Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

\~ \~ \~ \~АТ «Перший Український Міжнародний банк» (далі в тексті - АТ «ПУМБ») звернулось до Кам`янського районного суду Черкаської області з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 73318 грн. 98 коп. та судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог стороною позивача зазначено, що між АТ «ПУМБ» та\~ [PERSON] 06 листопада 2020 року на підставі кредитного договору № 2001726795501 видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 30000 грн. 00 коп., який пізніше було збільшено до 41220 грн. 00 коп. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31 березня 2024 року складає 73318 грн. 98 коп., з яких: 41219 грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом; 32099 грн. 48 коп. - заборгованість за процентами; 0 грн. 00 коп. - заборгованість за комісією. Позивач 31 березня 2024 року за вих. № КНО-44.2.2/196 направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив в анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк (протягом тридцяти днів з моменту отримання листа) заборгованість відповідачем погашена не була. За наведених обставин позивач просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 03 червня 2024 року суд постановив розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача, повідомлений належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви представник АТ «ПУМБ» Киричук Г.М. просила позов задовольнити, розглянути справу в спрощеному позовному провадженні та за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, надав через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив розгляд справи проводити без його участі. Враховуючи, що в судове засідання учасники справи не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частин 1, 4 статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач звернувся до суду із заявою, в якій зазначив про визнання позовних вимог, суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення судового рішення у справі. Так, позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] підписав заяву № 2001726795501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до заяви відповідач просив відкрити поточний рахунок у гривнях, надати кредитну карту з кредитним лімітом 30000 грн. 00 коп. При цьому останній погодився з умовами, що розрахунковий день - 30 число місяця, платіжна дата - 30 число місяця, строк дії кредитного ліміту - 12 місяців з дня надання кредитного ліміту, права та обов`язки сторін договору, а також інші умови обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО. Заява про приєднання до ДКБО містить істотні умови кредитного договору: суму кредитного ліміту - 30000 грн. 00 коп., процентну ставку - 47,88%, орієнтовну загальну вартість кредиту - 12577 грн. 58 коп., порядок та строк сплати заборгованості тощо (а.с. 10 на звороті). Також 06 листопада 2020 року [PERSON] підписав «Паспорт споживчого кредиту. Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит». Відповідно до розділу 3 Паспорту ліміт кредиту складає 30000 грн. 00 коп., строк кредитування становить 12 місяців. Зі спливом вказаного строку продовжується кожного разу на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін (а.с. 11). АТ «ПУМБ» на підставі кредитного договору № 2001726795501 видано [PERSON] кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 30000 грн. 00 коп. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Як вбачається з довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 2001726795501 від 06 листопада 2020 року кредитний ліміт був збільшений з 30000 грн. 00 коп. до 41220 грн. 00 коп. (а.с. 31 на звороті). До позовної заяви долучено виписку по особовому рахунку за період з 06 листопада 2020 року по 31 березня 2024 року, з якої вбачається, що кредитна картка була активована відповідачем, в подальшому [PERSON] активно користувався кредитними коштами (а.с. 34 (на звороті) - 44). Із розрахунку заборгованості, наданого АТ «ПУМБ», вбачається, що відповідачем за кредитним договором № 2001726795501 від 06 листопада 2020 року сума кредиту не повернута, у зв`язку з чим станом на 31 березня 2024 року у [PERSON] виникла заборгованість в розмірі 73318 грн. 98 коп., з яких: 41219 грн. 50 коп. - заборгованість за кредитом; 32099 грн. 48 коп. - заборгованість процентами; 0 грн. 00 коп. - заборгованість за комісією (а.с. 32-34). 31 березня 2024 за вих. № КНО-44.2.2/196 АТ «ПУМБ» направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу [PERSON] на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк (протягом тридцяти днів з моменту отримання листа) заборгованість відповідачем погашена не була (а.с. 29 (на звороті) - 30). Відповідно до частин 1, 2\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статті\~626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до частини 1\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1\~статті 1048 ЦК України). Частиною 2\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частинами 1, 2 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини 1\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом частини 2 статті 1056-1\~ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). За частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом статей 629,\~525,\~612,\~611 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. [PERSON] , будучи вільним в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням процентів за користування кредитними коштами, підписавши кредитні документи, погодив таким чином умови сплати процентів за користування кредитними коштами. У зв`язку з тим, що відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, наявну заборгованість у добровільному порядку в повному обсязі не сплатив, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 2001726795501 від 06 листопада 2020 року підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Водночас за змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма викладена і в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». \~ \~ \~ \~Оскільки при подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп., а до початку розгляду справи по суті від відповідача надійшла заява про визнання позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, та стягнення з відповідача на користь позивача інших 50 відсотків судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved