Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала наступне. Мати позивачки [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя батьків не склалося і тому вони розірвали стосунки, проживають окремо. Позивачка [PERSON] перебуває на утриманні матері, з якою проживає. Мати позивачки зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, судом позов було задоволено, батько платив аліменти на утримання позивачки. 13 лютого 2024 року позивачці виповнилося 18 років і закінчився термін, до якого батько повинен платити аліменти на її утримання. З 01.09.2021 позивачка вступила на навчання до Полтавського базового медичного фахового коледжу на відділення лікувальної справи і на даний час навчається на третьому курсі даного навчального закладу. Термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025. Тому згідно ст. 199 СК України батько зобов`язаний утримувати її до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2025 року. При стягненні аліментів з відповідача позивачка просить врахувати, що він є працездатним, не має інших утриманців та може надавати матеріальну допомогу. З огляду на зазначене позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви та до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2025 року. 09 травня 2024 року від позивачки [PERSON] надійшла заява про зменшення позовних вимог, а саме просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини від доходів відповідача (а.с. 46). 29.05.2024 від представника відповідача адвоката Голяніщева Д.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. У відзиві звертає увагу на те, що в обґрунтування позовної заяви позивачка надала лише один єдиний доказ, який відносить до предмета доказування довідку № 02-11/291 від 18.01.2024, яка підтверджує факт навчання на денній формі «за регіональним замовленням». В позовній заяві жодним чином не обґрунтовано та не надано доказів: потреби [PERSON] в матеріальній допомозі від [PERSON] , витрат, пов`язаних з навчанням, які несе позивачка, розміру матеріальної допомоги, яку надає мати позивачки, який розмір доходу (включно зі стипендією) отримує сама [PERSON] . Крім того, твердження позивачки щодо відсутності у [PERSON] на утриманні інших осіб не відповідають дійсності. Відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . При цьому дружина [PERSON] знаходиться у декретній відпустці. Сам відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, та кілька разів на рік потребує підтримуючого лікування. Враховуючи загальний принцип змагального процесу, та обов`язку позивача довести вимоги заявлені у позовній заяві, представник позивача вважає, що позовні вимоги не підтверджені належними та допустимими доказами. Позивачка є студенткою 3 курсу Полтавського базового медичного фахового коледжу денної форми навчання за кошти державного бюджету. Позивач не надала жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував обставини, які б свідчили про наявність у неї потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на харчування, проїзд, проживання, придбання підручників тощо), та не обґрунтувала співмірність заявленої позовної вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини доходів із розміром витрат пов`язаних з навчанням (а.с. 55-63). У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Надала пояснення, що вона отримує стипендію в розмірі 1400грн, ніяких інших доходів не має. Витрачає кошти на проїзд, харчування, транспортних засобів не має. Також несе додаткові витрати на одяг, відвідує сеанси масажу, оскільки має проблеми зі спиною. Її мати проживає в м. Пирятин, але зараз вона виїхала за кордон. Грошові кошти мати переводить на картку, а коли мати приїжджає, то вона надає кошти готівкою. Від відповідача отримувала аліменти до 18 років, кошти надходили з місця роботи відповідача. Представник відповідача адвокат Голяніщев Д.Ю. надав пояснення, аналогічні тим, які викладені у відзиві на позов, просив у задоволенні позову відмовити. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, заслухавши сторін, вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Згідно довідки № 02-11/291 від 18.01.2024, яка видана комунальним закладом освіти «Полтавський базовий медичний фаховий коледж», [PERSON] дійсно навчається в Полтавському базовому медичному фаховому коледжі на 3 курсі відділення лікувальної справи на денній формі навчання за регіональним замовленням; термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025; наказ про зарахування № 323 від 27.07.2021 (а.с. 6). Як встановлено на підставі копії довідки про доходи № 18 від 09.05.2024, виданої комунальним закладом освіти «Полтавський базовий медичний фаховий коледж Полтавської обласної ради», студентці денної форми навчання [PERSON] з вересня 2023 року по квітень 2024 року нарахована стипендія в розмірі 1510,00грн в місяць; загальна сума доходів за період з 01 вересня 2023 року по 30 квітня 2024 року без урахування аліментів становить 14080,00грн (а.с. 52). Згідно копії довідки № 19 від 14.05.2024, виданої директором Полтавського фахового коледжу транспортного будівництва, [PERSON] дійсно проживає в гуртожитку по [ADDRESS] фахового коледжу транспортного будівництва; оплата за місяць складає 600,00грн (а.с. 54). Зазначене також підтверджується копією договору найму житла в студентському гуртожитку Полтавського фахового коледжу транспортного будівництва, укладеного між [PERSON] в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] та директором Полтавського фахового коледжу транспортного будівництва у вересні 2021 року (а.с. 53). Відповідач [PERSON] проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки не надає. Згідно ст.198,\~199\~Сімейного Кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15.05.2006\~р.\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як убачається з матеріалів справи [PERSON] є повнолітньою, навчається на третьому курсі денної форми відділення лікувальної справи Полтавському базовому медичному фаховому коледжі та проживає у гуртожитку, тому суд дійшов висновку, що вона потребує матеріальної допомоги з боку батьків, у зв`язку з чим суд уважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів суд, на підставі вищевказаних норм матеріального права, враховує наступні обставини. Матеріальний стан платника аліментів. Зокрема, суд враховує те, що відповідач є суддею Ленінського районного суду м.Полтави, отримує суддівську винагороду та пенсію, що підтверджується його декларацією. \~ \~ \~ \~Наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини. Так, [PERSON] одружений (а.с. 64), має на утриманні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років (а.с.65). \~ \~ \~ \~Також [PERSON] має готівкові збереження в іноземній валюті, що підтверджується його декларацією. Крім цього суд враховує стан здоров`я відповідача, зокрема, бере до уваги надані представником відповідача копії виписки з медичної карти [PERSON] (а.с. 68-70). Також на підставі копії пенсійного посвідчення судом встановлено, що [PERSON] є пенсіонером по інвалідності 2 гр. загального захворювання (а.с. 66). Вказані обставини та докази свідчать про спроможність відповідача [PERSON] сплачувати аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання. При цьому суд зазначає, що доказів неспроможності сплачувати аліменти відповідач не надав. При ухваленні рішення суд також враховує матеріальне становище позивачки [PERSON] , яка продовжує навчання та щомісяця отримує стипендію у розмірі 1510грн, інших доходів не має. Отже, враховуючи викладені обставини справи, та зважаючи на те, що [PERSON] , яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги з боку батьків, а батько - відповідач по справі спроможний виплачувати аліменти на повнолітню доньку, яка навчається, тому суд уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача на період навчання доньки [PERSON] , тобто до [INFO] . На думку суду, такий розмір аліментів є розумним та справедливим. Разом з тим главою 16\~СК України не передбачено обов`язкового мінімального розміру аліментів на повнолітню дитину у розмірі 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. З огляду на викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Відповідач [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для особи з інвалідністю II групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , виданого 04.03.2020 (а.с. 66), та звільнений від сплати судового збору.\~ З огляду на зазначене судові витрати слід компенсувати за рахунок держави. У відповідності зі ст. 430\~ЦПК України\~рішення підлягає негайному виконанню про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial