Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

15 лютого 2022 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою до відповідачки. Предметом позову є державний акт виданий на земельну ділянку, яка знаходиться на території Одеського (кол. Овідіопольського) району Одеської області. Позиція сторін. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона є власником земельних ділянок з кадастровими номерами 5123755300:003:0224 та 5123755300:003:0225 цільове призначення яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані за адресою: [ADDRESS] , які належним чином зареєстровані, органом державної влади було прийнято розпорядження та в подальшому без виділення в натурі був виданий державний акт від 11.03.2005 року, а тому позивачка просить визнати недійсним Державний акт від 11 березня 2005 року серія ЯА 261308 виданий на ім`я [PERSON] на підставі Розпорядження №772 від 01 грудня 2004 року Овідіопольської Районної Державної Адміністрації на земельні ділянки за кадастровим номером 5123755300:003:0224 площею 2.1271 га; кадастровим номером 5123755300:003:0225 площею 2.4702 га., загальною площею 4.5973 га., які розташовані за адресою: [ADDRESS] та стягнути судові витрати (а.с.1-8, 50). В ході судового розгляду представник позивачки позов підтримала та направила заяву в якій зазначила, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідачка про час та місце слухання справи належним чином була повідомлена, відзив в порядку ст.178 ЦПК України до суду не направила. Третя особа до суду не з`явилася, просить справу розглянути в їх відсутність та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства (а.с.116). Рух справи. 30 травня 2022 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження. Дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до статті 116\~ч.1,2\~ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (частина перша статті 126\~ЗК України в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до\~ст. 118\~ЗК України визначено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами. Так, відповідно до частин першої, другої, шостої - дев`ятої цієї статті (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення індивідуального дачного будівництва у межах норм\~\~безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою (далі - Комісія). Комісія протягом трьох тижнів з дня одержання проекту надає відповідному органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається Комісією до відповідного органу земельних ресурсів для здійснення такої експертизи. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Частина перша статті 15\~ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті базуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист: прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55). Відповідно до частини першої статті 16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено перелік основних способів захисту цивільних прав і інтересів, серед яких припинення правовідношення та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно із частиною третьою статті 152\~ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (частина перша статті 155 ЗК України). Відповідно до ст.130 ЗК України при набутті у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення без здійснення перевірки, передбаченої цією частиною, набувач до вчинення правочину про перехід права власності подає нотаріусу, який посвідчує відповідний правочин, або нотаріусу, який його заміщує, заяву про дотримання вимог цієї статті, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально. Копії такої заяви, засвідчені нотаріусом, який посвідчує відповідний правочин, надаються сторонам правочину про перехід права власності на земельну ділянку. Недотримання набувачем права власності на земельну ділянку вимог цієї статті, у тому числі зазначення недостовірних відомостей у заяві, є підставою для визнання правочину про перехід права власності на земельну ділянку недійсним. Обставини, які встановлені судом. Виділення земельних ділянок здіснювалось наступним чином. Земельна ділянка площею 4.5973 га., за адресою: [ADDRESS] , на підставі яких здійснювалась державна реєстрація земельної ділянки, що розташована за вищевказаною адресою ім`я [PERSON] , а саме: Технічне завдання № 3784-т, акт про передачу та прийом земельної частки (паю) в натурі на ім`я [PERSON] , ситуаційна схема земельної ділянки від 2005 року. Протокол №3 від 07.12.2002 року Общего собрания пайщиков земли ОАО «Перемога» де зазначено, масив № [NUMBER] пай №18 [PERSON] , пай № [NUMBER] [PERSON] . Сертифікат № 709187 на право на земельну частку (паю) [PERSON] . Сертифікат зареєстровано 22 травня 2001 р. У книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №352. Свідоцтво на право на спадщину за законом від 27.10.2004 року. Розпорядження №722 Овідіопольської районної державної адміністрації від 12.11.2004 року, про внесення зміни до сертифікатів на право на земельну частку (пай) виданих громадянам: члену ВАТ «Перемога» [PERSON] : «Право на земельну частку (пай) передано [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.10.2004 року №2230, сертифікат серії РН № 709187. Технічна документація щодо видачі державних актів на право власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, гр. [PERSON] , на території Великодолинської селищної ради масив №40, діл. №18 із земель власності гр. [PERSON] Овідіопольського району Одеської області Договір № 178/0705 від 28.07.2005 року; Погодження № 07-01/1-140, щодо видалення в натурі (на місцевості) земельної ділянки (пай) власнику сертифікату [PERSON] від 27.07.05р. Розпорядження №724 Овідіопольської районної державної адміністрації від 16.09.2005 року про передачу громадянам у власність земельних часток (паїв) із земель колективної власності ВАТ «Перемога» на території Великодолинської селищної ради Овідіопольського району (за межами населених пунктів). Де на підставі технічного завдання районного відділу земельних ресурсів від 27.07.2005 року №02-07/1-740 планами розташування земельних ділянок громадян, для набуття права власності громадян на землю: передати громадянам у власність земельні частки (паї) загальною площею 9,012 га (у т.ч. рілля 9,012 га) із земель колективної власності ВАТ «Перемога» на території Великодолинської селищної ради Овідіопольського району (за межами населених пунктів) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно з додатків. Де у списках є [PERSON] . Державний акт серії ЯБ № 273471 реєстр № 010552900789 від 22.12.2005 р., на право власності на земельну ділянку гр. [PERSON] площею 4,597 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: масив [ADDRESS] . (а.с.39) Відповідно до Розпорядження №724 Овідіопольської районної державної адміністрації від 16.09.2005 року «Про передачу громадянам у власність земельних часток (паїв) із земель колективної власності ВАТ «Перемога» на території Великодолинської селищної ради Овідіопольського району (за межами населених пунктів) З списком громадян яким передаються у власність земельні ділянки на території Великодолинської селищної ради Овідіопольського району (за межами населених пунктів) для введення товарного сільськогосподарського виробництва, де зазначене прізвище [PERSON] , загальна площа 4,597 га., номер масиву 40, ділянка 18. 24 грудня 2005 року між [PERSON] та ВАТ «Перемога» був укладений договір оренди землі № 325 (а.с.24). Таким чином суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] є належним власником спірної земельної ділянки. 11 березня 2005 року на імя [PERSON] був виданий Державний акт серія ЯА 261308, на підставі Розпорядження № 772 від 01 грудня 2004 року Овідіопольської Районної Державіної Адміністрації на земельні ділянки за кадастровим номером 5123755300:003:0224 площею 2.1271 га; кадастровим номером 5123755300:003:0225 площею 2.4702 га., загальною площею 4.5973 га., які розташовані за адресою: [ADDRESS] , однак при прийнятті рішення ОАО «Перемога» відповідно до протоколу №3 від 07 грудня 2002 року відповідачці був виділений пай № 20 масиву № 40, а не є пай №18 то ж самого масиву. Виходячи з матеріалів справи, які були предметом дослідження, суд приходить до висновку, що при виготовленні державного акту на земельну ділянку на ім`я [PERSON] організацією яка виготовляла технічну документацію була здіснена технічна помилка. Наявність двох державних актів на землю на одну і ту ж земельну ділянку порушує права та інтереси власника земельної ділянки позивачки по справі, а тому суд вважає, що позивачкою вибраний вірний спосіб судового захисту, щодо визнання державного акту виданого на ім`я [PERSON] не дійсним. Судові витрати. Позивачка при подані позову сплатила судовий збір в розмірі 992.40 грн. (а.с.9), суд прийшов до висновку, що позов є обгрутований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в повному обсягу.

Outcome: approved