Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

В травні 2024 року [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із позовною заявою до [PERSON] , про розірвання шлюбу. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між судцями матеріали позовної заяви передано до провадження судді Саадулаєва А.І. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.05.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем були припинені приблизно чотири роки тому, у зв`язку з втратою взаєморозуміння та поваги, на підставі чого виникли неприязні стосунки. Як на даний час стало відомо позивачу, що відповідач проживає за кордоном. На даний час позивач та відповідач спільно не проживають, і не ведуть спільне господарство. Спільне майно відсутнє. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Після розлучення дитина буде проживати разом з матір`ю. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти заочного рішення суду не заперечила. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення поштового відправлення, про причини неявки суд не сповістив. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів для розгляду справи по суті, а також те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. З свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого повторно 01.05.2024 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.12.2011 року, про що складено відповідний актовий запис №1737. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є сторони у справі. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні продовжувати сімейні відносини з відповідачем, оскільки разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги підстави позову, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved