Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

27.05.2024 представник КП «Черкасиводоканал» ЧМР за довіреністю Зелтіньш Ю.Ю. звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просила стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 24\~711,99 грн. та витрати на сплату судового збору у сумі 3\~028,00 грн. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що КП «Черкасиводоканал» надає населенню міста Черкаси послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами. Відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення надаються для задоволення побутових потреб. Плата за комунальні послуги, в тому числі водопостачання, нараховується щомісячно, а її розмір розраховується за затвердженими в установленому порядку тарифами та відповідно до показань приладів обліку або за встановленими нормами. За адресою: [ADDRESS] відсутній розподільний засіб обліку (квартирний лічильник) водопостачання. В будинку встановлено комерційний вузол обліку (загальнобудинковий лічильник). Нарахування здійснюється відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обсяги спожитої у будівлі гарячої, питної води, визначені за допомогою вузлів комерційного обліку розподіляються між споживачами з урахуванням того, що у разі якщо частина приміщень у будівлі оснащена вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, а частина - не оснащена, обсяг відповідної комунальної послуги, спожитий споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку, встановлюється у розмірі, визначеному за допомогою таких вузлів, а загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби та споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку) розподіляється між споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами. Розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства (ч. 4 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»). Згідно Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг для цілей розподільного обліку визначається кількість осіб у приміщені, які фактично користуються комунальною послугою. Про цю кількість осіб письмово повідомляє власник/наймач виконавцю розподілу, при цьому кількість осіб у приміщені, які фактично користуються комунальною послугою, не може бути меншою від зареєстрованих у приміщенні для житлових приміщень. Так, за вищевказаною адресою власники/наймачі квартир письмово не повідомляли про фактичну кількість споживачів КП, тому розподіл обсягів спожитої послуги здійснено відповідно до кількості зареєстрованих осіб. Всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачі своєчасно та у повному обсязі не оплачували надані позивачем послуги, внаслідок чого за період з 01.12.2020 по 01.04.2024 утворилась заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 24\~711,99 грн. У зв`язку з тим, що відповідачами на протязі тривалого часу не здійснювалось погашення заборгованості, КП «Черкасиводоканал» звернулось до Придніпровського районного суду м. Черкаси про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, інфляційних та 3 % річних. Але, 02.10.2023 ухвалою суду по справі № 711/6988/23 у видачі судового наказу було відмовлено. Відповідно до ст. 166 ЦПК України, заявник має право звернутися з такою самою заявою, після усунення її недоліків. Крім того, заявник має право звернутися з аналогічними вимогами у позовному провадженні. Невиконання відповідачами обов`язків по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення зачіпає інтереси не тільки позивача, а й держави, оскільки вона не отримує прибутку від діяльності підприємства та втрачає можливість своєчасно проводити заходи по раціональному відтворенню водних ресурсів, а позивач позбавлений можливості своєчасно проводити ремонтні роботи, направлені на поліпшення якості питної води та гарантоване водопостачання. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.05.2024 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання представник КП «Черкасиводоканал» ЧМР за довіреність Зелтіньш Ю.Ю. не з`явилася, 20.06.2024 подала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, проте поштові відправлення були повернуті на адресу суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися, клопотань про відкладення або про розгляд справи без їх участі на адресу суду не надходило. З урахуванням положень частини 8 статті 178, частини 4 статті 223, частини 1 статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов наступного висновку. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.\~ Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.\~ Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (стаття 14 ЦК України). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами). Споживачем житлово-комунальних послуг являється фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача - є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, пунктом 1 частиною 2 статті 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, КП «Черкасиводоканал» Черкаської міської ради надає населенню м. Черкаси житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, нараховуючи плату за надані послуги на підставі Постанов Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення КП «Черкасиводоканал». Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , а отже є споживачами послуг водопостачання та водовідведення, які надає КП «Черкасиводоканал» ЧМР за вищевказаною адресою, тому, відповідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги», між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. З довідки про нарахування плати та розмір платежів по особовому рахунку № [NUMBER] вбачається, що відповідачі своєчасно та в повному обсязі не оплачували надані КП «Черкасиводоканал» ЧМР послуги водопостачання та водовідведення, внаслідок чого станом на 01.04.2024 утворилась заборгованість у розмірі 24 711,99 грн. Статтею 67-68, 162 ЖК України передбачено, що наймач чи власник житла зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги по затвердженим тарифам. Плата за комунальні послуги вноситься щомісячно. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статтей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Як зазначено у статті 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до положень статті 611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачами не оплачувалися надані позивачем послуги водопостачання та водовідведення, у результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 24 711,99 грн., суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення вказаної вище заборгованості з відповідачів на користь позивача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги КП «Черкасиводоканал» задоволено повністю, то з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення в рівних частках судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., тобто по 1 514,00 грн. із кожного. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved