Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

У квітні 2024 року позивач в особі свого представника - адвоката Меюс Я.С. звернувся з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між ним і [PERSON] 13 вересня 2019 року в Амур-Нижньодніпровському районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 711. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Позивач вважає, що примирення між ним і відповідачем неможливо. За цих підстав просить шлюб між ним і відповідачем розірвати. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 24 квітня 2024 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі. До початку судового розгляду відповідач також надала заяву, в якій позов визнала та не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглянути без її участі. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 13 вересня 2019 року в Амур-Нижньодніпровському районному у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] , про що зроблений актовий запис № 711 та видано свідоцтво про шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , який народився [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, примиритися не бажають. Відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають суттєве значення. Приймаючи до уваги взаємовідносини між сторонами, причини позову про розірвання шлюбу, викладені у позовній заяві, всі обставини життя сторін, зокрема припинення ними шлюбних відносин і небажання зберегти шлюб, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач питання про відновлення її дошлюбного прізвища не ставила, тому прізвище відповідачу після розірвання шлюбу необхідно залишити « [PERSON] », що не позбавляє її права змінити прізвище у позасудовому порядку. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас статтею 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» встановлений порядок розподілу витрат у разі визнання позову. Суд ураховує, що відповідачем до початку розгляду справи по суті була подана письмова заява про визнання позову про розірвання шлюбу. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути половину сплаченого ним при зверненні до суду судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп.

Outcome: approved