Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

У червні 2024 року представник позивача [PERSON] , адвокат Комаха Т.С. звернулась із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною власністю та його розподіл, а саме просила стягнути з відповідача на користь позивача витрати щодо надання професійної правничої допомоги у розмірі 9 000 грн. У судове засідання від представника позивача, адвоката Комахи Т.С. надійшла заява про розгляд поданої нею заяви про ухвалення додаткового рішення у справі без її участі, просила заяву задовольнити. 25 липня 2024 року від представника відповідача, адвоката Комякової О.Д. надійшли письмові заперечення, відповідно яких вказано, що вимога про стягнення витрат на послуги адвоката в розмірі 9 000 грн. є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Просила суд врахувати складність справи, кваліфікацію і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Вказувала, що позовна заява складається з 4 аркушів, така категорія справ має усталену практику. Судових засідань по справі було лише 2, з котрих по першому судовому засіданню представник відповідача просила відкласти судове засідання у зв`язку з її хворобою, а друге засідання суд проводив без участі сторін. Відповідач визнав позовні вимоги, оскільки вони є безспірними. За таких обставин, враховуючи положення статті 270 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення додаткового рішення у справі без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне: Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 червня 2024 року позов [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною власністю та його розподіл задоволено. Визнано житловий будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями, об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку будинку [ADDRESS] . Визнано земельну ділянку розміром 0,0409 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3510100000:46:388:0074, об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку земельної ділянки кадастровий номер 3510100000:46:388:0074. В порядку поділу майна подружжя залишено у власності [PERSON] , транспортний засіб марки Ford S-Мах, 2006 року випуску, бежевого кольору, державний номер [NUMBER] , VIN: [NUMBER] . В порядку поділу майна подружжя залишено у власності [PERSON] , транспортний засіб марки Chevrolet Spark, 2013 року випуску, бежевого кольору, державний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер транспортного засобу: [NUMBER] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 6555 грн. сплаченого судового збору. Разом з тим, у відповідності до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 141 ЦПК України визначено розподіл судових витрат між сторонами та передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до частин 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відповідачем надано: договір про надання правової допомоги, додаткову угоду до вказаного договору, квитанцію. Аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), суд вважає, що розмір гонорару у сумі 9 000 гривень є необґрунтованим. Як наслідок, з врахуванням таких засад цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність, суд вважає, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу слід зменшити до суми 1 500 гривень, що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг.

Outcome: partial