Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-11 00:00:00

Виклад позиції позивача: Позивач АТ «ПУМБ» через підсистему «Електронний суд» звернувся до Київського районного суду м. Харкова із вищевказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 77370,92 за кредитним договором № 2001030110601 від 05.05.2018 року. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що у відповідності до умов кредитного договору № 2001030110601 від 05.05.2018 банк видав кредитну карту з кредитним лімітом в сумі 12700 грн, який було збільшено до 50\~000 грн. Проте відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконує, внаслідок чого станом на 31.03.2024 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі 77370,92 грн, з яких: 49975 грн заборгованість за кредитом; 27395,92 грн заборгованість за процентами. На підставі вищенаведеного просить позовні вимоги задовольнити. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 31.05.2024 року провадження по вказаній справі відкрито та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 14.06.2024 року постановлено перейти від розгляду справи з порядку спрощеного без виклику до розгляду справи в порядку спрощеного з викликом сторін. Ухвалою суду від 27.06.2024 року судове засідання в цивільній справі відкладено на 12.07.2024 року у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу в заочному порядку за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час і місце судових засідань повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки-повідомлення про виклик у судове засідання разом із копією ухвали про відкриття провадження та шляхом розміщення на веб-сайті судової влади України оголошення про виклик. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст правовідносини. 05.05.2018 року відповідач звернулася до АТ «Перший Український Міжнародний Банк» із заявою № 2001030110601 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якого видано кредитну карту з кредитним лімітом в суму 12700 грн та реальною річною процентною ставкою 59,57%. Відповідно до довідки про збільшення кредитного ліміту за договором № 2001030110601 від 05.05.2018 року, було збільшено до 50000,00 грн. Відповідачем також підписаний паспорт споживчого кредиту, згідно якого між сторонами узгоджена сума кредиту, відсоткова ставка, строк кредитування та інші істотні умови договору. Встановлено, що банк свої зобов`язання за договором виконав, доказів неотримання грошових коштів відповідачем не надано. Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором належним чином довготривалий строк, у зв`язку з чим станом на 31.03.2024 року утворилась заборгованість на загальну суму 77370,92 грн, з яких: 49975 грн заборгованість за кредитом; 27395,92 грн заборгованість за процентами. 31.03.2024 року банком на адресу відповідача була направлена вимога про добровільне погашення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань, яка боржником не виконана. Оцінка суду Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч. 1 ст. 1047 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки відповідач допустила прострочення платежів щодо повернення кредиту, процентів за користування грошовими коштами, тобто не виконала зобов`язання належним чином відповідно до умов договору кредиту, ці суми підлягають стягненню з неї на користь позивача. Відповідач не надала суду жодних доказів на спростування заявлених позовних вимог. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved