Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

У січні 2024 року заявниця звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю. Заява мотивована тим, [PERSON] , [INFO] являється племінницею [PERSON] . Майже із самого дитинства, а саме із 1993 року заявниця проживала однією сім`єю із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Під час спільного проживання вони були пов`язані спільним побутом та вели спільне господарство. Так, вони спільно утримували житло (сплачували комунальні послуги, купували необхідні речі домашнього вжитку), мали спільний бюджет, спільно оплачували продукти харчування, з яких потім готували їжу, мали усні домовленості щодо порядку користування житловим приміщенням. Заявниця мала власний екземпляр ключів від даної квартири, якими вона користується до теперішнього часу. [INFO] [PERSON] померла, про смерть якої 01.03.2022 року складено відповідний актовий запис Сквирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області та 01.03.2022 року видано [PERSON] свідоцтво про смерть. В подальшому заявниця звернулась до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Давидової Т.М. із заявою про прийняття спадщини, але отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.02.2024 року відкрито окреме провадження у справі. Ухвалою суду від 08.05.2024 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 18.07.2024 року. У судовому засіданні 18.07.2024 року заявниця свої вимоги підтримали, просила заяву задовольнити в повному обсязі. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлялися належним чином. Суд, заслухавши пояснення заявниці та показання свідків, дослідивши матеріали справи, заслухавши свідків знаходить, що заявлені вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , являється племінницею [PERSON] Майже із самого дитинства, заявниця проживала однією сім`єю із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Під час спільного проживання вони були пов`язані спільним побутом та вели спільне господарство. Так, вони спільно утримували житло, що підтверджується квитанціями про оплату комунальних послуг, які містяться в матеріалах справи, мали спільний бюджет, мали усні домовленості щодо порядку користування житловим приміщенням. Заявниця мала власний екземпляр ключів від даної квартири, якими вона користується до теперішнього часу. [INFO] [PERSON] померла, про смерть якої 01.03.2022 року складено відповідний актовий запис Сквирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області та 01.03.2022 року видано [PERSON] свідоцтво про смерть, копія якого наявна в матеріалах справи. В подальшому Заявниця звернулась до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Давидової Т.М. із заявою про прийняття спадщини, але отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій, копія якої наявна в матеріалах справи. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили проживання заявниця разом з померлою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , понад п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому законом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором. За приписами ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно частиною першою статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. Черговість спадкоємців за законом встановлено статтями 1261-1265 ЦК України. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно до приписів статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім'єю є соціальна група, яка не обов`язково складається з людей, які перебувають у шлюбі. Сім`ю також є соціальна група осіб, поєднаних спільним побутом, які здійснюють свою життєдіяльність на основі спільного економічного, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності. В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.1999 №5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Відповідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 21 березня 2019 року в цивільній справі № 461/4689/15-ц та у постанові від 12 серпня 2019 року у справі №521/16365/15, який відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин. Встановлення факту проживання однією сім`єю необхідне заявниці для отримання спадщини, яка залишилась після смерті померлої [PERSON] . Інших родичів у [PERSON] , які б бажали прийняти спадщину немає. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення вимог заявниці.

Outcome: approved