Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

У квітні 2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся з позовом представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до [PERSON] , за участі третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4440992 від 25.05.2021 року у розмірі 62850,0 грн., а також просив стягнути судові витрати та витрати на правничу допомогу.\~\~ Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.05.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 4440992, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 15000,00 грн. 13.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір відступлення права вимоги №07Т, предметом якого є відступлення права вимоги за Кредитним договором №4440992 від 25.05.2021 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (ЄДРПОУ:42649746), а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до Відповідача. Згідно Договору відступлення права вимоги сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») становить 62850,00 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 15000 грн., заборгованості за відсотками 46350, 00 грн., заборгованості за комісійними винагородами 1500 грн., заборгованість за пенею 0,00 грн. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених кредитним договором. Незважаючи на це, відповідач свого обов`язку з повернення наданого їй кредиту в строки, передбачені кредитним договором, не виконав. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки первісного кредитора. У зв`язку з викладеним позивач змушений звернутися до суду. Просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 4440992 від 25.05.2021 р., яка становить 62850,00 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 15000 грн., заборгованості за відсотками 46350, 00 грн., заборгованості за комісійними винагородами 1500 грн., заборгованість за пенею 0,00 грн., також судові витрати по справі у сумі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 6000 грн. Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14.05.2024 року по справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в своєму позові просив розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судові засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно. Відповідно до ч. ч. 2, 3, 5\~ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу\~судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу\~обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду, розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст.274ЦПК України\~без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку\~статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст.223 ЦПК України. Згідно\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.05.2021 року [PERSON] в Особистому кабінеті на офіційному веб-сайті ТОВ «МІЛОАН» https://miloan.ua/, подав Заявку на отримання кредиту №4440992. Таким чином, 25.05.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит № 4440992, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 15000,00 грн. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених кредитним договором. 13.09.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір відступлення права вимоги №07Т, предметом якого є відступлення права вимоги за Кредитним договором №4440992 від 25.05.2021 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (ЄДРПОУ:42649746), а відповідно ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуто права вимоги до Відповідача. Відповідно до ч.1\~ст.512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених\~статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі\~статтею 514 цього Кодексу\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно умов з Договір відступлення права вимоги №07Т від 13.09.2021 року, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі яка становить 62850,00 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 15000 грн., заборгованості за відсотками 46350, 00 грн., заборгованості за комісійними винагородами 1500 грн., заборгованість за пенею 0,00 грн. Відповідно до\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит "і сплатити проценти. Частиною 1\~ст.1049 ЦК України\~встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а в відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Відповідно до ст.527,\~530 ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2\~ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст. 549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України\~у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Згідно ч. 3\~ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання. Згідно з наданим розрахунком заборгованість [PERSON] за вищевказаним кредитним Договором, протягом періоду з 13.09.2021 р. по 20.02.2024 рр. складає 62850,00 грн., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 15000 грн., заборгованості за відсотками 46350, 00 грн., заборгованості за комісійними винагородами 1500 грн., заборгованість за пенею 0,00 грн . Відповідно до\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст.612 ЦК України\~визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем порушено умови кредитного договору, а тому позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним Договором №4440992 від 25.05.2021 р. суму заборгованості у розмірі 62850,00 грн. Згідно\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422, 40 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача - ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Що стосується позовної вимоги щодо стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу в сумі 6000 грн., суд зазначає наступне. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду представником позивача надано: - копію договору про надання правової допомоги №42649746 від 11.12.2023 року.; - копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №11306/10; - копію додаткової угоди 003141821092 від 11.12.2023 р. до Договору №42649746 про тнадання правової допомоги від 11.12.2023 р.; - копію детального опису робіт (наданих послуг) виконаних АБ "Анастасії Міньковської", необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ "Діджі Фінанс" щодо стягнення кредитної заборгованості. -копію акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги від 20.02.2024 р. відповідно до договору про надання правової допомоги №42649746 від 11.12.2023 р. на суму 6000 грн., що включає правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (1,5 год., загальна вартість 2250 грн.), складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості (3 год., загальна вартість 3000 грн.), формування додатків до позовної заяви (1 год., загальна вартість 750 грн.). Провівши детальний аналіз вищевикладеного та матеріалів справи, суд констатує, що в матеріалах справи відсутній належний та допустимий доказ оплати ТОВ "Діджі Фінанс" послуг по договору про надання юридичної допомоги від 11.12.2023 р. по договору №42649746 та додатковій угоді до даного договору зазначених в акті про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги від 20.02.224 р. відповідно до договору про надання правової допомоги №42649746 від 11.12.2023 р. на суму 6000 грн., оскільки суду не надано жодного належного та допустимого доказу того, що позивач оплатив надані, на його твердження, послуги з правової допомоги. Суду не надано ні квитанції до прибуткового касового ордера, ні платіжного доручення з відміткою банку або іншого банківського документу, ні касового чеку. Тобто зазначені позивачем витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Суд звертає увагу що надані суду як детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних АБ "Анастасії Міньковської", необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ "Діджі Фінанс" щодо стягнення кредитної заборгованості так і акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги від 20.02.224 р. відповідно до договору про надання правової допомоги №42649746 від 11.12.2023 р. не містять жодного підтвердження, що дані послуги надавалися саме щодо стягнення заборгованості з відповідача [PERSON] . Суд звертає увагу на те, що зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Наявність переліку витрат, їх надання і факту їх прийняття замовником не свідчить про їх оплату, оскільки оплата послуг підтверджується, як уже зазначалося вище, відповідним документом, який оформлений у встановленому законом порядку і з якого можливо встановити суму правової допомоги по супроводу примусового стягнення заборгованості з ідентифікованої особи із зазначенням кредитного договору. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підставі вищевикладеного, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів того, що позивач поніс витрати на надання правової допомоги щодо стягнення заборгованості з відповідача, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні даної частини позовних вимог, оскільки в даному випадку суд позбавлений можливості підтвердити обсяг наданих послуг, їх вартість та розмір понесених та оплачених належним чином витрат позивачем.

Outcome: partial