Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

Позивач звернувся\~до суду\~з позовом\~до відповідача,\~зазначивши\~що 05.02.2020 року між Акціонерним товариством "КредоБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-261057. 24.10.2023 року між Акціонерним товариством "КредоБанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" будо укладено Договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами №24102023, відповідно до умов якого Акціонерне товариство "КредоБанк" відступає Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" права вимоги в повному обсязі за плату та під фінансування Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", а Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуває від Акціонерного товариства "КредоБанк" права вимоги в повному обсязі та здійснює їх оплату.\~ \~ \~ \~ Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2022 до Договору факторингу №24102023 від 24.10.2023, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 146605,30 грн., з яких: 77615,21 грн. заборгованість в частині непогашення кредиту; 68990,09 грн. заборгованості в частині несплачених процентів за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованість в частині несплачених комісій, плат. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №CL-261057 в розмірі 146605,30 грн, з яких 77615,21 грн. заборгованість в частині непогашеного кредиту; 68990,09 грн. заборгованість в частині несплачених процентів за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованість в частині несплачених комісій, плат. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 146605,30 грн. та понесені судові витрати. Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (направлення копії ухвали про відкриття провадження по справі за місцем реєстрації та розміщення оголошення на сайті судової влади), відзив на позов та інших заяв, клопотань не подав. Дослідивши письмові матеріалами справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач стверджує,\~що 05.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "КредоБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-261057, відповідно до якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові грошові кошти на поточі потреби, в розмірі 88249,65 грн. на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених кредитним договором. Строк кредитування 60 місяців, терміном до 04.02.2025 року. За користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки, за процентною ставкою 55% річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 71,19% річних. 24.10.2023 року між Акціонерним товариством "КредоБанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" будо укладено Договір факторингу №24102023 відповідно до якого зобов`язується відступити права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених Договором. \~Відповідно до Додатку №1 до Договору факторингу №24102023 від 24.10.2023 Реєстру прав вимоги, укладеного між Акціонерним товариством "КредоБанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором №CL-261057 в сумі 146605,30 грн., з яких: 77615,21 грн. заборгованість в частині непогашеного кредиту; 68990,09 грн. заборгованість в частині несплачених процентів за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованість в частині несплачених комісій, плат. Правильність нарахувань розміру заборгованості відповідачем на час розгляду справи не оспорена та не спростована. За нормою ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З частини першої\~статті 1054 Цивільного кодексу України\~вбачається, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 Цивільного кодексу України). Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначено моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не передбачено договором. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "… боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. … неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". Приписами ст.ст.525,526 Цивільного кодексу України\~передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. За правилами\~ст.527 Цивільного кодексу України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не впливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до\~ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі\~ст.610\~Цивільного\~кодексу України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~Ст.629 Цивільного кодексу України\~визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. \~Згідно ч.1 ст.512\~Цивільного кодексу України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч.1 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Аналізуючи надані позивачем докази у сукупності з наведеними вище положеннями законодавства, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.

Outcome: approved