Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22.12.2019 між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] був укладений Договір позики на умовах фінансового кредиту №0634007440 та отримання кредиту згідно Заявки-анкети на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики №0634007440, який відповідач підписала електронним підписом. Відповідно до умов Договору позики кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000,00 грн, в межах строку дії Договору 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту, не пізніше строку користування траншем, визначеного сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається сторонами відповідно до умов Договору. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за Договором позики, надавши позичальнику кредитні кошти, в прядку передбаченому умовами договору. Відповідач здійснила дії, спрямовані на укладання Договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, ТОВ «Інфінанс» були перераховані грошові кошти в сумі 3000,00 грн. На сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за Договором позики наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 14 липня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 14-07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за Договорами позики, у тому числі за Договором позики №0634007440 від 22.12.2019, укладеного між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір відступлення права вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», у тому числі за Договором позики №0634007440 від 22.12.2019, укладеного між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з відповідача станом на 10.05.2024 становить 60592,50 грн, з яких заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 3000,00 грн та заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 57592,50 грн. Посилаючись на зазначене та враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за Договором позики №0634007440 від 22.12.2019 в сумі 36507,00 грн, понесені ним витрати на сплату судового збору в сумі 3028,00 грн та витрати на правову допомогу в сумі 13000,00 грн. Ухвалою судді від 30.05.2024 провадження по даній цивільній справі відкрите, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду з викликом до суду сторін. Представник позивача в судові засідання не з`явився. У позовній заяві позивач заявив клопотання про розгляд справи за відсутності його представника та не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. 14 червня 2024 року відповідач в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з її підписом про вручення відповідачу копії ухвали судді від 30.05.2024 про відкриття спрощеного провадження з копією позову та додатками до нього. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не подала, про поважні причини своєї неявки суду не повідомила. В судове засідання 22.07.2024 відповідач не з`явилася. Судова повістка була надіслана їй рекомендованим листом за зареєстрованим місцем проживання. З роздруківки сторінки відстежень відправлень по Україні на офіційному сайті Укрпошти, сформованої в день проведення судового засідання, вбачається, що «Відправлення вручено: особисто 28.06.2024». У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судові засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, судом, відповідно до ст.280 ЦПК України, застосовано заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, надані позивачем, і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 22 грудня 2019 року [PERSON] підписала електронним підписом (вчиненим одноразовим ідентифікатором) Пропозицію укласти Договір надання позики, Заяву-Анкету на отримання кредиту, Договір надання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту №0634007440, Акцент оферти від 22.12.2019 на отримання 1 траншу кредиту згідно зазначеного Договору позики, які укладені з ТОВ «Інфінанс». Зі змісту зазначених документів вбачається, що в них визначені основні істотні умови, характерні для кредитних договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування, з якими відповідач в свою чергу погодилася на укладення Договору саме такого змісту, про що свідчить їх підписання, тому зазначені документи мають силу договору та вважаються такими, що вчинені у письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.205 та ст.207 ЦК України. П.5 ч.1 ст.3 Закону України від 03 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон №675-VIII) визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.3 ст.11 Закону №675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.6 ст.11 Закону №675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч.7 ст.11 Закону №675-VIII). Ч.12 ст.11 Закону №675-VIII визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. На підставі ч.13 ст.11 Закону №675-VIII електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст.64 ЦПК України. Зі змісту абз.3 ч.1 ст.12 Закону №675-VIII вбачається, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону №675-VIII). Зі змісту ч.1 ст.205 ЦК України вбачається, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Положеннями ч.1 та 2 ст.639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч.3 цієї статті). Ч.1 ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.638 ЦК України \~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Ст.509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Як передбачено ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. (ч.1 ст.1048 ЦК України). Свої зобов`язання ТОВ «Інфінанс» за Договором позики №0634007440 від 22.12.2019 виконало в повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, визначених Договором, а саме, згідно Акцент оферти від 22.12.2019 на отримання 1 траншу кредиту в сумі 3000,00 грн строком на 30 днів шляхом нарахування коштів на картку відповідача, про що свідчить квитанція за сплату №45178475 від 22.12.2019. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, які передбачені ч.1 ст.611 ЦК України. Нормами ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В порушення зазначених норм ЦК України та умов Договору позики, [PERSON] не виконала взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснила платежі щодо погашення кредиту та процентів за користування кредитом, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед ТОВ «Інфінанс» за Договором позики №0634007440 від 22.12.2019 станом на дату відступлення товариством своїх прав вимоги 14.07.2021 в сумі 32977,50 грн, з яких: 3000,00 грн сума заборгованості за кредитом (за тілом кредиту), 29977,50 грн сума заборгованості за процентами, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «Інфінанс». П.1 ч.1 ст.512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту п.2.3. Договору позики №0634007440 вбачається, що сторонами узгоджено право ТОВ «Інфінанс» відступати права вимоги будь-кому без згоди на це позичальника. Судом встановлено, що до згідно Договору факторингу №14-07/21 від 14.07.2021, укладений між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал», відповідно до якого перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після здійснення фінансування, яке ТОВ «Вердикт Капітал» здійснило 14.07.2021, що підтверджується платіжним дорученням №1. Також про перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників свідчать Акти приймання-передавання Реєстру Боржників від 14.07.2021 та реєстр боржників. Згідно Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, укладений між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачем, відповідно до якого перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників, які підписані 10.01.2023, про що свідчать їх копії. Оскільки на підставі зазначеного Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, реєстру прав вимог та актів прийому-передачі реєстру боржників до позивача перейшли права первісного кредитора у зобов`язаннях відповідача в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, тому ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є новим кредитором у зобов`язаннях [PERSON] та має законні підстави на примусове стягнення з відповідача існуючої заборгованості за Договором позики №0634007440 від 22.12.2019 в сумі 60592,50 грн, згідно витягу з Реєстру боржників від 10.01.2023 до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023. Отже відповідач згідно ч.1 ст.612 ЦК України вважається боржником, що прострочила за Договором позики №0634007440 від 22.12.2019, яка використала та не повернула надані їй ТОВ «Інфінанс» грошові кошти на підставі зазначеного Договору в строки, встановлені Договором, а також не сплатила відсотки за користування кредитними коштами згідно з умовами Договору, тому суд вважає, що з [PERSON] належить стягнути заборгованість за Договором позики №0634007440 від 22.12.2019 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», до якого відповідно до ст.512, 514 ЦК України за правочинами (відступлення права вимоги) перейшли права зазначеного первісного кредитора у зобов`язаннях відповідача в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про стягнення з [PERSON] загальної заборгованості станом на 10.05.2024 за Договором позики №0634007440 від 22.12.2019, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, в сумі 36507,00 грн, з яких заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 3000,00 грн та заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 33507,00 грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім стягнення з відповідача заборгованості за Договором позики, позивач також у своєму позові заявив вимогу про стягнення з [PERSON] понесених ним судових витрат на сплату судового збору в сумі 3028,00 грн та витрат на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 13000,00 грн. Зі змісту ч.1 ст.133 ЦПК України вбачається, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України). Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Ч.1\~та 2\~ст.137\~ЦПК України\~визначено,\~що витрати,\~пов`язані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Нормами ч.3 цієї статті Кодексу передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач, на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 13000,00 грн, надав суду копію Договору №02-01/2023 про надання правничої допомоги від 02.01.2023, укладеного з Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», Заявку на надання юридичної допомоги №377 від 26.04.2024 по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , Акт №2 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024, в якому зазначений детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, вартістю 13000,00 грн, та платіжну інструкцію №0433390000 від 10.05.2024 про оплату АО «Лігал Ассістанс» за надання правової допомоги згідно Договору №02-01/2023 про надання правничої допомоги від 02.01.2023. Оскільки позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача належить стягнути на користь позивача, понесені ним та документально підтверджені, судові витрати на сплату судового збору за подання до суду позовної заяви в сумі 3028,00 грн та витрат на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 13000,00 грн, які позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved