Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

У березні 2024 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Романову І.Д. звернулась до суду із позовом до Миколаївської міської ради про визначення часток співвласників в праві спільної сумісної власності на кв. [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.03.1994 вона, її чоловік [PERSON] та її син [PERSON] є співвласниками кв. [ADDRESS] . Вказана квартира належить їм на праві спільної сумісної власності. [INFO] помер її чоловік та співвласник спірної квартири [PERSON] . Спадщину після його смерті прийняли його діти: [PERSON] та [PERSON] . На теперішній час позивач має намір розпорядитись належною їй частиною кв. [ADDRESS] , однак позбавлена такої можливості, оскільки її частку як співвласника не визначено. Через те, що на теперішній час один зі співвласників квартири помер, іншим шляхом, ніж звернення до суду, [PERSON] не має можливості захистити свої права. Посилаючись на викладене, [PERSON] просить суд визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на кв. [ADDRESS] наступним чином: [PERSON] , який помер [INFO] 1/3 частина; [PERSON] 1/3 частина; [PERSON] 1/3 частина. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.03.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі; витребувано у ПН ММНО [PERSON] копію спадкової справи № 3/2021, заведену ПН [PERSON] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Витребувані матеріали надійшли на адресу суду 28.03.2024. 12.03.2024 від представника позивача [PERSON] - адвоката Романової І.Д. надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої змінено коло сторін по справі. Відповідачем замість Миколаївської міської ради [PERSON] визначено спадкоємців померлого [PERSON] та співвласників спірного нерухомого майна [PERSON] та [PERSON] . Зміст позовних вимог залишено без змін. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.04.2024 прийнято до розгляду заяву представника позивача [PERSON] адвоката Романової\~І.Д. про уточнення позовних вимог в редакції від 12.03.2024; відкладено підготовче судове засідання у справі. Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16.05.2024 закрито підготовче провадження у справі, призначено її до розгляду по суті. В судове засідання позивач та її представник - адвокат Романова І.Д. не з`явились, 09.07.2024 представник позивача направила на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином. Повідомлення відповідачів про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів. Направлена на їх адресу судова кореспонденція двічі повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Правом на подання відзиву відповідачі не скористались. 09.07.2024 на електронну адресу суду від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позовних вимог, розгляд справи просила провести без її участі. Третя особа ПН ММНО [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлена судом про розгляд справи належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін і третьої особи, повідомлених про розгляд справи належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.03.1965 (а.с. 9). Від спільного проживання [PERSON] та [PERSON] мали двох неповнолітніх дітей: [PERSON] (після одруження змінила прізвище на [PERSON] ) та [PERSON] (а.с. 10-11). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.03.1994, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду, кв. [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної\~власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 18). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 16). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому частки кв. [ADDRESS] . Позивач [PERSON] , а також відповідачі звернулись до ПН ММНО [PERSON] з метою оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] . На запит суду ПН ММНО [PERSON] надано копію спадкової справи №\~3/2021 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , зі змісту якої вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після його смерті звернулись [PERSON] та [PERSON] відповідачі по справі. В той же час позивач відмовилась від прийняття спадщини після смерті свого померлого чоловіка на користь своєї доньки [PERSON] ,яка є відповідачем у справі. Враховуючи викладене, із змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позивач має намір розпорядитись своєю власністю, але цьому перешкоджає відсутність визначеної частки померлого у спільній сумісній власності та відсутність часток іншох співвласників. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Згідно частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Згідно частини другої статті 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно частини другої статті 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. За положеннями частини третьої статті 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За приписами частин першої, другої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Аналіз вказаних норм матеріального права дає підстави вважати, що в разі смерті співвласника майна, що перебуває в спільній сумісній власності, частки кожного з співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Суд вважає, що частки співвласників в праві власності на квартиру [ADDRESS] , як співвласників спільної сумісної власності, є рівними, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, і кожному з них належить право власності по 1/3 частці квартири. Враховуючи те, що співвласник спірного сумісного майна помер, що на теперішній час перешкоджає досягненню домовленості між співвласниками щодо розміру їх часток, та з урахуванням презумпції рівності часток, суд вважає, що частки [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.03.1994 Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду, є рівними і становлять по 1/3 частині частка кожного. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки позивач у позові не просила відшкодувати їй судові витрати, тому з урахуванням диспозитивності цивільного судочинства, суд вважає за можливе не здійснювати розподіл судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України та залишити їх за позивачем.

Outcome: approved