Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

26.10.2023 року позивачка [PERSON] звернулась до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовної заявою до [PERSON] , третя особа - Відділ забезпечення діяльності органів опіки та піклування в особі Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав. Вказана позовна заява мотивована тим, що у 2015 році [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , 2015 р.н., [PERSON] , 2015 р.н. та [PERSON] , 2018 р.н. 06.04.2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано на підставі рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.04.2021 року. Рішення суду набрало законної сили 07.05.2021 року. 28.08.2020 року судовим наказом Суворовського районного суду м. Одеси з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі частини всіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення заяви до суду 10.07.2020 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] відмовляється спілкуватись та підтримувати будь - які контакти з дітьми та не приймає ніякої участі у їх житті. Має заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.10.2023 року в розмірі 202829,30 грн. На підставі викладеного, позивачка просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей: [PERSON] , 2015 р.н., [PERSON] , 2015 р.н. та [PERSON] , 2018 р.н. Також позивачка заявила клопотання про витребування від Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1991 р.н., відносно його малолітніх дітей: [PERSON] , 2015 р.н., [PERSON] , 2015 р.н. та [PERSON] , 2018 р.н. Ухвалою суду від 06.11.2023 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження. Від Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради витребувано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.12.2023 року підготовче провадження по справі продовжено на 30 днів. 16.04.2024 року на адресу суду від заступника голови Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради надійшов висновок Органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітній дітей: [PERSON] , 2015 р.н., [PERSON] , 2015 р.н., [PERSON] , 2018 р.н. Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 08.05.2024 року підготовче провадження по справ закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Верхола І.О. в судове засідання не прибули на підставі наданої зави про підтримання позову та розгляд справи у їх відсутність, згодні на ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місцем проживання відсутній, що підтверджується поштовими повідомленнями, які наявні в матеріалах справи. Представник третьої особи: Відділ забезпечення діяльності органів опіки та піклування, в особі Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.51 Конституції України обов`язок кожного громадянина України піклуватися про дітей. Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, дитина, якщо це можливо, повинна рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в атмосфері любові та матеріального забезпечення. За ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Судом встановлено, що 09.09.2015 році сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] ., [INFO] . 06.04.2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано на підставі рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.04.2021 року. Рішення суду набрало законної сили 07.05.2021 року. 28.08.2020 року судовим наказом Суворовського районного суду м. Одеси з відповідача [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі частини всіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту пред`явлення заяви до суду 10.07.2020 року до досягнення дітьми повноліття. Згідно довідки Роздільнянського відділу ДВС у Роздільнянському районі Одеської області Південного МУМЮ (м.Одеса) від 16.10.2023 року в відповідач [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.10.2023 року в розмірі 202829,30 грн. За період з 10.07.2020 року по 01.10.20203 року [PERSON] аліменти не сплачував. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Пересипської районної адміністрації Одеської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , від 15.04.2024 року № 01-05-8/2115вх.(23) орган опіки та піклування Роздільнянської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] ., [INFO] Малолітні діти зареєстровані та проживають разом з матір`ю [PERSON] , знаходяться на обліку в КНП «Дитяча міська поліклініка №2» ОМР, відвідують лікаря в супроводі матері. [PERSON] , 2015 р.н., та [PERSON] ,, 2015 р.н., навчаються в Одеському ліцеї №71 ОМР, мати хлопчиків приділяє належну увагу їх вихованню , бере активну участь у житті класу, відвідає батьківськи збори, батько дитини з сім`єю не проживає, вихованням синів не займається, жодного разу за період навчання з 01.09.2022 року не відвідував школу та не цікавився навчанням синів. Тітка відповідача підтвердила органу опіки та піклування, що її племінник більше трьох років не приймає участі у вихованні та утриманні своїх дітей. Всі батьківськи обов`язки виконує мати. Інформації щодо місця знаходження племінника не має. Матері допомогає з вихованням дітей її новий чоловік [PERSON] , який з 2022 року проживає з позивачкою та дітьми однією родиною. [PERSON] на комісію по розгляду питання щодо позбавлення його батьківських прав не прибув. Отже, для громадянина [PERSON] малолітні сини залишилися байдужими, адже відповідач вихованням синів не займається, не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, не спілкується з синами, не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не проявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створюють умов для отримання дітьми освіти, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 16 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, та приділяючи першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, враховуючи самоусунення відповідача від виховання синів, суд вважає, що вимоги позивача про позбавлення [PERSON] відносно його малолітніх синів [PERSON] , 2015 р.н., [PERSON] , 2015 р.н. та [PERSON] , 2018 р.н підлягають задоволенню. Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що вимоги позивача правомірні, і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved