Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У березні 2024р. представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за [PERSON] право користування жилим приміщенням у гуртожитку, кімнатою [ADDRESS] . В обгрунтування позовних вимог посилалася на те, що [PERSON] 25.10.2014р. уклала шлюб з [PERSON] 07.04.2015р. ПАТ «АТЕК» її чоловіку [PERSON] на сім`ю із двох осіб , його і дружини [PERSON] було видано ордер № 022015 на право зайняття кімнати № [NUMBER] розміром 17,7 кв.м по [ADDRESS] . У дане житлове приміщення вони і були вселені де позивач проживає до цього часу і сплачує комунальні послуги, за які заборгованості не має. [INFO] [PERSON] помер. До цього часу позивач так і не змогла зареєструватись за місцем фактичного проживання, незважаючи на ордер, згоду чоловіка, що підтверджується письмовою відмовою від 19.06.2019р. Позивач станом на 2014рік була зареєстрована в [ADDRESS] , відповідно подала 19.06.2019р. одночасно заяви про зняття з реєстрації місця проживання та про реєстрацію місця проживання, проте підставою для відмови в реєстрації місця проживання стала втрата дії ордеру для проведення процедури реєстрації місця проживання та відсутність згоди балансоутримувача. 15.02.2022р. позивач повторно звернулась за реєстрацією місця проживання в кімн. [ADDRESS] і їй знову було відмовлено через відсутність ордеру на вселення або договору найму/оренди кімнати. Така відмова є протиправою, оскільки ордер 07.04.2015р. ПАТ «АТЕК» видало на сім`ю із двох осіб, [PERSON] і дружину [PERSON] . Позивачем було подано належні документи для реєстрації, такої підстави, як втрата дії ордеру постановою Кабінету Міністрів України № 207 не передбачено. Позивач постійно і безперервно проживає з часу заселення, з 07.04.2015р. по даний час, вселена на підставі ордеру, перебуває на квартирному обліку, не була одразу з чоловіком зареєстрована через свою реєстрацію на тимчасово окупованій території в АРК, вважає що невизнання за нею права користування жилим приміщенням порушує її законні права та інтереси, що змушує позивача звернутись до суду з даним позовом. Просить позов задовольнити. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 15.03.2024р. прийнято вказаний позов до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14.05.2024р. закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явилася про місце, час та дату розгляду справи повідомлена належним чином, просить розглядати справу без її участі. Позов підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином , причини неявки не відомі. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. 25.10.2014р. між [PERSON] та [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського РУЮ у м. Києві було зареєстровано шлюб, актовий запис 1714/а.с.11/. 07.04.2015р. ПАТ «АТЕК» [PERSON] на сім`ю із двох осіб , і його дружині [PERSON] було видано ордер № 022015 на право зайняття кімнати № [NUMBER] розміром 17,7 кв.м по [ADDRESS] /а.с.12/. 19.06.2019р. [PERSON] подала заяву до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА про зняття з реєстрації місця проживання у зв`язку з вибуттям за адресою: [ADDRESS] , гур/а.с.13/. 19.06.2019р. відповідно до постанови 207 КМУ правил реєстрації п. 11 - в реєстрації місця проживання позивача відмовлено, оскільки дію ордеру для проведення процедури реєстрації місця проживання вичерпано. Необхідно надати згоду балансоутримувача гуртожитку на реєстрацію/а.с.15-16/. 15.02.2022р. позивач повторно звернулась за реєстрацією місця проживання в кімн. [ADDRESS] і їй знову було відмовлено , оскільки відсутній ордер на вселення або договору найму/оренди кімнати в гуртожитку/а.с.17-18/. Встановлено, що [INFO] чоловік позивача - [PERSON] помер/а.с.21/. [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] ./а.с.22/. Листом Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 25.01.2022р. № 107-107/С-50-230 позивача повідомлено, що для можливості вирішення питання щодо реєстрації місця проживання за адресою гуртожитку необхідно до управління (Центру) надання адміністративних послуг Святошинської районної в м. Києвві державної адміністрації надати пакет документів у відповідності до норм чинного законодавства/а.с.34-35/. Відповідно до довідки ТОВ «Компанія Діловий Центр» № 89 від 22.10.2021р. [PERSON] , [INFO] дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] та за комінальні послуги заборгованості не має/а.с. 39/. Відповідно до довідки ТОВ «Компанія Діловий Центр» № 63 від 07.12.2022р. [PERSON] , [INFO] дійсно проживає за адресою [ADDRESS] . Нараховані комунальні послуги сплачує в повному об`ємі/а.с. 40/. Встановлено, що рішенням Господарського суду м.Києва від 28.03.2019р. зобов`язано ПрАТ «АТЕК» передати безоплатно гуртожиток по [ADDRESS] загальною площею 7233 кв.м до комунальної власності територіальної громади м. Києва в особі КМР/а.с.44-47/. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2020р. вказане рішення суду залишено -без змін/а.с.49-65/. Постановою Верховного Суду від 09.06.2020р. рішення Господарського суду м. Києва від 28.03.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2020 у справі № 910/17698/18 залишено без змін/а.с.66-74/. Рішенням Київської міської ради ІІ сесія ІХ скликання від 15.12.2022 № 5907/5948 прийнято безоплатно до комунальної власності територіальної громади м. Києва та віднесено до сфери управління Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації будівлю гуртожитку ПрАТ «АТЕК» за адресою: м. Київ, вул.Чистяківська, 4/а.с.75-82/. Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частиною третьою статті 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Статтею 61 ЖК України встановлено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем, житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Відповідно до вимог частини першої статті 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Відповідно до частин першої та другої статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно положень частин першої, другої статті 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Тобто за змістом вказаної норми закону будь-який член сім`ї наймача, що має повну цивільну дієздатність, має право вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення. Виходячи з принципу рівності прав та обов`язків наймача та членів його сім`ї (ст. 64 ЖК), члени сім`ї заміщують наймача в договірних правовідносинах найму. Згідно п. 9 постанови постанови Пленуму ВС України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами ЖК України» від 12.04.1985 р. № 2 вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 24.02. 2021 року у справі № 296/4642/19, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції. Принцип пропорційності у розумінні Європейського суду з прав людини полягає в оцінці справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право людини на повагу до житла, й інтересами особи, яка зазнає негативних наслідків від цього втручання. Пошук такого балансу не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості у кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між легітимною метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа внаслідок втручання в її право на повагу до житла несе надмірний тягар. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були би менш обтяжливими для прав і свобод цієї особи, оскільки обмеження її прав не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для досягнення вказаної мети. Судом встановлено, що чоловік позивача [PERSON] помер, а позивач [PERSON] вселилася в квартиру як член сім`ї наймача [PERSON] і з 07.04.2015 року на законних підставах, постійно проживає у гуртожитку до сьогоднішнього дня, несе витрати по ї утриманню, а тому є всі законні підстви для визнанная права користування кімнатою [ADDRESS] .

Outcome: approved