Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

17.04.2024 року представник позивача - адвокат Батрков М.Ю. звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області із позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову посилається на те, що 16.03.1996 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Від спільного подружнього життя у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою, у зв`язку рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15.02.2024 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Починаючи з 2021 року відповідачка не бачила дитину, ніяким чином не піклується про неї, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти тобто створились умови, які тільки шкодять інтересам дитини. Відповідачка, покладених законом на матір обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової, або будь - якої іншої участі у вихованні доньки. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки. [PERSON] , [INFO] , проживає разом із батьком у власному будинку та знаходиться на повному його утриманні, з її слів мати із ними не проживає вже близько двох років. Позивач [PERSON] за час проживання в селі Білоусівка зарекомендував себе з позитивної сторони, бере активну участь у навчанні та вихованні дитини, турбується про стан її здоров`я. На звернення позивача до виконавчого комітету Сокирянської міської ради як органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до її малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , йому було надано висновок виконавчого комітету Сокирянської міської ради як органу опіки та піклування, згідно якого останній вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до її малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Просить позбавити [PERSON] , [INFO] , зареєстровану за адресою: [ADDRESS] , батьківських прав щодо її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Крім цього, його представником - адвокатом Батраковим М.Ю. на електронну пошту суду було направлено заяву про розгляд справи без участі, в якій він також просить розглянути дану справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти винесення у справі заочного рішення у разі неявки відповідачки. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась та про причини своєї неявки суд не повідомила. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Сокирянської міської ради Кучерява О.О. в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, якій у зв`язку із відсутністю заперечень органу опіки та піклування виконавчого комітету Сокирянської міської ради на даний позов, просить розглянути справу без участі останньої на розсуд суду за наявними у справі матеріалами. Підстав передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи не встановлено, у зв?язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наведені вище норми закону, суд вважає за можливе розглянути справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, судом встановлено наступні обставини. Позивач [PERSON] та [PERSON] з 16.03.1996 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 15.02.2024 року розірвано. 29.12.2010 року від спільного подружнього життя у них народилася донька - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.01.2011 року виконавчим комітетом Білоусівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області. Відповідно до копії витягу з реєстру територіальної громади № 2023/009269091 від 13.09.2023 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За вищевказаною адресою також зареєстрована і дитина, [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії витягу з реєстру територіальної громади №2023/009269580 від 13.11.2023 року. Згідно акту обстеження умов проживання від 14.12.2023 року, складеного комісією у складі: начальника служби у справах дітей [PERSON] , головного спеціаліста служби у справах дітей [PERSON] та акту обстеження матеріально-побутових умов №1234, складеного 17.11.2023 року комісією у складі: старости с. Білоусівка [PERSON] , інженера з питань соцзахисту населення [PERSON] , діловода [PERSON] встановлено, що у будинку з пічним опаленням, який розташований в [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON] , [INFO] , разом із своєю донькою - [PERSON] , [INFO] . В будинку чисто, прибрано. Для дитини створено місця для відпочинку та навчання, вона забезпечена всім необхідним. Зі слів дитини та батька мати проживає разом із ними вже близько двох років. Вихованням, навчанням та розвитком дитини займається батько. Мати, [PERSON] , 1971 року народження, в будинку не проживає, активної участі в житті дитини не бере. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб за № 1210, виданої 10.11.2023 року Білоусівським старостинським округом Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області [PERSON] вбачається, що разом з ним за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , 1971 року народження, колишня дружина, [PERSON] , 1999 року народження, син та [PERSON] , 2010 року народження, донька. Самостійне виховання малолітньої доньки [PERSON] позивачем також підтверджується висновком оцінки потреб сім`ї (соціальна картка №1559) від 25.12.2023 року, з якого вбачається, що йому у зв`язку з тим, що мати дитини у її вихованні участі не приймає запропоновано звернутися на комісії у справах захисту дітей. Відповідно до характеристики, виданої учениці 7 класу ОЗ «Білоусівським ліцей» Дністровського району Чернівецької області, [PERSON] за час навчання у школі зарекомендувала себе старанною, сумлінною, дисциплінованою, працелюбною, уважною ученицею. Навчається у повну міру своїх можливостей. Дівчина фізично розвинена, але часто хворіє у зв`язку із чим пропустила заняття, що у свою чергу відбилось на її успішності. Бере активну участь у суспільно - корисній праці. [PERSON] виховується у неповній сім`ї. Батько бере активну участь у навчанні та вихованні дитини. Крім того, з витягу з амбулаторної картки [PERSON] , [INFO] , с. Білоусівка Дністровського району Чернівецької області, виданого комунальним некомерційним підприємством Сокирянський центр первинної медико-санітарної допомоги Чернівецької області від 14.11.2023 року за №429 встановлено, що дитина надглядається у Білоусівській АЗПСМ від народження. Перебуває на «Д» обліку з діагнозом: затримка фізичного розвитку. Нанізм. Міопія середнього ступеня обох очей. Дитина часто хворіє ГРВІ. При зверненні завжди приходить із батьком. Згідно довідки-характеристики №1222 від 13.11.2023, виданої Білоусівським старостинським округом Сокирянської міської ради Дністровського району встановлено, що [PERSON] за час проживання в селі Білоусівка зарекомендував себе з позитивної сторони. Виховує малолітню дитину. Врівноважений, трудолюбивий, спокійний, доброзичливий у стосунках з людьми. Ніяких порушень громадського порядку, зловживань алкогольними напоями за ним не було помічено. Згідно з витягом з амбулаторної карти [PERSON] , [INFO] , с. Білоусівка Дністровського району Чернівецької області, виданого комунальним некомерційним підприємством Сокирянський центр первинної медико-санітарної допомоги Чернівецької області від 25.01.2024 року за №10, [PERSON] на «Д» обліку у сімейного лікаря не перебуває. За останні 5 років за медичною допомогою у заклад не звертався. За результатами останнього медичного огляду - здоровий. Ухилення [PERSON] від виховання своєї малолітньої дитини [PERSON] , свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками підтверджується письмовими поясненнями сусідів [PERSON] та [PERSON] , відібраними у них 10.11.2023 року інспектором ЮП СП ДРВП ГУНП в Чернівецькій області Мазур В.М. 26.12.2023 року виконавчим комітетом Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області як органом опіки та піклування [PERSON] було видано рішення за №303, згідно якого виконавчий комітет Сокирянської міської ради вирішив надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до її малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до висновку виконавчого комітету Сокирянської міської ради, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до її малолітньої доньки, [PERSON] , з метою соціального захисту малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та її права на повноцінний розвиток, створення належних умов для психологічної адаптації, виховання та розумового розвитку, виконавчий комітет Сокирянської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно повідомлення Білоусівського старостинського округу Сокирянської міської ради Дністровського району Чернівецької області за № 148 від 19.04.2024 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] за даною адресою не проживає. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п.16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У відповідності до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Так, предметом доказування по даній справі є належність виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. У відповідності до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Як вбачається з роз`яснень, які містять в п. 18 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Існуючі сімейні зв`язки між дітьми та батьками, які насправді піклуються про них, захищаються Конвенцією. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що [PERSON] проживає окремо від малолітньої доньки [PERSON] , тривалий час не приймає участі в її житті, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя. Не забезпечує їй необхідне харчування, медичного догляду, лікування. Не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає їй доступу до культурних та інших духовних цінностей, що у сукупності суперечить інтересам дитини та може їй зашкодити. Таким чином суд вважає, що відповідачкою [PERSON] свідомо обрано такі життєві умови, за якими її участь у вихованні малолітньої дитини [PERSON] є мінімальною та недостатньою, що в свою чергу свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України. Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати, дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] слід задовольнити, адже це, на даний час, якнайкраще відповідатиме інтересам дитини. У відповідності до вимог ч.ч.2,3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч.ч.1,2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За наслідками розгляду справи встановлено, що відповідачка є особою працездатного віку, а тому, враховуючи об`єктивні обставини справи, суд приходить до висновку, що з відповідачки на утримання дитини підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитини повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а позивачем при зверненні до суду даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією до платіжного доручення від 12.04.2024 року, то з відповідачки на його користь підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1211,20 грн. Крім цього, відповідно до положень ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь держави (за позовні вимоги про стягнення аліментів). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved