Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Позивачка в інтересах якої діє адвокат Горщар Богдан Анатолійович звернулася до суду із позовом, в якому просила розірвати договір довічного утримання, укладений 14.08.2018 між нею та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Славутського районного нотаріального округу Хмельницької області Артемовою Л.Я. за реєстровим номером № 2513. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона проживає за адресою : [ADDRESS] . 14.08.2018 року між нею [PERSON] та відповідачкою [PERSON] укладено договір довічного утримання, який посвідчений приватним нотаріусом Славутського районного нотаріального округу Хмельницької області Артемової Л.Я. Відповідно до вказаних умов договору, відповідачка [PERSON] зобов`язалася пожиттєво повністю її утримувати, забезпечувати харчуванням, доглядом, лікуванням, необхідною допомогою, прати білизну, проводити поточний ремонт. Вартість матеріального забезпечення (харчування, догляду, лікування, необхідної допомоги, прання, поточного ремонту) визначена сторонами в сумі 400 грн. щомісячно. В свою чергу згідно п.1 договору, вона передала позивачці у власність належний їй житловий будинок з надвірними будівлями до нього загальною площею 63,3 кв.м., що розташований за адресою : [ADDRESS] . Упродовж останніх двох місяців відповідачка взагалі не виконує умови договору, не цікавиться станом її здоров`я, не забезпечує харчуванням, медикаментами, чим порушує взяті на себе обов`язки передбачені договором, що можуть підтвердити свідки. Відповідачка [PERSON] відмовляється у добровільному порядку розірвати вказаний договір в позасудовому порядку, а тому за захистом своїх прав вимушена звернутися до суду. Крім того, на її прохання надати документи на будинок та договір довічного утримання остання відмовляється, у зв`яку з чим вона звернулася до правоохоронних органів, про що свідчить письмова відповідь від 09.02.2024 року Шепетівського РУП №1002. Вважає, що зазначений договір довічного утримання підлягає скасуванню на підставі ст. 610 ч.1, 651 ч.2, 755 ч.1 п.1, 756 ч.1 ЦК України. Ухвалою судді від 04.03.2024 відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 04.04.2024 року о 10.00 год. Ухвалою судді від 04.04.2024 підготовче провадження закрито, а справу призначено до розгляду по суті на 24.04.2024 року о 10.30 год. В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Горщар Б.А. позов підтримали із наведених у ньому підстав. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Волков С.В. при розгляді справи позов не визнали з мотивів, викладених у відзиві, в якому зазначили, що [PERSON] як до укладення договору довічного утримання так і після укладення означеного договору здійснювала постійний догляд і утримання, лікування позивачки, купувала їй речі, готувала їжу, прала одяг та вирішувала усі побутові потреби позивачки, проводила ремонт будинку та господарських будівель, провела до будинку водопостачання, з метою створення належних санітарних умов для позивачки, вона облаштувала в будинку туалетну кімнату та душову кабіну, замінила вікна. Після пошкодження будинку в 2023 році у зв`язку із воєнними діями, відповідачка власними коштами проводила ремонт покрівлі у будинку. В свою чергу, діти та внуки позивачки ніколи не цікавилися побутовими потребами позивачки , не допомагали у здійсненні догляду за нею, не провідували позивачку під час її лікування у лікувальних закладах та здійснення оперативного втручання, навіть в телефонному режимі не цікавилися її станом після оперативних втручань. Увесь тягар утримання, догляду та лікування позивачки, вона [PERSON] несла самостійно. Повністю забезпечує усі потреби позивачки і остання ніколи не мала ніяких претензій до неї, в них завжди були гарні відносини. [PERSON] організовувала святкування днів народження позивачки та інших свят, дозвілля, про що є інформація в публічному доступі. В січні 2024 року позивачка приїхала на Різдво до своєї доньки в с. Колом`є Шепетівського району Хмельницької області, після цього донька останньої [PERSON] зателефонувала до відповідачки і почала вимагати від неї, щоб остання сплатила за неї та за її брата [PERSON] кошти за будинок, але відповідачка відмовилася. В той же час, позивачка у телефонній розмові повідомила її, що вона поживе у доньки, бо донька її про це просить, а до неї вона ніяких претензій немає. Відповідачка по декілька разів на місяць їздить до позивачки за місцем її тимчасового проживання у с. Колом`є, провідує її, привозить продукти харчування, цікавиться чи не потребує остання медичної або іншої допомоги. Позивачка завжди радо зустрічає відповідачку, приймає від неї утримання та не висловлює ніяких претензій. На її запитання чи не хоче вона приїхати додому в с.Крупець, позивачка відповідала, що хоче на прохання доньки трохи пожити в неї. Незважаючи на те, що позивачка з власної волі тимчасово поїхала проживати до своєї доньки в інший населений пункт, відповідачка продовжує належним чином виконувати свої зобов`язання за договором довічного утримання. Заслухавши вступні слова учасників справи, дослідивши надані суду докази, заслухавши покази свідків, оцінивши їх в сукупності та відповідно до ст.89 ЦПК України, суд приходить до висновку. Так, судом встановлено, що 14.08.2018 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання, відповідно до якого [PERSON] передала у власність [PERSON] належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями до нього, що знаходиться в [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 0,1200 га, кадастровий номер 6823984000:01:016:0023, яка належить сільській раді. За вказаним договором [PERSON] зобов`язується пожиттєво повністю утримувати [PERSON] , забезпечувати її харчуванням, доглядом, лікуванням, необхідною допомогою, прати білизну, проводити поточний ремонт. Вартість матеріального забезпечення (харчування, догляду, лікування, необхідної допомоги, прання, поточного ремонту) визначена сторонами в розмірі 400 грн. щомісячно.Згідно ст.755 ЦК України, договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду, або на вимогу сторін. Договір довічного утримання припиняється зі смертю [PERSON] В п.5 цього договору, зазначено, що право власності на придбаний будинок у [PERSON] виникає з моменту державної реєстрації цього права. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Славутського районного нотаріального округу Хмельницької області Артемовою Л.Я. З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права права власності від 14.08.2018 року слідує, що за [PERSON] зареєстроване право власності на житловий будинок в [ADDRESS] загальною площею 63,3 кв.м. на підставі договору довічного утримання від 14.08.2018 року, серія та номер 2513 та застосована заборона на відчуження вказаного нерухомого майна. З відповіді відділення поліції № 1 м. Славута Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 09.02.2024 року слідує, що [PERSON] зверталася до правоохоронних органів з приводу неповернення [PERSON] документів на будинок, який належить їй [PERSON] на праві власності та знаходиться по [ADDRESS] . В ході перевірки звернень позивачки, в діях [PERSON] відсутні ознаки кримінально - карного діяння, передбаченого КК України та рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного судочинства. З квитанцій наданих відповідачкою [PERSON] слідує, що нею щомісячно придбавалися продукти харчування та ліки для [PERSON] на суму понад 400 грн. 26.10.2023 та 27.10.2023 [PERSON] придбано шифер та цвяхи шиферні на суму 2660 грн, а також герметичну стрічку на суму 320 грн. Також відповідачкою в жовтні 2019 року придбані та встановлені металопластикові вікна в кількості 4 шт. на суму 14\~529 грн. З пенсійного посвідчення відповідачки слідує, що вона є інвалідом 3 групи за загальним захворюванням довічно. З довідки УПСЗН Шепетівської районної військової адміністрації Хмельницької області від 02.02.2024 року слідує, що [PERSON] одержувала компенсаційну допомогу по догляду за особою, яка досягла 80-ти річного віку [PERSON] , 1930 року народження, з 05.02.2013 по 04.08.2014 року та компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з 05.08.2014 року по 30.04.2017 року. Зі свідоцтва про шлюб слідує, що [PERSON] з 02.04.2013 року перебувала в шлюбі з [PERSON] . З довідок Крупецької сільської ради Славутського району Хмельницької області слідує, що [PERSON] постійно проживає за адресою : [ADDRESS] , здійснює догляд за [PERSON] , 1930 року народження, не працює з 30.08.2011 року. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , від 05.01.2018 року слідує, що [PERSON] [INFO] помер [INFO] . Відповідачкою [PERSON] надано суду фотознімки, на яких зображена [PERSON] разом із родиною, у своєму домоволодінні під час святкування, в звичайній обстановці, разом із школярами, які відвідували позивачку. Крім того, із копій медичної картки [PERSON] слідує, що вона відвідувала медичні заклади, проходила обстеження протягом 2014-2022 року. З виписного епікризу хірургічного відділення Славутської ЦРЛ слідує, що з 02.07.22 до 11.07.22 року [PERSON] проведено оперативне лікування, після операційний період протікав без ускладнень. З ультразвукового дослідження органів черевної порожнини та нирок від 25.06.2020 року слідує, що [PERSON] в м. Нетішин проведено дослідження органів черевної порожнини та нирок за рекомендацією лікаря. З товарних чеків за 21.01.2020 року та 10.11.2023 року, наданих [PERSON] слідує, що нею придбані будівельні матеріали на суму 6380 грн. та сітка для огорожі на суму 1000 грн. З акту обстеження домогосподарства по [ADDRESS] від 13.03.2024 року слідує, що [PERSON] , 1930 року народження проживає без реєстрації із січня 2024 року в домогосподарстві доньки [PERSON] в [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] надала суду квитанцію на суму 519 грн. про придбання продуктів харчування для [PERSON] 07.04.2024 року та на суму 435 грн. 22.06.2024 року. З пояснень свідка зі сторони позивачки [PERSON] слідує, що вона є донькою [PERSON] , після смерті брата мати залишилася проживати разом із невісткою [PERSON] . Про укладення між мамою та [PERSON] договору довічного утримання вона нічого не знала. Але кожного разу, коли мати телефонувала їй, то плакала в слухавку. На початку 2024 року між [PERSON] та [PERSON] виникла сварка, через те, що мама насварилася на онуків [PERSON] , які були в них у гостях. Після цього вона забрала матір до себе, бо хотіла, щоб мати проживала в кращих умовах. [PERSON] не виконувала належним чином обов`язків по догляду за [PERSON] . Коли мати потрапила до лікарні і їй зробили операцію, то вона постійно сиділа біля неї, а [PERSON] навіть не провідувала її. В будинку матері [PERSON] після смерті брата, нічого не робила, будинок був в належному стані. Коли [PERSON] проживала вже в неї, [PERSON] приїздила два рази, перший раз вони посварилися, вдруге вона приїхала зі своїми родичами, привезли для [PERSON] гостинці, але вона їх не взяла, і знову зі сваркою поїхала з її будинку. Свідок [PERSON] показала суду, що відвідувала [PERSON] , на той час коли вона проживала з [PERSON] . В будинку [PERSON] було холодно, на підлозі був пил, висіла павутина, але постіль була чиста, [PERSON] говорила, що поїла. Після смерті сина [PERSON] , діти вирішили, що [PERSON] - дружина сина буде проживати разом із [PERSON] . З пояснень свідка [PERSON] слідує, що із січня 2024 року вона знайома із [PERSON] . Донька здійснює ідеальний догляд за нею. Їй невідомо з яких причин [PERSON] переїхала жити до доньки, але вона приїхала з великою образою. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що [PERSON] корінна мешканка села. [PERSON] її невістка, яка 13 років з нею прожила. Після смерті [PERSON] , сина позивачки [PERSON] залишилася проживати разом із [PERSON] на умовах договору довічного утримання, гарно доглядала за позивачкою, вона ніколи не скаржилася на [PERSON] . Була завжди доглянутою, охайною, [PERSON] кликала в гості дітей позивачки, пригощала їх. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що відповідачка [PERSON] є її свахою, тому їй відомо, що [PERSON] дуже гарно доглядала за [PERSON] . Вона завжди була у чистому одязі, в хаті було прибрано, їжа була приготована. [PERSON] постійно хвалила невістку, ніколи на неї не скаржилася, [PERSON] виконувала всі забаганки позивачки. Відносини погіршилися після того, як до [PERSON] приїхали її діти з онуками, і онуки шуміли, а бабусі Ніні це не сподобалося. Тоді вона вирішила самостійно поїхати до своєї доньки і наразі там проживає. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що [PERSON] є її свахою, тому вона часто була в гостях у [PERSON] та [PERSON] . Їй відомо, що [PERSON] була доглянутою, кожного разу [PERSON] святкувала день народження для [PERSON] . Після смерті сина [PERSON] , [PERSON] відразу поставила питання щодо її подальшого проживаня в житловому будинку. Було вирішено укласти договір довічного утримання [PERSON] , про вказаний договір всім родичам [PERSON] було відомо. [PERSON] займалася лікуванням бабусі [PERSON] , провідувала її в лікарні, виконувала призначення лікарів. Протягом дії договору, діти [PERSON] жодних претензій до [PERSON] не пред`являли. [PERSON] посварилася із відповідачкою через її онуків, які приїхали на свято, і бабусі не сподобалося, що вони шуміли в хаті. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що [PERSON] є її свекрухою, вона проживає неподалік [PERSON] . Тому їй відомо, що [PERSON] гарно доглядала за бабусею Ніною, рідні діти не здійснюють такого догляду, як здійснювала відповідачка. [PERSON] постійно готувала для [PERSON] тільки те, що вона хотіла, прала одяг, прибирала в будинку, робила ремонт, купувала продукти харчування, займалася лікуванням бабці. Коли [PERSON] захворіла на коронавірус, то з її родичів ніхто не приїздив, вона приносила продукти харчування клала під двері. [PERSON] також захворіла на запалення легень, але не змогла лікуватися в лікарні, бо не хотіла кинути одну [PERSON] . Будучи тяжко хворою гляділа бабусю. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона є сусідкою [PERSON] , часто приходила до неї в гості, бачила, що [PERSON] проживала разом із [PERSON] , між ними були гарні відносини, [PERSON] добре доглядала за [PERSON] , остання ніколи не скаржилася на невістку, [PERSON] ніколи не залишалася наодинці. Коли [PERSON] пасла корови, то вона навідувалася до бабусі і була біля неї, часто приходила, міряла їй тиск. Про договір довічного утримання знали всі, діти не скаржилися на [PERSON] з приводу догляду за [PERSON] . З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що він є фельдшером в селі, де проживає [PERSON] Знайомий з нею давно, майже щомісяця приїздив до неї на виклики. Оглядав бабусю, вислуховував її скарги, призначав лікування, вона проживала з невісткою [PERSON] , була доглянутою, [PERSON] виконувала призначення лікаря, купувала ліки, лікувала бабусю. В хаті було чисто, бабуся не скаржилася на [PERSON] . З пояснень свідка [PERSON] слідує, що є сусідкою [PERSON] , часто приходила до неї в гості. У [PERSON] був син [PERSON] , після смерті дружини, було багато невісток, але всі не подобалися [PERSON] , а [PERSON] вона завжди вихваляла, вона їй годила, відразу взялася за хатні справи. Діти [PERSON] гарно до неї відносилися, завжди навідувалися до неї. Вона нікуди не відпускала [PERSON] , 13 років вони прожили разом в одному будинку. [PERSON] добре доглядала [PERSON] . З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона є дуже близькою сусідкою [PERSON] , провідувала її один раз на тиждень. [PERSON] добре за нею доглядала. Після смерті [PERSON] , [PERSON] зібрала родичів [PERSON] і повідомила, що вона або йде з хати, або доглядає бабусю до смерті, але за договором довічного утримання, діти погодилися на її умови. Весь час [PERSON] гляділа [PERSON] , вона всім керувала, що скаже, то [PERSON] виконує. Коли бабуся образилася на [PERSON] , то поїхала жити до доньки [PERSON] , але [PERSON] навідувалася до неї, возила гостинці. Одного разу вони їхали до села і підвозили її до [PERSON] . З пояснень свідка [PERSON] слідує, що вона є племінницею відповідачки, часто відвідувала [PERSON] та [PERSON] . Їй відомо, що [PERSON] була завжди доглянутою [PERSON] . Коли вона хворіла, то [PERSON] завжди її лікувала, влаштовувала свята для позивачки, завжди кликали її до столу, коли приїздили гості. Коли стався вибух 26.10.2023 року і будинок [PERSON] було пошкоджено, [PERSON] разом зі своїми родичами полагодили дах, бабцю вона сховала до підвалу. [PERSON] ніколи не залишала [PERSON] саму, завжди брала її із собою, або просила, щоб хтось із родичів чи знайомих за нею приглядав. У [PERSON] була хвора на онкологічне захворювання мати, але вона не могла за нею доглядати, бо здійснювала догляд за свекрухою. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 та 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згіднозі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Ст. 744 ЦК України встановлено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або її частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Договір довічного утримання є однією із правових форм забезпечення непрацездатних за вікомабо за станом здоров`я фізичних осіб. Недієздатна особа, відчужуючи квартиру (домоволодіння), має на меті отримання утримання, догляду і інших послуг, яких вона потребує внаслідок непрацездатності та похилого віку. Закон чи договір не ставить в залежність факт належності здійсненого забезпечення утриманням чи доглядом від прийняття виконання таких дій відчужувачем. Відтак зобов`язання за договором довічного утримання вважається належно виконаним з моменту вчинення набувачем передбачених договором дій. Мотиви неприйняття виконання, як і сам факт такого неприйняття не мають правового значення до вирішенняп итання про належність виконання набувачем своїх обов`язків. Згідно з ч.1 ст. 749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. За правилами ст. 751 ЦК України матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України). Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що відчужувачу за договором довічного утримання законом надано право ініціювати питання розірвання такого правочину у судовому порядку у випадку невиконання набувачем його умов, при цьому саме відповідач мав би убезпечити себе від подальших претензій відчужувача шляхом ведення відповідного обліку та на виконання вимог ст. 12, 81 ЦПК України повинен надати суду докази відсутності цих обставин, на які посилається позивач. Такі висновки щодо застосування положень ст. 755, 756 ЦК України узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 509/513/16-ц, від 29 серпня 2018 року у справі № 755/1226/17-ц та від 06 травня 2020 року у справі № 755/1750/19. Згідно з вимогами ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Враховуючи умови договору довічного утримання, який укладено між сторонами, а також встановлені у справі обставини, істотними умовами договору довічного утримання сторони визначили довічне утримання [PERSON] шляхом пожиттєвого утримання позивачки що полягало у забезпеченні її харчуванням, доглядом, лікуванням, необхідною допомогою, пранням білизни, проводенням поточного ремонту. Вартість матеріального забезпечення (харчування, догляду, лікування, необхідної допомоги, прання, поточного ремонту) визначена сторонами в розмірі 400 грн. щомісячно. В позові позивачка [PERSON] посилалася на те, що відповідачка не виконувала зобов`язань, передбачених у договорі довічного утримання, проте доказів, які б свідчили про невиконання умов договору довічного утримання відповідачкою не надала. Так, покази свідка [PERSON] оцінюються судом критично, оскільки вона є заінтересованою, бо є рідною донькою позивачки, а тому є спадкоємицею першої черги після смерті матері [PERSON] . Крім того, її покази є голослівними і не підтверджуються іншими доказами у справі. Свідок [PERSON] зазначила про те, що в хаті був пил та висіла павутина, було холодно, але [PERSON] не була голодна, постіль її була чистою. Але свідок не зазначила період часу, в який вона відвідувала [PERSON] , крім того її покази в частині невиконання [PERSON] умов договору довічного утримання спростовуються доказами наданими відповідачкою, а також показами свідків зі сторони [PERSON] . Покази свідка [PERSON] не приймаються судом до уваги, оскільки вказаний свідок засвідчила умови проживання позивачки в доньки, щодо обставин виконання відповідачкою [PERSON] умов договору довічного утримання їй нічого невідомо. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказуокремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Відтак, судом встановлено, що після укладення договору довічного утримання відповідачка забезпечує усім необхідним для проживання [PERSON] . Факт виконання умов договору щодо надання послуг із забезпечення (харчування, догляду, лікування, прибирання), вартість якого щомісячно визначено в межах суми 400 грн., підтверджується належними письмовими доказами, зокрема фіскальними чеками, фотознімками, аудіозаписами, поясненнями свідків зі сторони відповідачки, та не заперечується позивачкою, яка в судовому засіданні пояснила, що спочатку відповідачка належним чином виконувала свої обов`язки по її утриманню. Але потім їй не сподобалося, що [PERSON] залишає її одну, готує їжу для себе, не купує їй продукти харчування та ліки, які їй потрібні. Після того як вони посварилися, [PERSON] проживає у доньки, але [PERSON] приїздила до неї, привозила продукти харчування на суму вказану в договорі, але зі сторони доньки позивачки [PERSON] створюються перешкоди, вона відмовляється впускати до будинку відповідачку, не приймає гостинці, про що свідчать відеозаписи та аудіозаписи розмов, досліджені судом. Так у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2021 року у справі № 753/10508/18 (провадження № 61-16804св21) вказано, що «тлумачення пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України свідчить, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду за умови доведення відчужувачем факту порушення набувачем своїх обов`язків за договором довічного утримання (догляду), що може проявлятися у вигляді неповного чи неналежного забезпечення доглядом, допомогою, харчуванням відчужувача або у вигляді повного невиконання вказаних дій». Варто зазначити, що приписи укладеного між сторонами договору довічного утримання (догляду) не містять чітко визначеного порядку (способу) надання набувачем догляду та забезпечення медичною допомогою, ліками, продуктами харчування, тому при визначенні ступеню його виконання чи невиконання слід враховувати ступінь задоволення життєво необхідних потреб особи, що потребує догляду. Матеріалами справи та показаннями свідків підтверджується факт надання відповідачкою обумовленого договором догляду та забезпечення належним утриманням. Виходячи з правової природи договору довічного утримання укладеного між сторонами, аналізу його умов, положень ст. 755 ЦК України, суд вважає, що [PERSON] належним чином виконувала умови спірного договору, а позивачка не надала належних та допустимих доказів на підтвердження порушення відповідачкою зобов`язання за договором довічного утримання. За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до акту приймання-передачі правничої допомоги, договору про надання правничої допомоги, укладеного між [PERSON] та адвокатом Волковим С.В., згідноі з квитанціями від 27.06.2024 року, 28.06.2024 року, [PERSON] надані послуги з правничої допомоги адвокатом Волковим С.В. на суму 8100 грн., які оплачені відповідачкою. Тому відповідно до ст.141 ЦПК України, з позивачки [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 8100 грн., оскільки в позові [PERSON] відмовлено. Заперечення представника позивачки - адвоката Горщара Б.А. щодо завищених витрат на правничу допомогу, судом не приймаються, оскільки представником відповідача підготовлено відзив на позов, клопотання про долучення доказів, у справі допитано понад 10 свідків, проведено понад 5 судових засідань, а тому розмір витрат на правничу допомогу є обгрунтованим та повністю доведеним.

Outcome: dismissed