Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого округу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з останнього на свою користь заборгованість: - за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 9 982,75 грн; - за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 20 967,25 грн; - за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 293,35 грн - витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн; - судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є споживачем послуг з центрального опалення та постачання гарячої води, які постачає йому позивач за адресою: [ADDRESS] . Відповідач від наданих послуг у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся, своєчасно не сплачував кошти за надані позивачем послуги централізованого опалення та постачання гарячої води, у зв`язку з чим, станом на 01 вересня 2021 року утворилася заборгованість у сумі 21 260,60 грн. Крім того, на підставі укладеного 11 жовтня 2018 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» Договору № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії) та Додатків до нього, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, що утворилась до 01 травня 2018 року за послуги з централізованого опалення у сумі 9 982,75 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 липня 2022 року у вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано у Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» відомості, що підтверджують право власності/користування об`єктом нерухомості за адресою: [ADDRESS] . 07 березня 2023 року до суду надійшла витребувана інформація. 24 січня 2024 року на електронну пошту суду надійшла заява відповідача, в якій зазначив, що він визнає розмір заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в сумі 9 709,60 грн за період з 2018 по 2021 роки, в іншій частині заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що встановлений у будинку теплолічильник обліковує показники споживання не тільки в будинку, де проживає відповідач, а і в будинку за адресою: [ADDRESS] . Крім того, показники лічильника завжди встановлювалися позивачем в односторонньому порядку, та ним було допущено помилки щодо опалювальних площ вищевказаних багатоквартирних будинків, тобто неправильно розраховано суми до сплати. 24 червня 2024 року до суду надійшла заява позивача, в якій представник зазначила, що після подання позову відповідачем були здійснені оплати основної суми боргу за надані з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а саме: в січні, травні та в грудні 2022 року. Отже, заборгованість, що утворилась з 01 травня 2018 року відповідачем сплачена. Натомість, заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 9 982,75 грн відповідачем не сплачена, тому підлягає стягненню з останнього, оскільки з приводу здійснення неправомірного нарахування заборгованості та/чи перерахунку, неотримання послуг за адресою: [ADDRESS] в спірний період відповідач до позивача не звертався. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, однак матеріали справи містять її заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги, з урахуванням уточнених вимог, підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, на підставі пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України, що підтверджується конвертом, який повернувся на адресу суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», про поважність причин неявки суду не повідомив. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін. Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 3 частини другої статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Частинами першою-другою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач). Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Суд установив, що за розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. З 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками в рівних долях кімнати 2 - 5/100 частки, кімнати 8 - 7/100 частки, кімнати 16 - 3/100 частки у квартирі [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 13 листопада 2009 року, тобто є власниками частки у комунальній квратирі. Таким чином встановлено, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які постачаються позивачем за вказаною адресою. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 01 вересня 2021 року, починаючи з 01 травня 2018 року утворилась заборгованість, яка становить 21 260,60 грн. Судом установлено, що після звернення позивачем до суду з цим позовом відповідач сплатив у повному обсязі заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, що існувала на момент подачі даного позову до суду та про стягнення якої позивач заявляв у позовній заяві, що підтверджується наданою позивачем довідкою про відсутність боргу. Разом з тим, зі свідоцтва про право власності на житло, інформації наданої Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що відповідачу на праві власності належить частина кімнат 2 , 8 , 16 у комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS] , в якій загальна кількість кімнат становить 17. Проте, звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач не вказав за якими саме кімнатами у квартирі № 10 рахується заборгованість з наданих послуг. При цьому, при подачі позову до суду у грудні 2021 року позивач був обізнаний про власників квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наданою позивачем й отриманою ним Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05 жовтня 2021 року, де міститься інформація, що співвласниками квартири за вищевказаною адресою є наступні особи: [PERSON] - з 29 вересня 2016 року, розмір його частки - 3/100, [PERSON] - з 17 квітня 2014 року, розмір частки - 5/100, [PERSON] - з 01 червня 2013 року, розмір частки - 4/100, [PERSON] - з 01 червня 2013 року, розмір частки - 4/100, [PERSON] - з 17 травня 2013 року, розмір частки - 16/400, [PERSON] - з 17 травня 2013 року, розмір частки - 16/400, [PERSON] - з 17 травня 2013 року, розмір частки - 16/400, [PERSON] - з 17 травня 2013 року, розмір частки - 16/400, [PERSON] - з 06 березня 2013 року, розмір частки - 4/100, [PERSON] - з 16 серпня 2011 року, розмір частки - 3/100, [PERSON] - з 16 серпня 2011 року, розмір частки - 3/100, [PERSON] - з 09 лютого 2012 року, розмір частки - 12/400, [PERSON] - з 09 лютого 2012 року, розмір частки - 12/400, [PERSON] - з 09 лютого 2012 року, розмір частки - 12/400, [PERSON] - з 09 лютого 2012 року, розмір частки - 12/400, [PERSON] - з 23 травня 2012 року, розмір частки - 6/400, [PERSON] - з 23 травня 2012 року, розмір частки - 6/400, [PERSON] - з 23 травня 2012 року, розмір частки - 6/400, [PERSON] - з 23 травня 2012 року, розмір частки - 6/400, [PERSON] - з 27 грудня 2012 року, розмір частки - 3/100. Однак позивачем подано позов до [PERSON] , без врахування частки майнової відповідальності всіх зазначених осіб, тобто, позивач не обґрунтував розмежування майнової відповідальності за позовною вимогою відповідно до кількості таких власників, їх частки у праві власності. Враховуючи вищевикладене, покладення обов`язку щодо сплати заборгованості виключно на відповідача є безпідставним, оскільки йому на праві власності належить лише частина кімнат у комунальній квартирі, а з наданого позивачем розрахунку заборгованості не вбачається за можливим розмежувати майнову відповідальність власників кімнат у комунальній квартирі, докази того, що заборгованість стосується саме частки відповідача в матеріалах справи відсутні. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на викладене вище, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» задоволенню не підлягають. Крім того, частиною п`ятою статті 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Ураховуючи те, що позов не підлягає задоволенню, то судові витрати, відповідно до пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України покладаються на позивача.

Outcome: dismissed