Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

28 грудня 2023 року до суду звернулося АТ «Кредобанк» в особі представника - адвоката Павленка С.В. з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , в якій просить суд солідарно стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь АТ "Кредобанк" заборгованість за кредитним договором № СL-322821 від 16.07.2021 року у розмірі 211 959,30 грн., а також судові витрати по справі. В обґрунтування позову посилається на те, що 16.07.2021 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № СL-322821, відповідно до якого позивач зобов`язувався надати у власність відповідача грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язувався використати кредит на цілі, вказані в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Відповідно до умов Договору позивач видає позичальнику кредит у розмірі 139 559,24 грн. строком до 15.07.2026 року на наступні цілі: на поточні потреби в сумі 120 954,24 грн. а інші частини суми коштів на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника . Відповідно до п.4.1 Кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 35% річних. Пунктом 4.2. договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», за ставкою визначеною п. 4.1 Договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору. Відповідно до п.4.5 Кредитного договору, реальна річна процентна ставка 41,19 % річних. Позивач виконав умови договору належним чином та надав відповідачу 16.07.2021 року кредит на суму 120 954,24 грн. та 18 605,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами та випискою про рух коштів по рахунку відповідача. З огляду на те, що 07.07.2021 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було підписано Анкету-заяву №СL-322821 фізичної особи на отримання кредиту, в якій зазначено інформацію про фактичні сімейні відносини та про факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , які на момент укладання кредитного договору перебували у шлюбі, вважає за можливе залучити останню солідарним боржником згідно положень ст.ст. 61, 65 СК України, адже договір позичальником був укладений в інтересах сім`ї та стягнути з відповідачів солідарно на користь АТ «Кредобанк» вказану заборгованість і судові витрати. Однак, в період дії договору відповідачем було допущено прострочення зобов`язання по погашенню основної суми кредиту та сплаті нарахованих відсотків за користування кредитом, у зв`язку з чим за [PERSON] виникла прострочена заборгованість. Таким чином, заборгованість перед АТ «Кредобанк» за кредитним договором № СL-229749 від 25.10.2019 року станом на 06.12.2023 р. становить 211 959,30 грн., яка складається з: 134 133,17 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 77 826,13 грн. - заборгованість за відсотками. Позивач 01.11.2023 року, 11.11.2023 р. та 17.11.2023 р. звернувся до відповідача з повідомленням-вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань Кредитним договором, проте відповідач не вчинив дій, спрямованих на погашення заборгованості. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «Кредобанк». Також, позивач просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 3 179,39 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 21 195,93 грн. Ухвалою судді від 08 січня 2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Призначено судове засідання. 26 січня 2024 року через канцелярію суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. У даному відзиві, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає частково просить суд відмовити у позовних вимогах АТ "Кредобанк" у повному обсязі. У відзиві зазначає, що позовна заява банком була подана 25.12.2023 р., проте банком не врахована сплата заборгованості в сумі 500,00 грн., яку відповідач сплатив 06.12.2023 р. згідно квитанції №243590742, тому відповідач не погоджується з сумою позову по тілу кредиту та нарахованих відсотків. Також в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджується участь адвоката Павленко С.В. у наданні послуг Адвокатського об`єднання "Бізнес і право" "Кредобанку" по кредиту [PERSON] . Відповідач [PERSON] вказує, що в матеріалах справи відсутня розшифровка витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 21 195,93 грн. та не аргументовано чому і згідно якого нормативного документу розмір винагороди становить 10 % від ціни позову. У зв`язку з ненаданням позивачем доказів фактично понесених витрат на професійну правову допомогу по кредиту, [PERSON] просить суд відмовити у стягненні правової допомоги у розмірі 21 195,93 грн. Також відповідач [PERSON] зазначає, що торгово - промисловою палатою України у лютому 2022 року засвідчено фарс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану в країні, в якій діє і на теперішній час. Такі обставини вказані у пп.7.5-7.5.2 кредитного договору. На момент отримання кредиту відповідачка [PERSON] працювала фізичною особою-підприємцем і кошти по кредитному договору отримувала на поточні потреби. У квітні 2022 року [PERSON] припинила підприємницьку діяльність. Станом на 15.02.2022 р. у [PERSON] не було заборгованості по кредитному договору, а в період з лютого 2022 року по теперішній час проплати по кредиту були не повному обсязі згідно договору у зв`язку з відсутністю доходів. З усної домовленості з банком було зазначено, що заборгованість по кредиту [PERSON] буде погашатися і до закінчення строку кредитного договору - 16.07.2026 року кредит та проценти по ньому будуть повністю погашені. Проплати здійснювалися по мірі отриманого доходу та остання проплата проводилася 21.02.2024 року. На судові вимоги відповідачка [PERSON] не мала можливості надати відповідь, так як в той час хворіла і знаходилась на стаціонарному лікуванні в Доманівській лікарні. Тому відповідач [PERSON] просить відмовити у позовних вимогах про стягнення солідарно заборгованість у розмірі 211 959,30 грн. та про стягнення витрат на професійну правову допомогу в розмірі 21 195,93 грн. 02 лютого 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив від АТ "Кредобанк" В даному відзиві, позивач зазначає, що під час подання позовної заяви в прохальній частині помилково було зазначено суму судового збору у розмірі 10,00 грн. у зв`язку з чим до відповіді на відзив позивач додає копію позовної заяви з правильними зазначенням судового розміру в сумі 3 179,39 грн. Представник відповідача зазначає, що посилання відповідача на те, що не було враховано оплату на 500,00 грн. у зв`язку з тим, що розрахунок заборгованості поданий до суду виконаний станом на 06.12.2023 р. та враховує всі попередні оплати відповідача. Відповідач здійснив оплату 06.12.2023 р. тобто в день коли був здійснений розрахунок заборгованості тому банк не зарахував дану оплату. Тому здійснена відповідачем сплат на сум 500,00 грн. та всі наступні оплати будуть враховані банком. Щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, представник АК "Кредобанк" зазначає, що дана сума співмірна із витратами адвоката на супроводження даної справи за мірками розміру на правову допомогу адвокатів м.Києва. Щодо форс-мажорних обставин та права на дострокове стягнення, зазначає, що 01.11.2023 р., 11.11.2023 р. та 17.11.2023 р. представник АТ "Кредобанк" звертався із досудовими вимогами про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором до [PERSON] та [PERSON] , дані вимоги були отримані відповідачами, що підтверджується витягом з офіційного сайту АТ "Укрпошта" та копіями рекомендованих повідомлень про вручення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не зверталися до банку для мирного врегулювання спору, не здійснювали погашення заборгованості. Щодо повідомлення про втрату відповідачкою [PERSON] місця роботи та не отримання доходів і що, до закінчення строку кредитного договору до 16 липня 2026 року кредит та проценти по ньому будуть повністю погашенні, представник позивача зазначає, що відповідно до ст.617 ЦК України, особа яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок впливу або непереборної сили. Посилання представника відповідача [PERSON] на наявність обставин непереборної сили не можуть свідчити про те, що дані обставини впливають на можливість відповідача виконувати зобов`язання. Відповідачем було порушено умови кредитного договору та не виконано умови досудової вимоги щодо усунення прострочення зобов`язання. Тому представник позивача просить залити без задоволення відзив відповідача та задовольнити позов АТ "Кредобанк" в повному обсязі. 08 квітня 2024 року до суду відповідачем [PERSON] було надано пояснення в якому зазначено, що АК "Кредобанк" у своєму позові просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № CL-322821 від 16.07.2021 р. - 211 959,30 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту - 134 133,17 грн.; за відсотками - 77 826,13 грн.; стягнути витрати на професійну правову допомогу у розмірі 21 195,93 грн. та 10,00 грн. судового збору. Позовна заява банком подана до суду 25.12.2023 року. В розрахунку заборгованості банком не враховано було сплату заборгованості в сумі 500,00 грн., яку отримав банк згідно квитанції №243590742 від 06.12.2023 р. [PERSON] були здійснені платежі по погашенню заборгованості по кредиту - 21.01.2024 р. в сумі 15 000,00 грн.; 09.02.2024 р. - 100 000,00 грн.; 11.02.2024 р. - 6 459,30 грн.; 12.02.2024 р. - 90 000,00 грн., всього на загальну суму - 211 459,30 грн. 19 березня 2024 року [PERSON] отримала від ТВБВ АТ "Кредобанк" виписки по особовим рахункам (поточному та кредитному) за період з 01.12.2023 р. по 19.03.2024 р., якими було підтверджено сплату заборгованості за кредитом у сумі 211 959,30 грн. в період з 01.12.2023 р. по 12.02.2024 р., тобто [PERSON] Погасила в повному розмірі суму позову банку по кредиту. Також згідно даної виписки 15.02.2024 року [PERSON] сплатила 3 179,39 грн. судових витрат. 22 березня 2024 року головним офісом "Кредобанк" у захищеному вигляді на електрону адресу [PERSON] надіслані виписки по кредитному рахунку за період з 01.01.2024 по 29.02.2024 р. в яких теж підтверджено сплату [PERSON] заборгованість по кредиту у сумі 211 459,30 грн. Також довідкою від 25.03.2024 р. за №77-7830кі/24 банком підтверджується сплата [PERSON] заборгованість по кредиту - 125 081,13 грн., відсотків - 83 198,78 грн. та судового збору - 3 179,39 грн. 22.05.2024 року до суду від представника Акціонерного товариства "Кредобанк" Павленко С.В. надійшли письмові пояснення, згідно яких АТ "Кредобанк" не може надати довідку про закриття кредитного договору № CL-322821 від 16.07.2021 року та оплату судового збору, оскільки станом на дату написання письмових пояснень по даному залишилась неоплаченою сума у розмірі 23 775,32 грн., що складається з : суми судового збору 3 179,39 грн.; витрат на професійну правову допомогу 20 595,93 грн. Відповідачем вже було сплачено 600,00 грн. на правову допомогу. Тобто, в даному випадку кредитний договір залишається не закритим, оскільки відповідачем була оплачена заборгованість вже після відкриття провадження по справі, тобто після понесення АТ "Кредобанк" витрат по сплаті судового збору та витрат на професійну правову допомогу. АТ "Кредобанк" звернувся з позовною заявою до суду та просив стягнути: заборгованість за кредитним договором у розмірі 211 959,30 грн., що складається із : - заборгованості за тілом кредиту - 134 133,17 грн.; заборгованість за відсотками - 77 826,13 грн.; суму сплаченого судового збору в розмірі 3 179,39 грн.; 21 195,93 грн. Оскільки відповідачем повністю не було сплачено заборгованість АТ "Кредобанк" не може надати довідку про закриття, також, необхідно вказати, що всі сплачені відповідачем суми були зараховані на оплату заборгованості. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги АТ «Кредобанк» і просить розглядати справу за його відсутності за наявними в справі матеріалами. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, разом з наданням відзиву вказали про розгляд справи без їх участі. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 07.07.2021 р. [PERSON] до Акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» подано Анкету-Заяву фізичної особи на отримання готівкового кредиту № CL-322821 , в якій вона зазначила свої персональні дані, такі як: ПІБ, дата народження, ІПН, дані свого паспорта, адресу реєстрації та фактичного проживання, номер мобільного телефону, сімейний стан, освіту, інформацію про зайнятість, наявність майна у власності, інформацію про свої доходи та витрати, інформацію про кредити, що пропонуються для рефінансування. 16 липня 2021 між [PERSON] та Акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» було укладено кредитний договір № CL-322821. Відповідно до п. 1 кредитного договору банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані у цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі, зазначені в цьому кредитному договорі. В пунктах 2.1., 2.2., 2.3. кредитного договору визначені: сума та валюта кредиту 139 559,24 гривень; дата видачі кредиту 16.07.2021; строк (термін) кредитування 60 місяців терміном до 15.07.2026 р. Згідно з п. 2.4. кредитного договору позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів з позичкового рахунку, вказаного в п. 2.5. кредитного договору, на наступні цілі та за наступними реквізитами: на поточні потреби в сумі 120 954,24 гривень, на погашення (рефінасування) кредитної заборгованості перед АТ КБ "ПриватБанк"в сумі 18 605,00 грн. В пунктах 2.5-2.7. кредитного договору зазначено, що для обліку виданих кредитних коштів банк відкриває позичковий рахунок; поточний (картковий) рахунок позичальника, на який здійснюється видача кредиту; рахунок для повернення кредитних коштів. Як вбачається з пункту 4.1. кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 35 % річних. Відповідно до п. 4.2. кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною у пункті 4.1. кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі; якщо інше не випливає із умов цього кредитного договору. Пунктом 4.4. кредитного договору визначено, що загальні витрати позичальника по кредиту за цим кредитним договором становлять 160 543,91 гривень. За змістом пунктів 6.1., 6.2. кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1 до цього кредитного договору). Також відповідачем [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту до укладення договору про споживчий кредит, який додано позивачем до позову. Розділом 3 паспорту споживчого кредиту визначено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, а саме: тип кредиту кредит; суму/ліміт кредиту 139 559,24 гривень; строк кредитування 60 місяців; мета отримання кредиту в залежності від цілей отримання кредиту: поточні потреби; рефінансування заборгованості; спосіб та строк надання кредиту у безготівковому порядку, в день підписання сторонами кредитного договору. Відповідно до розділу 4 вказаного паспорта передбачено проценту ставку 35 відсотків річних; тип процентної ставки фіксована, метод розрахунку факт/360, схема ануїтет; загальні витрати за кредитом 160 543,91 гривень; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом 300 103,15 гривень; реальну річну процентну ставку 41,19 %. Факт надання АТ «КРЕДОБАНК» у користування [PERSON] грошових коштів підтверджується рухом коштів по рахунку з 16.07.2021 року по 06.12.2023 року, меморіальним ордером №40045022 від 16.07.2021 року на суму 120 954,24 гривень; меморіальним ордером № 40045008 від 16.07.2021 року на суму 18 605, 00 гривень. 03.11.2023 р., АТ «КРЕДОБАНК» за вих. № 1146 направлено відповідачу [PERSON] досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості, в якій банк вимагав від неї дострокового повернення за цим кредитним договором, у 30-денний термін з моменту отримання цієї вимоги, заборгованості за поточним та простроченим тілом кредиту у розмірі 134 133,17 гривень, заборгованості за поточним та простроченими відсотками у розмірі 71 210,81 грн. та попередив, що у разі невиконання даної вимоги, банк змушений буде звернутися за захистом своїх порушених прав та законних інтересів до суду з метою стягнення заборгованості в судовому порядку. Вимога відповідачем [PERSON] була отримана 10.11.2023 р., що підтверджується витягом з офіційного сайту АТ "Укрпошта" та копіями рекомендованих повідомлень про вручення, однак заборгованість не погашена. Згідно з розрахунком заборгованості за договором кредиту № CL-322821 від 16.07.2021 р. станом на 16.07.2021 р. загальна сума заборгованості за кредитом становить 211 959,30 грн. , яка складається з: 134 133,17 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 77 826,13 грн. заборгованість за вісотками. З наданої довідки департаментом кредитного адміністрування АТ "Кредобанк" № 77-7830кі/24 від 25.03.2024 р. видана про те, що за кредитним договором № CL-322821 від 16.07.2021 р. укладеним між [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ) та АТ "Кредобанк" за період з 01.12.2023 р. по 29.02.2024 р. було сплачено наступні суми - сума сплаченого основного боргу 125 081,13 грн., сума сплачених відсотків 83 198,78 грн., сума оплаченого судового збору 3 179,39 грн. Згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.(ч. 1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини (п. 1 ч. 2). Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним ,якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи із змісту кредитного договору № CL-322821 від 16.07.2021, укладеного між АТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] , паспорту споживчого кредиту, підписаного нею до укладеного кредитного договору, зазначений кредитний договір є споживчим кредитом. Як вбачається з вказаного розрахунку заборгованості за кредитним договором № CL-322821 від 16.07.2021 р., відповідач [PERSON] допустила прострочення сплати заборгованості за наданим кредитом, тому у позивача виникло право на вимогу про дострокове повернення суми заборгованості відповідно до п. 6.9. кредитного договору. Проте згідно довідки департаментом кредитного адміністрування АТ "Кредобанк" № 77-7830кі/24 від 25.03.2024 р. видана про те, що за кредитним договором № CL-322821 від 16.07.2021 р. укладеним між [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER] ) та АТ "Кредобанк" за період з 01.12.2023 р. по 29.02.2024 р. було сплачено наступні суми - сума сплаченого основного боргу 125 081,13 грн., сума сплачених відсотків 83 198,78 грн., сума оплаченого судового збору 3 179,39 грн., тобто необхідно сплати заборгованість в сумі 211 459,30 (125 081,13 грн.+83 198,78 грн.+3 179,39 грн.) у зв`язку з чим нею не було доплачено 500 грн. суми основного боргу та суми содового збору в розмірі 3 179,39 грн. З письмових пояснень представника Акціонерного товариства "Кредобанк" Павленка С.В. вбачається, що станом на дату написання письмових пояснень погашена кредитна заборгованість, але залишилась неоплаченою сума у розмірі 23 775,32 грн., що складається з : суми судового збору 3 179,39 грн.; витрат на професійну правову допомогу 20 595,93 грн. Відповідачем вже було сплачено 600,00 грн. на правову допомогу. Тобто, в даному випадку кредитний договір залишається не закритим, оскільки відповідачем була оплачена заборгованість вже після відкриття провадження по справі, тобто після понесення АТ "Кредобанк" витрат по сплаті судового збору. Враховуючи письмові пояснення представника позивача, докази надані відповідачем про погашення заборгованості після звернення позивача з позовом до суду, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення заборгованості. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог частин 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При визначенні розміру витрат за надану позивачу професійну правничу допомогу адвокатом суд виходить з такого. Згідно ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За змістом ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги підлягає доказуванню в суді. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно з якою розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження або інший розрахунковий документ). При цьому, матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів. На виконання вказаних вимог представник позивача надав суду договір про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року, укладений між АТ «Кредобанк» та АО «Бізнес і право»; свідоцтво про право на зайняття адвокатської діяльністю серії ЧН № 000531, довіреність № 12783 від 24 листопада 2022 року, посвідчення адвоката Павленка С.В. Разом з тим, як вбачається з долучених до матеріалів справи доказів, зокрема зі змісту договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року слідує, що такий договір укладений між АТ «Кредобанк» та АО «Бізнес і право», при цьому з даною позовною заявою в інтересах АТ «Кредобанк» звернувся адвокат Павленко С. В., який на підтвердження своїх повноважень долучив до позовної заяви свідоцтво про право на зайняття адвокатської діяльністю серії ЧН № 000531, довіреність № 12783 від 24 листопада 2022 року, посвідчення адвоката Павленка С.В. При цьому матеріали справи не містять доказів того, що Павленко С.В. , який діяв в інтересах АТ «Кредобанк» та звернуся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, перебуває в трудових відносинах з АО «Бізнес і право», з яким 11 лютого 2019 року АТ «Кредобанк» уклало договір про надання правової допомоги та на який сторона позивача посилається як на підставу для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу. Крім того, позивач та представник позивача не надали суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а також належних та допустимих доказів, які свідчать про оплату зазначених витрат, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Суд зауважує на тому, що неподання розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростовувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу, що є підставою для відмови в стягненні витрат на правову допомогу. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 21 195,93 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідачів на користь позивача солідарно стягуються витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 179,39 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial