Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

У квітні 2024 року АТ «СЕНС БАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому вказувало, що 04 червня 2021 року АТ «Альфа-Банк (правонаступником якого є позивач) в межах Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» уклало з відповідачкою Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631677554, в межах якої видало позичальниці міжнародну платіжну (кредитну) картку «MasterCard DEBIT WORLD» зі строком дії протягом 5 років з моменту випуску, відкрило на користь [PERSON] відновлювальну кредитну лінію зі строком дії протягом 12 місяців (з можливістю продовження строку) з максимальним лімітом у 200\~000 грн та на момент відкриття встановило кредитний ліміт на рівні 57 000 грн, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит у розмірі 5 % від суми заборгованості, але не менше 50 грн, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 35,99 % річних від суми заборгованості за кредитом. Наслідком прострочення виконання позичальницею свого зобов`язання є її обов`язок сплачувати штраф у розмірі 100 грн, а в разі прострочення зобов`язання понад 5 робочих днів 300 грн. Проте позичальниця свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 22 січня 2023 року виникла заборгованість у загальному розмірі 81\~203,26 грн, в тому числі: - заборгованість за кредитом 59\~636,75 грн; - заборгованість за простроченим кредитом 19\~890,46 грн; - заборгованість за процентами за користування кредитом 325,12 грн; -неустойка за порушення умов договору 1\~350,93 грн. Тому позивач просив про стягнення вказаної заборгованості з відповідачки. 30 квітня 2024 року від відповідачки [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання частково погодилася з позовними вимогами та визнала борг у розмірі 41\~077,11 грн. При цьому просила врахувати відсутність в кредитному договорі умови щодо права банку самостійно підвищувати розмір кредитного ліміту, а також її згоди на підвищення розміру ліміту, а тому вважала такі дії банку безпідставними. За встановленого, вважала, що заборгованість за кредитним договором обрахована банком неправильно та з порушенням узгоджених сторонами умов. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] та її представниця [PERSON] в судове засідання не з`явилися, проте надали на адресу суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають частково в межах, зазначених у відзиві на позов. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі відповідачки та представників сторін, оскільки матеріали справи містять усі необхідні докази про обставини справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема суд встановив, що 04 червня 2021 року АТ «Альфа-Банк (правонаступником якого є позивач) в межах Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» уклало з відповідачкою Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631677554, в межах якої видало позичальниці міжнародну платіжну (кредитну) картку «MasterCard DEBIT WORLD» зі строком дії протягом 5 років з моменту випуску, відкрило на користь [PERSON] відновлювальну кредитну лінію зі строком дії протягом 12 місяців (з можливістю продовження строку) з максимальним лімітом у 200\~000 грн та на момент відкриття встановило кредитний ліміт на рівні 57 000 грн, а відповідачка зобов`язалася щомісячно частинами повертати кредит у розмірі 5 % від суми заборгованості, але не менше 50 грн, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним у розмірі 35,99 % річних від суми заборгованості за кредитом. Наслідком прострочення виконання позичальницею свого зобов`язання є її обов`язок сплачувати штраф у розмірі 100 грн, а в разі прострочення зобов`язання понад 5 робочих днів 300 грн. Зазначені у відзиві на позовну заяву твердження про те, що сторони у кредитному договорі не узгоджували між собою умову щодо права банку самостійно підвищувати розмір кредитного ліміту на понад 57\~000 грн спростовуються умовами кредитного договору про узгодження сторонами максимальної суми кредиту (кредитної лінії) у 200\~000 грн. Згідно\~ч. 1 ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ч. 1 ст. 627 ЦК\~України передбачає, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому згідно\~ч. 1 ст. 628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно ч. 2\~ст. 639 ЦК України\~якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Суд встановив, що сторони з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» уклали між собою кредитний договір в електронній формі, узгодили у ньому усі істотні умови, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальниця підписала договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином, між сторонами виникли кредитні правовідносини, а також відповідні права та обов`язки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка належним чином умови договору не виконувала. Згідно наданих банком розрахунку заборгованості та виписки з рахунку позичальниці, заборгованість станом на 22 січня 2023 року становить 81\~203,26 грн, в тому числі: - заборгованість за кредитом 59\~636,75 грн; - заборгованість за простроченим кредитом 19\~890,46 грн; - заборгованість за процентами за користування кредитом 325,12 грн; - неустойка за порушення умов договору 1\~350,93 грн. Інших (альтернативних) розрахунків сторонами не надано. Однак суд не в повній мірі погоджується з таким розрахунком у зв`язку з наступним. Згідно п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної\~статтею 625\~цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, нарахована банком за період з 24 лютого 2022 року до 22 січня 2023 року неустойка (штраф) не підлягає стягненню, а зараховані банком кошти, що надійшли від позичальниці, на сплату неустойки за вказаний період, у загальному розмірі 545 грн підлягають перерахуванню та зарахуванню на оплату нарахованих процентів та частини заборгованості за простроченим кредитом. В іншій частині доводи сторони відповідачки про те, що заборгованість за кредитним договором обрахована банком неправильно та з порушенням узгоджених сторонами умов не знайшли свого належного підтвердження. Таким чином, заборгованість за кредитним договором становить 79\~307,33 грн, в тому числі: - заборгованість за кредитом 59\~636,75 грн; - заборгованість за простроченим кредитом 19\~670,58 грн. Тому вказана заборгованість на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ «СЕНС БАНК». Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України між сторонами (з урахуванням розміру задоволених позовних вимог) підлягають розподілу судові витрати: -з [PERSON] на користь АТ «СЕНС БАНК» підлягають стягненню 2\~957,45 грн судового збору (3\~028 грн. (розмір сплаченого судового збору) х 97,67 % (процент задоволених вимог)); -з АТ «СЕНС БАНК» на користь [PERSON] підлягає стягненню 58,25 грн витрат на професійну правничу допомогу (2\~500 грн (розмір сплачених витрат на професійну правничу допомогу) х 2,33 % (процент вимог банку, у задоволенні яких відмовлено)). З урахуванням взаємозаліку з [PERSON] на користь АТ «СЕНС БАНК» підлягають стягненню 2\~899,20 грн судового збору.

Outcome: partial