Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

АТ "Райффайзен Банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] з позовом про стягнення 86723,71 грн заборгованості, яка виникла за заявою-договором про надання кредиту "Кредит готівкою" № 014/380805/82/1399679 від 15.02.2022 року та просило стягнути на свою користь з відповідача заборгованість станом на 20.09.2023 року заборгованість за кредитом у розмірі 75845,23 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 10878,48 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.02.2022 року сторонами укладено заяву-договір про надання кредиту "Кредит готівкою" № 014/380805/82/1399679, на виконання якого позивач надав відповідачу кредит шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на його поточний рахунок для подальшого використання його за цільовим призначенням. В подальшому, у зв`язку із несплатою відповідачем у процесі кредитування відсотків, прострочені відсотки шляхом реструктуризації заборгованості були капіталізовані до суми кредиту. Зазначена реструктуризації проведена дистанційно без підписання паперових угод, без звернення до відділення банку, через офіційний сайт позивача, направлена на зменшення фінансового навантаження на відповідача шляхом обміну СМС повідомленнями із відповідачем відповідно до п. 1.5 ст. 1 Розділу 6 Правил банківського обслуговування, які розміщені у відкритому доступі на офіційному сайті позивача. Також, 20.02.2023 року між сторонами укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору. Отже, з укладенням договору та отриманням коштів кредиту у відповідача виник обов`язок повернути позивачу кредит та відсотки за договором у строки та в розмірах, чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками. Проте, всупереч вимогам кредитного договору відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснює щомісячно ануїтетними платежами погашення кредитної заборгованості згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, у зв`язку з чим станом на 20.09.2023 року утворилася заборгованість в оспорюваній сумі. Ухвалою від 19.03.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим суд зазначає таке. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята статті 128 ЦПК України). Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2)день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення (частина восьма статті 128 ЦПК України). Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року). Відповідач відзиву на позов не надіслав, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, згідно з вимогами ст. 128, 130 ЦПК України. Відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи (рекомендоване повідомлення про вручення міститься в матеріалах справи; інші конверти повернулися до суду з відмітками "адресат відмовився"). Будь-яких клопотань чи заяв від відповідача не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про прававідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що АТ "Райффайзен Банк" є правонаступником за всіма юридичними правами та обов`язками Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль". 15.02.2022 року сторонами укладено заяву-договір про надання кредиту "Кредит готівкою" № 014/380805/82/1399679, на виконання якого позивач надав відповідачу кредит шляхом безготівкового перерахування кредитних коштів на його поточний рахунок для подальшого використання його за цільовим призначенням в сумі 59561,45 грн (що підтверджується копією виписки по рахунку) на строк до 15.02.2028 року під фіксовану процентну ставку 40,90 % річних. Згідно умов п. 3.3 кредитного договору позичальник зобов`язується здійснювати погашення кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання кредиту в дату, визначену підпунктом 2.4 Договору. Згідно п. 3.4 договору, у визначений п. 3.3 договору строк, позичальник має забезпечити наявність коштів на поточному рахунку для подальшого здійснення банком договірного списання коштів згідно з умовами, передбаченими пунктом 9 заяви про акцепт публічної пропозицїї/угоди. Погашення заборгованості за кредитом, процентів, пені здійснюється шляхом здійснення банком договірного списання у визначеному пунктом 9 заяви про акцепт публічної пропозиції/кгоди порядку. У випадку об`єктивної неможливості забезпечення Клієнтом достатньої суми на рахунках (арешт коштів, закриття рахунків тощо), з яких банк здійснює договірне списання коштів з метою погашення клієнтом заборгованості за кредитом, погашення клієнтом заборгованості може бути здійснене будь-яким іншим шляхом, погодженим банком. Відповідно до п. 5.2 договору позичальник підтвердив, що ознайомлений з чинною редакцією Правил. Позичальник визнає та підтверджує, що на взаємовідносини сторін за цією заявою-договором поширюється положення договору, правил, в тому числі розділів 2, 6 Правил. Позичальник зобов`язався дотримуватись умов договору, правил, зокрема, тих положень, що регламентують умови відкриття та обслуговування поточних рахунків, а також надання банком кредитів. Підписанням цієї заяви-договору він їіідтверджує, що відносин сторін за цією заявою-договором застосовуються всі положення договору, в тому числі розділів 2, 6 Правил так само, як би текст Правил був би власноруч підписаний клієнтом. Відповідно до Розділу І Правил, вони застосовуються до відносин сторін з дати прийняття (акцепту) клієнтом публічної пропозиції шляхом підписання клієнтом заяви про акцепт публічної пропозицїї/угоди. Правила набувають сили у відносинах сторін за договором банківського обслуговування з дати набуття ними чинності. Чинна редакція Правил офіційно оприлюднюється на сайті банку та розмішується у відділеннях Банку. В подальшому, у зв`язку із несплатою відповідачем у процесі кредитування відсотків, прострочені відсотки шляхом реструктуризації заборгованості були капіталізовані до суми кредиту. Зазначена реструктуризації проведена дистанційно без підписання паперових угод, без звернення до відділення банку. Матеріали справи свідчать про те, що відповідна додаткова угода № 1 від 20.02.2023 року укладена в електронній формі, підписана відповідачем електронним підписом (одноразовим ідентифікатором). Факт отримання відповідачем грошових коштів в розмірі 59561,45 грн за кредитним договором підтверджується копією виписки по рахунку; факт капіталізації простроченої заборгованості у сумі 18328,20 грн відтверджується втягом із Правил Банківського обслуговування фізичних осіб, розрахунком заборгованості, випискою по позичковому рахунку додатковою угодою № 1 до кредитного договору. Отже, з укладенням договору та отриманням коштів кредиту у відповідача виник обов`язок повернути позивачу кредит та відсотки за договором у строки та в розмірах, чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками. Проте, всупереч вимогам кредитного договору відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснює щомісячно ануїтетними платежами погашення кредитної заборгованості згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, що призвело до виникнення заборгованості, у зв`язку з чим банк звертався до відповідача з вимогою про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з положеннями ст. ст. 6, 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Відповідно до вимог ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, позивач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав можливість відповідачу користуватись кредитними коштами, що підтверджується матеріалами справи, в тому числі наданими позивачем розрахунком та випискою по рахунку. Разом з тим, у порушення умов кредитного договору та вищевказаних положень законодавства, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості станом на 20.09.2023 року відповідач має перед позивачем заборгованість за кредитом у розмірі 75845,23 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 10878,48 грн, а всього 86\~723,71 грн. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Всупереч наведеним вимогам процесуального законодавства, відповідач не надав доказів повної або часткової сплати заборгованості за кредитним договором, не спростував розмір заборгованості, заявлений до стягнення позивачем, заперечень щодо розрахунку суми заборгованості та власного розрахунку суду не надав, а також не спростував наявність фактичних та правових підстав звернення позивача з позовом до суду у цій справі. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи повернення заяви позивача про забезпечення позову, сплачена сума судового збору за подання цієї заяви відлягає поверненню позивачу за його відповідним клопотанням відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved