Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із названим позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який було зареєстровано 23.11.1996 року Волочиським відділом реєстрації актів громадського стану, запис у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу №150. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23.11.1996 року між сторонами укладено шлюб. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу стало те що, сторони мають різні погляди на життя, шлюб і сім`ю та ведення домашнього господарства. Вказані відмінності у поглядах призвели до втрати розуміння, взаємних почуттів і довіри, бажання жити однією сім`єю. Внаслідок таких непорозумінь сім`я переживала конфлікти, що негативно позначається на емоційному стані та здоров`ї сторін. Позивач вказує, що з початку 2021 року кожен із подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені. З огляду на вказані обставини подальше збереження шлюбу та примирення є неможливим та суперечитиме інтересам сторін. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22.05.2024 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов потрібно задовольнити з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23.11.1996 року, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане Волочиським відділом реєстрації актів громадського стану, запис в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу №150. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , в якому сторони записані його батьками. З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved