Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 26.12.2023 надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Атаманчук Оксана Геронівна, згідно якого просить: - розірвати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , зареєстрований в реєстрі за №394; - скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] (номер запису про право власності: 5501511, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 349379751101) за [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.04.2014 між [PERSON] та [PERSON] (колишнє прізвище [PERSON] ) був укладений договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Договір посвідчений приватним нотаріусом Атаманчук О.Г. та зареєстровано в реєстрі за №394. Договір залишається не виконаним в частині прийняття кватири та повноти сплати за неї. Відповідач не оплатив 650 000 грн за квартиру, не забрав оригінали правовстановлюючих документів, навіть оригінал договору купівлі-продажу, не отримав ключі, весь час утриманням квартири та сплатою комунальних послуг займається позивач. На початку 2023 року позивач отримав від відповідача заяву, відповідно до якої останній підтвердив, що не приймав квартиру, не доглядав за нею, не сплачував комунальні послуги. Тому, необхідно розірвати договір купівлі-продажу. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.12.2023 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 29.02.2024. У підготовчому засіданні 29.02.2024 проведеному за участі представника позивача [PERSON] було відкладено розгляд справи до 10.04.2024 у зв`язку з неналежним сповіщенням відповідача. У підготовчому засіданні 10.04.2024 було задоволено заяву представника позивача [PERSON] про виклик свідка, розгляд справи відкладено на 05.06.2024. У зв`язку з відсутністю світла в приміщенні Приморського районного суду м. Одеса, підготовче засідання 05.06.2024 було відкладено до 04.07.2024. До суду 04.07.2024 надійшло клопотання представника позивача [PERSON] про долучення до матеріалів справи заяви відповідача про визнання позову, у зв`язку з визнанням позову просить свідка не допитувати та розглянути справу за наявними матеріалами справи. Відтак, згідно апостильованої заяви [PERSON] від 01.04.2024, посвідченої нотаріусом Карабулакського нотаріального округу Республіки Інгушетія Хашагульговою Ф.А., відповідач підтвердив, що порушив п. 4.1 Договору купівлі-продажу від 28.04.2014, а саме не сплата продавцю залишку коштів у розмірі 650 000 грн. Після підписання договору [PERSON] відразу покинув територію України і по даний час більше не приїзжав, квартиру від продавця не прийняв. Вимоги про розірвання договору та повернення квартири відповідач підтримав та погодися з позовними вимогами продавця. У судове засідання 04.07.2024 учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку. Відтак, відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги. На підставі ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд доходить висновку, що визнання позову відповідача не суперечить законодавству, приймається судом. Судом встановлено, що 28 квітня 2014 року громадянин України [PERSON] та громадянин Російської Федерації [PERSON] уклали договір купівлі-продажу, відповідно до п.1 якого, [PERSON] передає у власність (продає), а [PERSON] приймає у власність (купує) квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 123,2 кв.м. та сплачує продавцю грошові кошти. Згідно п.4.1 Договору купівлі-продажу, розрахунок за квартиру здійснюється у наступному порядку: 150 000,00 гривень Покупець сплатив Продавцю готівкою до підписання цього договору. Залишок грошових коштів у сумі 650000 гривень Покупець зобов`язаний сплатити Продавцеві не пізніше 28 квітня 2017 року. Покупець має право здійснити достроковий розрахунок за квартиру. Після здійснення повного розрахунку за квартиру, Продавець протягом трьох днів надає Покупцеві заяву про підтвердження остаточного розрахунку за цим договором, підпис під зазначеною заявою засвідчується нотаріально. Договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Атаманчук О.Г. та зареєстрований в реєстрі за №394. Права власності на квартиру [ADDRESS] , про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Згідно рішення Муніципальної ради м. Відень від 11.06.2016, [PERSON] змінив прізвище на [PERSON] . Згідно з частинами першою-другою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Підстави для зміни або розірвання договору визначені у статті 651 ЦК України. За загальним правилом зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша цієї статті). Про таку зміну або розірвання сторони вправі домовитися у будь-який час на свій розсуд, крім випадків, обумовлених договором або у законодавстві. Тоді як зміна чи розірвання договору у судовому порядку є, зокрема, юридичним наслідком істотного порушення зобов`язання іншою стороною (пункт 2 частини першої статті 611, абзац другий частини другої статті 651 ЦК України), тобто способом реагування та захисту права від такого порушення, яке вже відбулося. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (частина друга статті 651 ЦК України). З огляду на зміст припису абзацу першого вказаної частини інші випадки, ніж істотне порушення договору, для його зміни або розірвання у судовому порядку можуть бути встановлені законом або самим договором. Настання цих випадків зумовлює право сторони ініціювати у суді питання зміни чи розірвання відповідних правовідносин. Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона (постанова Верховного Суду від 18 лютого 2020 року у справі № 902/364/19). У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й сукупності інших умов: наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19)). Відповідач визнав той факт, що не виконав п.4.1 Договору купівлі-продажу, тож істотно порушив його умови, адже не сплатив 650 000 грн вартості квартири у передбачений строк, до 28.04.2017, а тому наявні правові підстави для його розірвання відповідно до вимоги статті 651 ЦК України. Наслідком розірвання договору є двостороння реституція. Тому, похідна вимога про скасування запису про реєстрацію права власності також підлягає задоволенню, адже так квартира повернеться до попереднього власника, тобто у власність [PERSON] .

Outcome: approved