Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому після уточнення просить визнати незаконним та скасувати наказ Балаклійського ліцею №1 ім. О.А. Тризни Балаклійської міської ради Харківської області №17-К від 16.03.2023 року «Про призупинення дії трудового договору з вчителем початкових класів [PERSON] », поновивши з 16.03.2023 року дію трудового договору, укладеного між Балаклійським ліцеєм №1 ім. О.А. Тризни Балаклійської міської ради Харківської області та вчителем початкових класів [PERSON] ; стягнути з Відділу освіти Балаклійської міської ради Харківської області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.03.2023 року по день ухвалення рішення, яку визначити без утримання сум податків та інших обов`язкових платежів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що працює на посаді вчителя початкових класів у Балаклійському ліцеї №1 ім. О.А. Тризни Балаклійської міської ради Харківської області. Наказом відповідача №4-К від 02.09.2022 року призупинено дію трудових договорів з частиною працівників ліцею, зокрема і з позивачем на 2022/2023 рік з 05.09.2022 року до відновлення можливості виконувати посадові обов`язки в повному обсязі на умовах дистанційного навчання, але не пізніше дня припинення або скасування воєнного стану. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.2023 року по справі №183/8436/22 визнано незаконним та скасовано зазначений вище наказ відповідача в частині що стосується позивача та стягнуто з Ліцею на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.09.2022 року по 20.02.2023 року в розмірі 116570,19 грн.. На виконання вказаного рішення суду наказом Балаклійського ліцею №1 ім. О.А. Тризни Балаклійської міської ради Харківської області №14-К від 16.03.2023 року позивача поновлено на посаді вчителя початкових класів Ліцею з 16.03.2023 року. Одночасно наказом Ліцею №17-К від 16.03.2023 року призупинено дію трудового договору з позивачем на 2022/2023 навчальний рік з 16.03.2023 року до виникнення можливості у Ліцею формування для позивача педагогічного навантаження, тобто забезпечення роботою, але не більш ніж на період дії воєнного стану. Підставою винесення вказаного наказу є неможливість забезпечити позивача роботою, що позбавляє її можливості виконувати свої обов`язки. З наказами №14-К та №17-К від 16.03.2023 року позивач ознайомлена 18.04.2023 року. 19.04.2023 року позивачем подано скаргу до Північно-Східного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, яке листом №ПНС/3.1/824-ЗВ-23 від 24.04.2023 року повідомило, що згідно Постанови №303 від 13.03.2022 року «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» у них відсутня можливість провести відповідний захід контролю. Вказала, що умови, передбачені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» для призупинення трудового договору відсутні. Зазначила, що внаслідок видання незаконного наказу про призупинення дії трудового договору створена ситуація вимушеного прогулу, тож просила крім іншого стягнути з Відділу освіти Балаклійської міської ради Харківської області середній заробіток за час вимушеного прогулу. У справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. За клопотанням представника позивача було залучено до участі у справі Відділ освіти Балаклійської міської ради Харківської області як співвідповідача. Представником відповідача Балаклійського ліцею №1 ім. О.А. Тризни Балаклійської міської ради Харківської області подано відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову. Вказала, що відповідно до Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» призупинення дії трудового договору виникає за наявності двох окремих умов: роботодавець на має змоги надати працівнику роботу або у працівника відсутня можливість виконувати свої обов`язки. Зазначила, що для [PERSON] станом на 02.09.2022 року педагогічне навантаження на 2022/2023 навчальний рік становило 6 годин (4-А клас -Інтегрований курс «Я досліджую світ» - 3 год., фізична культура- 3 год.) та було надано шляхом передачі уроків 4-А класу від класного керівника [PERSON] , яка здійснювала викладання вказаних предметів. 02.09.2022 року класним керівником [PERSON] подано заяву на ім`я т.в.о. Ліцею, якою [PERSON] не дала згоду на передачу частини навчального навантаження у 4-А класі [PERSON] та зазначені години навантаження у 2022/2023 навчальному році просила поставити їй на викладання. На підставі п. 4.2.7 Галузевої угоди між Міністерством освіти і науки України, Профспілками працівників освіти і науки України та Всеукраїнським об`єднанням організацій роботодавців у галузі вищої освіти на 2021- 2025 роки керівником Ліцею повернуто педагогічне навантаження, передане [PERSON] , класному керівнику [PERSON] та затверджено новий наказ Ліцею №20-од від 02.09.2022 року «Про розподіл педагогічного навантаження між працівниками та інші додаткові види оплати праці на 2022/2023 навчальний рік». Вказані причини стали підставою для прийняття наказу Ліцею №4-К від 02.09.2022 року, який було скасовано рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.2023 року. Після поновлення позивача на посаді вчителя початкових класів керівництвом Ліцею була здійснена спроба надання позивачу педагогічного навантаження шляхом передачі уроків з окремих предметів у 3-А та 4-А класах Ліцею. Проте 16.03.2023 року класними керівниками 3-А та 4-А класів [PERSON] та [PERSON] подані заяви, в яких останні не надали згоди на передачу частини навчального навантаження позивачу. Відсутність згоди учителів початкових класів на передачу уроків з окремих предметів на викладання [PERSON] підтверджує неможливість роботодавця забезпечити працівника роботою, адже роботодавець перебуває в умовах, коли він не може надати роботу працівнику з огляду на обставини, що не залежали від його волі ( перебування м. Балаклії під окупацією, зменшення кількості\~учнів закладу\~середньої освіти,\~втрата зв`язку\~з частиною\~шкільних вихованців,\~ низький\~рівень набору\~нових учнів\~до ліцею,\~відсутність згоди\~класних керівників\~початкових класів\~на передачу\~частини навчального\~навантаження позивачу, відсутня можливість переведення працівників на іншу роботу). Тож з огляду на неможливість роботодавця забезпечити працівника роботою, можливість працівника виконувати роботу виключається, що стало підставою для прийняття роботодавцем рішення про призупинення дії трудового договору. Крім того, вказала, що позивачем необґрунтовано зазначено розмір доходу, який має бути застосований до для обчислення розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу та вважала, що за основу має братися розмір доходу позивача за липень-серпень 2022 року, тобто за два місяці, що передували події першого призупинення дії трудового договору, а саме 05.09.2022 року. Представником відповідача Відділу\~освіти Балаклійської\~міської ради\~Харківської області подано відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову. Вказала, що наказом Балаклійського ліцею №34-К від 21.08.2023 року дію трудового договору з позивачем поновлено з 01.09.2023 року з огляду на виникнення можливості формування педагогічного навантаження для останньої, що виключає наявність підстав для визнання незаконним та скасування наказу Ліцею №17-К від 16.03.2023 року. Зазначила, що Відділ освіти не є належним відповідачем за вимогою про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки останній не є роботодавцем позивача та не приймав оспорюваний наказ. Вважала Наказ №17-К законним та обгрунтованим. Вказала, що позивачем необґрунтовано зазначено розмір доходу, який має бути застосований до для обчислення розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу та вважала, що за основу має братися розмір доходу позивача за липень-серпень 2022 року, тобто за два місяці, що передували події першого призупинення дії трудового договору, а саме 05.09.2022 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідачів просила у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Основоположні права громадян, пов`язані з реалізацією права на працю, передбачені\~статтями 43-46 Конституції України. Разом з тим відповідно до\~статті 64 Конституції України\~в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статями\~24,\~25,\~27,\~28,\~29,\~40,\~47,\~51,\~52,\~55,\~56,\~57,\~58,\~59,\~60,\~61,\~62,\~63\~цієї\~Конституції. Указом Президента України від 24.04.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згідно з пунктом 3 Указу у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статями\~30 - 34,\~38,\~39,\~41 - 44,\~53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою\~статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану". Указами Президента України від 14.03.2022 за № 133/2022, від 18.04.2022 за №259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 №573 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", продовжено строк дії воєнного стану в Україні, в тому числі, з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб. Згідно із вказаними вище Указами Президента України, воєнний стан введено на всій території України. Статтею 1 Закону України від 15 березня 2022 року «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»\~передбачено, що цей Закон визначає особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану». На період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей\~43,\~44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом. Відповідно до підпункту 5 пункту 1\~статті 6 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»\~в указі Президента України про введення воєнного стану зазначається вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Згідно із пунктом 2\~розділу «Прикінцеві положення» Закону України«Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»\~главу XIX «Прикінцеві положення» Кодексу законів про працю України\~доповнено пунктом 2 такого змісту: «Під час дії воєнного стану, введеного відповідно до\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені\~Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». З огляду на вищевикладене положення\~Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»\~які регулюють деякі аспекти трудових відносин інакше, ніж\~Кодекс законів про працю\~- мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану. Водночас, інші норми законодавства про працю, які не суперечать положенням\~Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»\~також можуть або повинні застосовуватися у відносинах між працівником та роботодавцем. Частиною 1\~статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»\~визначено, що призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором. Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що про призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб. Згідно із частиною 3\~статті 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»\~відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України. Таким чином,\~Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»\~надав право роботодавцю призупиняти дію трудового договору з працівниками, що не припиняє трудових відносин, та не виплачувати у період призупинення заробітну плату, гарантійні та компенсаційні виплати працівникам. Разом з тим, як вбачається з аналізу положень частини 1\~статті 13 Закону «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», таке право роботодавця настає за певних умов. Такими умовами призупинення трудового договору з працівником є абсолютна неможливість через збройну агресію: роботодавцем надати роботу, а працівником - виконувати її. До того ж побудова цієї норми закону вказує на те, що законодавець передбачив одночасне настання як неможливості роботодавцем надати роботу, так і неможливість виконувати цю роботу працівником. Отже, спеціальна норма права передбачає право сторін призупинити дію трудового договору за умови наявності військової агресії проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. При цьому, роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати роботу працівнику, а працівник не може виконати роботу. Лише наявність правової норми яка передбачає право сторін призупинити дію трудового договору не є достатньою. Для сторін мають наступити відповідні наслідки за наявності обставин, що передбачає така норма права. Щодо абсолютної неможливості надавати роботу та виконувати її, то роботодавець має перебувати в таких обставинах коли він не може надати роботу працівнику, в свою чергу, працівник - не може виконати роботу. Зокрема, про абсолютну неможливість надання роботодавцем роботи в контексті призупинення трудового договору може свідчити випадки неможливості забезпечувати працівників умовами праці, внаслідок того, що необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціювання з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо. Тому за умови, що працівник бажає та може виконувати роботу, а роботодавець може надати роботу, відсутні підстави для призупинення дії трудового договору. Суд критично ставиться до посилання представника відповідача на зменшення кількості учнів закладу середньої освіти як підставу для зупинення дії трудового договору, оскільки з матеріалів справи встановлено та не заперечувалась представником відповідача, що класи на початок навчального року були сформовані, а сама по собі обставина про зменшення кількості дітей у класі не говорить про неможливість забезпечення викладача роботою. Посилання представника як на підставу зупинення дії трудового договору на відсутність згоди класних керівників початкових класів на передачу частини навчального навантаження позивачу і як наслідок неможливість формування педагогічного навантаження для позивача суд вважає необґрунтованим, оскільки згідно наказу Ліцею про розподіл педагогічного навантаження між працівниками та інші додаткові види оплати праці на 2022 /2023 навчальний рік від 31.08.2022 року №4-ОД [PERSON] встановлено навантаження 6 годин. Відповідно до ст.ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що відповідачем не доведені законність та обґрунтованість оскаржуваного наказу, а саме, що на час видання наказу існували обставини, які виключали можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором, що існувала абсолютна неможливість роботодавця надати роботу, а працівника - виконувати її, а отже позовна заява в частині вимог про визнання незаконним та скасування оскаржуваного наказу підлягає задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення з Відділу освіти\~Балаклійської міської\~ради Харківської\~області на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 16.03.2023\~року по\~день ухвалення\~рішення суд\~зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу Під вимушеним прогулом розуміється час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати. Згідно із п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995року нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до\~абзацу п`ятого\~пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації. Період вимушеного прогулу суд визначає з 16.03.2023 року (день прийняття наказу про зупинення дії трудового договору) по 31.08.2023 року (день прийняття наказу про відновлення дії трудового договору). Середній заробіток за час вимушеного прогулу суд обраховує за січень та лютий 2022 року відпрацьовані місяці, за які позивач отримувала заробітну плату в повному обсязі. Згідно довідки про доходи позивача за 2022 рік [PERSON] отримала заробітну плату за січень 2022 року-18786,02 грн., лютий 2022 р. - 18786,02 грн. Таким чином розмір середньоденного заробітку позивача складає 963,39 грн. (37572,04/39). В період вимушеного прогулу включаються робочі дні з 16.03.2023 року до 31.08.2023року. Кількість робочих днів: у березні 2023 року -12 робочих днів, у квітні 2023 року - 20 робочих днів, у травні 2023 року - 23 робочих днів, у червні 2023 року - 22 робочі дні, у липні 2023 року - 21 робочий день, у серпні 2023 року - 23 робочих днів, а всього 121 день. Згідно Розпорядження Балаклійської міської військової адміністрації Ізюмського району Харківської області від 02.01.2023 року № 01 заклади освіти Балаклійської міської ради Харківської області в томі числі Балаклійський ліцей №1 ім. О.А. Тризни Балаклійської міської ради Харківської області передано в обслуговування централізованої бухгалтерії відділу освіти Балаклійської міської ради Харківської області; усі розрахунки за податками, зборами та іншими платежами проводити з рахунків відділу освіти. Таким чином, з Відділу освіти Балаклійської міської ради Харківської області на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.03.2023 року по 31.08.2023 року у розмірі 116\~570,19 грн. (963,39*121). З огляду на те, що наказом №34-К від 21.08.2023 року Про відновлення дії трудового договору з учителем початкових класів [PERSON] позивачу відновлено дію трудового договору на посаді вчителя початкових класів за укладеним трудовим договором з 01.09.2023 року, то провадження в частині позовної вимоги до Балаклійського ліцею №1 ім. О.А. Тризни Балаклійської міської ради Харківської області про поновлення дії трудового договору належить закрити на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору. Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд стягує з відповідача Відділу освіти\~Балаклійської міської\~ради Харківської\~області на\~користь позивача\~сплачений нею\~судовий збір\~у розмірі\~1073,\~60\~грн. за вимогу про визнання незаконним та скасування наказу. Крім того, суд стягує з відповідача Відділу освіти\~Балаклійської міської\~ради Харківської\~області на користь держави судовий збір за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 1165, 70 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору. Відповідно до п.2 ч.1\~ст.430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: partial