Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

30 травня 2024 року представник позивача [PERSON] - адвокат Дворник Олександр Вікторович звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області від імені та в інтересах позивача зі позовною заявою до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що за час спільного проживання стосунки між сторонами поступово погіршились, різність характерів та поглядів на вирішення сімейно - побутових проблем призвели до відчуження в стосунках. Позивач та відповідачка втратили одне до одного почуття любові та поваги, проживають окремо, тому позивач прийшов до висновку, що їм потрібно розлучитись. Також представник позивача просив розгляд справи проводити без їх участі, судові витрати покласти на позивача. Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 05 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Розгляд справи здійснити у строк, встановлений ч. 3 ст. 279 ЦПК України, але не пізніше 05 липня 2024 року. Позивач [PERSON] та його представник Дворник О.В. належним чином повідомлені про дату та місце судового розгляду. Відповідачка [PERSON] у розумінні п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлена про дату та місце судового розгляду. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив таке. 06 травня 1997 року між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) укладено шлюб у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 118, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб від 17 травня 2024 року серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 110, 111, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд уважає, що позовна вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами судом не встановлено, подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача, а примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України с удові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у розмірі 1211,20 грн, про що свідчить квитанція про сплату судового збору (а.с. 2). З врахуванням позиції позивача про покладення судових витрат на нього суд уважає за можливе не стягувати судові витрати у вигляді судового збору з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved