Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

у квітні 2024 року до Машівського районного суду Полтавської області через систему «Електронний суд» надійшла зазначена позовна заява, у якій позивач ТОВ «Діджи Фінанс», який стверджує, що набув права грошової вимоги до боржників відповідно до договору відступлення прав вимоги, просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором № 3567656 від 15.05.2021 у розмірі 47 000,00 грн, сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн, мотивуючи тим, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за цим договором (а.с. 2-7). Ухвалою від 26.04.2024 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання для розгляду справи по суті. Одночасно залучив до участі в справі як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», місцезнаходження: вул. Багговутівська, 17-21, м. Київ (а.с. 68). 02.05.2024 до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків у розмірі 35 100,00 грн. Уважає, що до стягнення підлягає сума 17 000,00 грн, з яких: 10 000,00 грн тіло кредиту; 5 100,00 грн відсотки та 1 900,00 грн комісія. Зазначає, що обставини, на які позивач посилається не доведені жодним належним доказом, а відтак позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Кредитний договір порушує частину другу статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки фактично працівники ТОВ «Мілоан» при видачі кредиту не ознайомили позичальника з умовами кредитування та ризиками. Відсутнє будь-яке письмове підтвердження про ознайомлення відповідача з такою інформацією. Відповідач, здійснюючи оформлення кредиту через інтернет, не мав можливості об`єктивно оцінити та осмислити умови кредитування, виявити недоліки та оцінити всі можливі ризики та збитки. Також уважає, що встановлення у договорі розміру відсотків за несвоєчасне виконання зобов`язання за кожен день прострочки, що в результаті становить 35100,00 грн, є несправедливим у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, адже тіло кредиту становить лише 10 000,00 грн. У зв`язку з викладеним уважає, що вимоги позивача про стягнення процентів за кредитом задоволенню не підлягають (а.с. 73-78). 09.06.2024 до суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що своїм підписом відповідач підтвердив, що до укладення цього договору ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав у письмовій формі паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору, з інформацією, передбаченою ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитувала», до укладення договору отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами (в т.ч. викладеними у п. 63) та Правилами, що розміщені на вебсайті товариства є невід`ємною частиною цього договору; до укладення цього договору отримав від товариства інформацію, зазначену в Законі України «Про споживче кредитувала» та Законі України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Доказів того, що ТОВ «МІЛОАН» обмежував позичальника у часі для ознайомлення з умовами кредитування матеріали справи не містять та відповідачем не надано, а тому його доводи є необґрунтованими та безпідставними. Також зазначає, що відсотки нараховані відповідно до умов договору, а Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.01.2022 у справі № 910/17048/17 зазначила, що нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів (а.с. 81-84). У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно (а.с. 93.98-102). Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити у повному обсязі на підставі наявних у справі доказів (а.с. 71, 94). Відповідач надав квитанцію від 17.07.2024 року про сплату на користь ТОВ «Діджи Фінанс» грошових коштів в розмірі 47 000,00 грн в рахунок заборгованості за кредитним договором № 2567656 від 15.05.2021 (а.с.103,104). Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 15.05.2021 на сайті miloan.ua [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , номер мобільного телефону [NUMBER] , подав анкету-заяву на кредит № 3567656, відповідно до якої йому погоджено кредит у розмірі 10 000,00 грн, строком на 30 днів, зі сплатою 19,00% комісії одноразово та 1,70% за кожен день користування (а.с. 11). 15.05.2021 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 3567656, за умовами якого кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором на строк, визначений п. 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначені у п.1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений у п. 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строк, що визначені договором (а.с. 31-34). Відповідно до п. 1.2., 1.3., 1.4. Договору сума кредиту становить 10 000,00 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 15.05.2021. Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 14.06.2021 (а.с. 31). Згідно з п. 1.5.1. Договору комісія за надання кредиту - 1 900,00 грн, яка нараховується за ставкою 19,00 відсотків від суми кредиту одноразово. Згідно з п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом - 5 100,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,70 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно з п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с. 31). За п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. У пункті 5. Договору зазначено, що позичальник підтверджує, що: до укладення цього договору ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав у письмовій формі паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору, з інформацією передбаченою ч. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про споживче кредитування»; до укладення договору отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті), ознайомився з усіма його умовами (у т.ч. викладеними у п. 6.3) та Правилами, що розміщені на веб-сайті товариства та є невід`ємною частиною цього договору; умови договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану; до укладення цього договору отримав від товариства інформацію, зазначену в ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та в ЗУ «Про споживче кредитування»; інформація надана йому товариством з дотриманням вимог законодавства та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання тощо (а.с. 33). На а.с. 35 у Додатку № 1 до договору про споживчий кредит № 3567656 від 15.05.2021 є Графік платежів, у якому наведені розрахунки, здійснені виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення договору, а строк кредитування залишиться незмінним. Відповідно до цього графіка сума кредиту становить 10 000,00 грн, проценти за його користування - 5 100,00 грн, комісія за надання кредиту - 1900,00 грн. Загальна вартість кредиту 17 000 грн. На а.с. 35-36 є паспорт споживчого кредиту № 3567656, у якому зазначена інформація, аналогічна тій, що і в Договорі про споживчий кредит № 3567656 від 15.05.2021 та в Графіку платежів за цим договором. Зазначено, що паспорт споживчого кредиту підписаний споживачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 36). 13.09.2021 між ТОВ «Діджи фінанс» (далі - Фактор) та ТОВ «Мілоан» (Клієнт) укладений договір факторингу № 07Т, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цих Договором (а.с. 21-23). Цього ж числа ТОВ «Мілоан» (Клієнт) та ТОВ «Діджи фінанс» (Фактор) підписали акт приймання-передачі Реєстру прав вимог від 13.09.2021 до Договору факторингу № 07Т від 13.09.2021 (а.с. 27). Згідно з Витягом з Додатку до Договору факторингу № 07Т від 13.09.2021 до ТОВ «Діджи фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за кредитним договором № 3567656 від 15.05.2021 на суму 47 000,00 грн (а.с. 14). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3567656 заборгованість [PERSON] станом на 03.04.2024 становить 47 000,00 грн, з яких: 10 000,00 - по тілу кредиту; 35 100,00 грн - по процентам; 1 900,00 грн - по комісії (а.с. 9-10, 15). Згідно з квитанцію від 17.07.2024 року (а.с.104), [PERSON] перерахував на користь ТОВ «Діджи Фінанс» грошові кошти в розмірі 47 000,00 грн в рахунок заборгованості за кредитним договором № 2567656 від 15.05.2021 року. За змістом статтей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно із ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 3567656 від 15.05.2021 в установлені договором строки, позивач набув право вимоги до відповідача згідно з договорами факторингу № 07Т від 13.09.2021, а тому права позивача порушені та позовні вимоги є обґрунтованими. В той же час, оскільки відповідач сплатив заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» за кредитним договором № 3567656 від 15.05.2021 у розмірі 47 000,00 грн, тобто в повному обсязі, а тому суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову, у зв`язку із задоволенням позовних вимог відповідачем після пред`явлення позову. Враховуючи, що відповідач сплатив заборгованість, тобто визнав позов, відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, позивачу потрібно повернути 1211,20 грн сплаченого судового збору з державного бюджету, а решту судового збору в розмірі 1211,20 грн стягнути з відповідача на користь позивача. Також судом мають бути розподілені витрати позивача на професійну правничу допомогу. Вирішуючи питання розподіл таких витрат, суд виходить з наступного. Факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджується наданими суду копією договору про надання правової допомоги №42649746 від 11.12.2023 року, копією детального опису робіт від 20.02.2024 року, копією акта про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 20.02.2024 року, довіреністю від 07.12.2023 (а.с.10 на зв., 16-20). Згідно з ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Крім того, відповідно до пропорційності, як основної засади цивільного судочинства, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. При цьому, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, не має значної складності щодо обсягу доказів та встановлення фактичних обставин спору, має типовий характер для справ про стягнення заборгованості за кредитом. Загальна ціна позову в даній справі становить 47 000,00 грн., натомість заявлені до відшкодування витрати позивача на професійну правничу допомогу 6000 грн., що становить більше сьомої частини від ціни позову. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін і зробила висновок, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Вказана вище категорія даної справи та типовий її характер спростовує те, що на підготовку такого позову загалом потрібно було 5,5 год., як це вказано в описі та акті виконаних робіт. За такого, з врахуванням принципу пропорційності судових витрат предмету спору та ціні позову, з врахуванням критерію реальності адвокатських витрат та їх дійсної необхідності, суд вважає, що пропорційними та необхідними будуть витрати на професійну правничу допомогу по даній справі в розмірі 3000 грн., яка підлягає розподілу між сторонами, а саме стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved