, враховуючи позицію заінтересованої особи, якою заперечень проти поданої [PERSON] заяви на адресу суду не подано, тому суд вважає, що заявлені заявником вимоги про встановлення факту належності їй правовстановлюючих документів, підлягають задоволенню, оскільки безпосередньо у заявника знаходяться оригінали цих правовстановлюючих документів, в яких вбачається розбіжності у написанні по батькові власника цих документів про освіту, та вищевказані розбіжності спростовуються повно та всебічно дослідженими судом письмовими доказами у справі, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення поданої [PERSON] заяви та вважає за необхідне встановити факт належності заявнику вищевказаних документів про освіту, оскільки вищезазначені розбіжності у написанні по батькові заявника органом, який безпосередньо видавав вищевказані правовстановлюючі документи, належним чином не можуть бути усунені, а тому вимоги заявника суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають встановленню саме в судовому порядку, оскільки вказані розбіжності усунути у інший спосіб, аніж в судовому порядку, на теперішній час не є можливим.

Outcome: approved