Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

В квітні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивувала тим, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. був вчинений виконавчий напис № 38572, виданий 05.11.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Інстафінанс» заборгованості за кредитним договором № ID 7258870 від 18.06.2021 року. В подальшому, постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегула І.І. від 07.12.2021 року відкрито виконавче провадження № 67804259. Вважає вказаний виконавчий напис незаконним та просить визнати таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 19.04.2024 року вжито заходів забезпечення позову. 29.04.2024 року ухвалою судді відкрито загальне позовне провадження у справі, в якій відповідачу в порядку статті 178 ЦПК України встановлено 15-денний строк для подання відзиву з викладенням заперечення проти позову. Ухвалою від 27.05.2024 року закрито закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання позивачка не з`явилася, при подачі позову просила розглядати справу у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзив суду не направив. Треті особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін справи. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що 05.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинений виконавчий напис № 38572 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Інстафінанс» заборгованості за кредитним договором № ID 7258870 від 18.06.2021 року. 07.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Крегулом І.І. відкрито виконавче провадження № 67804259 на підставі виконавчого напису № 38572 від 05.11.2021 року. Як вбачається постанови про відкриття виконавчого провадження № 67804259 від 07.12.2021 року [PERSON] є боржником за кредитним договором № ІD 7258870 від 18.06.2021 року. Таким чином, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 18 ЦК України визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5. Згідно п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та в Порядку вчинення нотаріальних дій. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку). Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, яким і керувався нотаріус при вчиненні виконавчого напису, що вбачається з його змісту, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14- 84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19) при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Виходячи з наведеного, вчинення виконавчого напису в разі порушення зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу 30-ти днів з моменту одержання боржником письмової вимоги про усунення порушень. Матеріали справи не містять доказів отримання Позивачем від Відповідача вимогу про усунення порушень щодо погашення боргу, відповідач такі докази також не надавав, а тому заборгованість не може вважатися безспірною. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що нотаріус вчинив виконавчий напис без перевірки доказів, чим дозволив Відповідачу без повідомлення Позивача здійснити «односторонній» розрахунок заборгованості та звільнив Відповідача від обов`язку доведення безспірності боргу, його суми та факту прострочення. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості та відповідності дійсній сумі заборгованості. Окрім цього, з виконавчого напису нотаріуса неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, оскільки, не відображається інформація щодо здійснення боржником останньої оплати по кредиту, не вбачається яким саме чином нараховувались відсотки за користування кредитними коштами, пені за порушення зобов`язань, а отже не можливо встановити дійсний розмір заборгованості та її безспірність. Нотаріус в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» вчинив виконавчий напис на договорі, який нотаріально не посвідчений. Докази, які б спростовували доводи позивача в матеріалах справи відсутні та відповідачем не спростовані, а тому суд дійшов висновку про те, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved