Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт-Капітал» в якому просить визнати виконавчий напис зареєстрований в реєстрі № 205767, вчинений 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення з [PERSON] (яка 02.02.2024 року змінила прізвище на Кримська) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт-Капітал» боргу за кредитним договором № 014/7655/82/92435 від 06.09.2006 року, який укладений між [PERSON] та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги\~позивач обґрунтувала\~тим,\~що відповідно\~до ч.\~1\~ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Представник відповідача в\~судове засідання\~не з?явився\~та не\~повідомив про\~причини неявки,\~хоча відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи. Відзив на позов представник відповідача не подав. У зв?язку з цим справа розглядається за правилами ст. ст. 280-289 ЦПК України. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.09.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (яке в подальшому змінило свою назву на Акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль») та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/7655/82/92435 (а.с. 60). Відповідно до умов цього договору банк надав [PERSON] кредит в розмірі 5000 гривень строком на 36 місяців із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 27% річних. Остаточне погашення кредиту повинно було відбутись 05.09.2009 року. Даний кредитний договір не був нотаріально посвідчений. 12.06.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович вчинив виконавчий напис за № 205767, яким стягнув з [PERSON] (яка 02.02.2024 року змінила прізвище на Кримська) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вердикт-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 014/7655/82/92435 від 06.09.2006 року, який укладений між [PERSON] та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», у розмірі 24062 гривні 45 копійок (а.с. 14, 61). Заборгованість стягувалась на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», оскільки право вимоги за кредитним договором № 014/7655/82/92435 від 06.09.2006 року, який укладений між [PERSON] та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», на підставі договорів факторингу перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». На підставі вищевказаного виконавчого напису приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Пирога Сергій Степанович 13.10.2021 року відкрив виконавче провадження № 67131863 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» коштів у розмірі 24062 гривні 45 копійок (а.с. 29-30). Відповідно до\~ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє\~виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. В даному випадку кредит підлягав сплаті до 05.09.2009 року, а тому з дня виникнення права вимоги до дня вчинення виконавчого напису пройшло більше 11 років. За таких обставин нотаріус не мав прав вчиняти виконавчий напис. Крім того суд враховує, що стягнення за виконавчим написом проводиться на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Однак постанова Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» постановою Київського\~апеляційного адміністративного\~суду від\~22\~лютого 2017\~року у\~справі N\~826/20084/14 визнана незаконною та нечинною в частині внесення до неї розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», який дозволяв вчиняти виконавчий напис на підставі оригіналу кредитного договору, який не є нотаріально посвідченим. Таким чином, на час вчинення виконавчого напису, виконавчий напис міг бути вчинений на підставі оригіналу кредитного договору, який є нотаріально посвідченим. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~та постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Такої позиції дотримується і Велика Палата Верховного Суду\~у постанові від 21.09.2021 року (справа N 910/10374/17, провадження N 12-5гс21). Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин суд визнає вищевказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору.

Outcome: approved