Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-11 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про витребування майна та стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 17 липня 2019 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір фінансового лізингу автомобіля № MRH0A!00000127, посвідчений приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Корчемною М.В. та зареєстрований у реєстрі під №1924, відповідно до умов якого Лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а саме: HYUNDAI SONATA, 2010 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , вартістю 274 000,00 грн. (п. 2.2. Договору лізингу). Відповідно до п. 2.3. Договору лізингу строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу становить 60 місяців (п. 14.2. Договору лізингу) та складається з періодів (місяців) лізингу, зазначених у Додатку 2 «Графік сплати лізингових платежів» до Договору лізингу та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу. 18 липня 2019 року лізингодавець та лізингоодержувач підписали акт приймання-передачі предмету лізингу. Лізінгові платежі відповідачем у визначеному розмірі та строки не вносилися. Відповідно до Додатку №2 до Договору лізингу починаючи з 25.08.2019 Лізингоодержувач повинен був кожного місяця сплачувати загальний лізинговий платіж у розмірі 5191,67 грн. Останній лізинговий платіж Лізингоодержувач здійснив 21.02.2022. Після цього лізингові платежів Відповідачем не вносилися, злійснбвались лище часткові оплати заборгованості. 16.03.2023 у зв`язку із затримкою Відповідачем лізингових платежів більше ніж на один календарний місяць, Позивачем було направлено Лізингоодержувачу повідомлення про настання події дефолту. 18.04.2023 поштове відправлення з вищевказаним повідомленням було повернуто за закінченням встановленого терміну зберігання. 28.04.2023 оскільки Лізингоодержувачем не було усунуто подію дефолту, Лізингодавець направив Відповідачу повідомлення про розірвання Договору лізингу з 28.05.2023. 30.05.2023 поштове відправлення з вищевказаним повідомленням прибуло до відділення ПАТ «Укрпошта» за адресою Відповідача вказаною у Договору лізингу Станом на лютий 2024 року предмет лізингу Лізингоодержувачем не повернуто, місце знаходження транспортного засобу Позивачу не відоме, прострочену заборгованість за лізинговими платежами Відповідач не сплатив. Позивач, як власник предмету лізингу, має право на витребування майна у Відповідача, оскільки останній утримує його у себе після розірвання договору фінансового лізингу, тобто без будь-якої правової підстави (відповідна підстава відпала після розірвання договору). Окрім цього, Позивач має право на отримання лізингових платежів, заборгованість за якими виникла до моменту розірвання договору фінансового лізингу, а саме: 5789,84 грн. в рахунок компенсації вартості предмета лізингу та 12909,80 грн. заборгованість за страховою винагородою, а разом 18699,64 грн. На підставі викладеного, позивач просить витребувати у відповідача на свою користь транспортний засіб HYUNDAI SONATA, 2010 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , вартістю - 274000,00 грн., який був переданий [PERSON] на підставі Договору фінансового лізингу № MRH0A!00000127 від 17.07.2019., а також стягнути з відповідача заборгованість за лізинговими платежами у розмірі: 5789,84 грн. в рахунок компенсації вартості предмета лізингу та 12909,80 грн. заборгованість за страховою винагородою, а разом 18699,64 грн.гривень. Також просить вирішити питання про розподіл судових витрат. Представник позивача АТ КБ Приватбанк в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач, [PERSON] , повідомлялася про розгляд справи в суді, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. Як вбачається з матеріалів справи кореспонденція, яка направляється на адресу відповідача [PERSON] , нею не отримується та повертається до суду з довідкою поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою». Повернення конверту з довідками поштового відділення з позначками про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою», свідчить про умисне неотримання [PERSON] судової повістки. Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від\~12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18; від 10 травня 2023 року \~№ 755/17944/18 провадження №61-185св23. До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд\~ у\~складі колегії\~суддів Першої\~ судової\~палати Касаційного\~цивільного суду,\~та у\~Постанові \~№ 591/4832/22\~від 01\~грудня 2023\~ року зазначив, що довідко поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутністю за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Таким чином, суд зазначає, що для виклику відповідача судом були здійсненні заходи спрямовані на своєчасне та належне повідомлення про виклик в судові засідання стосовно розгляду справи. У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах справи доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про витребування майна та стягнення заборгованості, підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 17 липня 2019 року між [PERSON] та АТ КБ Приватбанк було укладено договір фінансового лізингу автомобіля № MRH0A!00000127, посвідчений приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Корчемною М.В. та зареєстрований у реєстрі під №1924, відповідно до умов якого Лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування предмет лізингу, а саме: HYUNDAI SONATA, 2010 року випуску, номер кузова (шасі) [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , вартістю 274 000,00 грн. (п. 2.2. Договору лізингу). Відповідно до\~п.\~2.3.\~Договору лізингу\~строк користування\~Лізингоодержувачем предметом\~лізингу становить\~60\~місяців (п.\~14.2.\~Договору лізингу)\~та складається\~з періодів (місяців) лізингу, зазначених у Додатку 2 «Графік сплати лізингових платежів» до Договору лізингу та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу. За змістом п. 2.4. Договору лізингу предмет лізингу є власністю Лізингодавця протягом усього строку дії Договору лізингу. В разі переходу права власності на предмет лізингу від Лізингодавця до Лізингоодержувача згідно з умовами цього договору, предмет лізингу по закінченню строку лізингу Лізингоодержувачем Лізингодавцю не повертається. Умови переходу права власності на предмет лізингу від Лізингодавця до Лізингоодержувача визначені у п. 11.2. Договору лізингу, відповідно до якого сторони дійшли до згоди про те, що на протязі 10 робочих днів з дня закінчення строку лізингу передбаченого договором, при обов`язкових умовах сплати Лізингоодержувачем в повному обсязі заборгованості, сплати можливих штрафних санкцій та відшкодування витрат, збитків Лізингодавцю, та при обов`язковій відсутності відмови Лізингодавця від Договору лізингу (розірвання договору) відповідно до умов договору та чинного законодавства, Лізингодавець зобов`язаний підписати акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності. Право власності на предмет лізингу переходить від Лізингодавця до Лізингоодержувача в момент підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печаткою Лізингодавця акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності. Відповідно до п. 4.1. Договору лізингу сплата лізингоодержувачем винагороди за користування предметом лізингу здійснюється відповідно до п. 14.3. договору у складі лізингових платежів, при цьому відсотки розраховуються на залишок невідшкодованої частини вартості предмета лізингу, виходячи з 360 днів у році. Пунктом 14.3. Договору лізингу встановлено, що лізингові платежі включають в себе: 1) платіж з відшкодування частини вартості предмету лізингу у розмірі згідно з Додатком 2; 2) винагороду за користування предметом лізингу в розмірі 24,9% річних від суми залишку невідшкодованої частини вартості предмета лізингу; 3) платежі з відшкодування витрат Лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу за цим договором згідно з Додатком 2. Сплату лізингових платежів Лізингоодержувач здійснює на транзитний рахунок №29094057113989 (п. 14.5. Договору лізингу). 18 липня 2019 року Лізингодавець та Лізингоодержувач підписали акт приймання-передачі предмету лізингу. Пунктами 6.2.2. та 6.2.3. Договору лізингу на Лізингоодержувача було покладено зобов`язання сплатити Лізингодавцю платежі з відшкодування вартості предмета лізингу, відшкодування витрат Лізингодавця, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу, а також сплатити винагороду за користування предметом лізингу відповідно до Графіку та п. 14.3. цього договору. Відповідно до п. 6.3.3. Договору лізингу Лізингодавець має право відмовитись від цього договору шляхом дострокового розірвання у випадках передбачених чиним законодавством України. У відповідності до підпункту «а» пункту 8.1. Договору лізингу для цілей цього договору подією дефолту є, зокрема, затримання сплати Лізингоодержувачем лізингових платежів або інших платежів частково або в повному обсязі щонайменше на один календарний місяць. Згідно із п. 8.2.1 Договору лізингу у разі настанні події дефолту Лізингодавець надає Лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмета лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, Лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших зобов`язань за цим договором. Відповідно до Додатку №2 до Договору лізингу починаючи з 25.08.2019 Лізингоодержувач повинен був кожного місяця сплачувати загальний лізинговий платіж у розмірі 5191,67 грн. Останній лізинговий платіж Лізингоодержувач здійснив 21.02.2022, після цього лізингові платежів Відповідачем не вносилися, здійснювались лище часткові оплати заборгованості. 16.03.2023 у зв`язку із затримкою Відповідачем лізингових платежів більше ніж на один календарний місяць, Позивачем направлено Лізингоодержувачу повідомлення про настання події дефолту. 18.04.2023 поштове відправлення з вищевказаним повідомленням було повернуто за закінченням встановленого терміну зберігання. Згідно із п. 8.2.4. Договору лізингу якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт, Лізингоодержувач не усунув подію дефолту, Лізингоодержувач зобов`язаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за договором та повернути предмет лізингу, а Лізингодавець має право згідно зі ст. 651 ЦК України здійснити одностороннє розірвання договору з надсиланням Лізингоодержувачу відповідного повідомлення. Договір вважається розірваним у дату, зазначену в повідомленні. 28.04.2023 оскільки Лізингоодержувачем не було усунуто подію дефолту, Лізингодавець направив Відповідачу повідомлення про розірвання Договору лізингу з 28.05.2023. 30.05.2023 поштове відправлення з вищевказаним повідомленням прибуло до відділення ПАТ «УКРПОШТА» за адресою Відповідача вказаною у Договору лізингу. Станом на лютий 2024 року предмет лізингу лізингоодержувачем не повернуто, місце знаходження транспортного засобу позивачу не відоме, прострочену заборгованість за лізинговими платежами відповідач не сплатив. З 16.06.2023 Договір лізингу розірвано Позивачем в односторонньому порядку. Відповідно до розрахунків позивача, проти яких відповідачем не надано жодних заперечень, встановлено, що на день розірвання договору фінансового лізингу у відповідача виникла заборгованість за лізинговими платежами у розмірі 5789,84 грн. в рахунок компенсації вартості предмета лізингу та 12909,80 грн. заборгованість за страховою винагородою, а разом 18699,64 грн. За правилами\~статті 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до\~статті 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За частиною першою\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша\~статті 530 цього Кодексу). Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша\~статті 611 цього Кодексу). Відповідно до частин першої та третьої\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. З ч.ч. 1, 2\~ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). За частинами другою, третьою\~статті 10 Закону України «Про фінансовий лізинг»\~обов`язками лізингодавця є: у передбачені договором строки надати лізингоодержувачу предмет лізингу у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору; попередити лізингоодержувача про відомі йому особливі властивості та недоліки предмета лізингу, що можуть становити небезпеку для життя, здоров`я, майна лізингоодержувача чи інших осіб або призводити до пошкодження самого предмета лізингу під час користування ним; відповідно до умов договору своєчасно та у повному обсязі виконувати зобов`язання щодо утримання предмета лізингу; відшкодовувати лізингоодержувачу витрати на поліпшення предмета лізингу, на його утримання або усунення недоліків у порядку та випадках, передбачених законом та/або договором; прийняти предмет лізингу в разі дострокового розірвання договору лізингу або в разі закінчення строку користування предметом лізингу. Лізингодавець може мати інші права та обов`язки відповідно до умов договору лізингу, цього\~Закону\~та інших нормативно-правових актів. Відповідно до ч.1\~ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг»\~лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором лізингу не передбачено іншого строку. Згідно зі\~статтею 16 Закону України «Про фінансовий лізинг»\~лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, користуючись предметом лізингу, не виконував належним чином умови договору лізингу, допустив порушення покладених на нього зобов`язань щодо своєчасної сплати лізингових платежів, що є подією дефолту, не повідомив про відмову від договору лізингу в односторонньому порядку у встановлені законом строки, повідомлення про настання події дефолту залишено без реагування, як прострочена заборгованість так і лізингові платежі не сплачені, що призвело до розірвання договору лізингу позивачем в односторонньому порядку. Станом день звернення до суду відповідач прострочену заборгованість не сплатив, предмет лізингу не повернув, тож позовні вимоги в частині стягнення лізингових платежів, підлягають до задоволення. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватись розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За правилами\~ст. 387 ЦК України\~власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. У відповідності до\~ст. 651 ЦК України\~зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, як право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Враховуючи, що на час розгляду справи договір фінансового лізингу автомобіля № MRH0A!00000127, посвідчений приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Корчемною М.В. та зареєстрований у реєстрі під №1924 є розірваним 16 червня 2023 року в односторонньому порядку, то лізингоодержувач зобов`язаний повернути лізингодавцю майно, а саме предмет лізингу, яким він користувався за вказаним договором. Оскільки відповідачем не вчинено будь-яких дій щодо добровільного повернення предмета лізингу позивачу, то такий необхідно витребувати у відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем, слід стягнути з відповідача на його користь у розмірі 3512.40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved