Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

До Приморського районного суду м.Одеси 24.04.2024 року через систему Електронний суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 18.01.2008 року, який був зареєстрований у Першому відділі реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, про що зроблено відповідний актовий запис за №13, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який за згодою сторін проживає разом з матір`ю відповідачкою по справі. Під час сімейного життя з`ясувалося, що вони з відповідачкою мають різні погляди на життя, несумісність характерів, втратили почуття любові та поваги один до одного, сім`я розпалася та існує формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Сторони на протязі останнього року проживають окремо, сумісного господарства не ведуть. У зв`язку з тим, що сім`я розпалася, [PERSON] змушений звернутись до суду з відповідним позовом. Матеріали справи суддя отримала 25.04.2024 року. Відповідно до Єдиного державного демографічного реєстру, відповідь №561989 від 25.04.2024 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 23.05.2012 року за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 25.04.2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків позову. Недоліки позову були усунуті 17.05.2024 року. Зазначену заяву суддя отримала 20.05.2024 року. Ухвалою суду від 21.05.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 17.06.2024 року. У судове засідання призначене на 17.06.2024 року сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 22.07.2024 року. У судове засідання призначене на 22.07.2024 року [PERSON] не з`явився, 22.07.2024 року представник позивача адвокат Масін О.В. через систему Електронний суд надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, справу просив розглядати за відсутністю сторони позивача. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, 22.07.2024 року через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, просила задовольнити, зазначивши, що шлюбні стосунки з позивачем не підтримує з осені 2022 року, проживають окремо, син проживає разом з нею, майнового спору не мають, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] », справу просила розглядати за її відсутністю. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення є 25.07.2024 року. Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено,\~що 18.01.2008\~року сторони\~зареєстрували шлюб\~у Першому відділі реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, про що зроблено відповідний актовий запис за №13, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с.27). Від спільного шлюбу у сторін є малолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, про що зроблено відповідний актовий запис №166 (а.с.14). Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Сторони з осені 2022 року проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві. Відповідачка згодна з позовом, про що є відповідна заява та відзив. На час розгляду справи майнові вимоги будь кого з сторін суду не пред`явлені. Судом встановлено, що на даний час син сторін проживає разом з матір`ю [PERSON] , про що зазначають сторони по справі, а саме, позивач - у позовній заяві та відповідачка - у заяві. Таким чином, примирення між позивачем та відповідачем неможливе, спорів про поділ майна та місце проживання сина між сторонами на час розгляду справи не існує. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. З урахуванням викладеного, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Питання щодо визначення місця проживання дитини судом не вирішується, оскільки не є предметом спору та відповідна вимога як позовна позивачем не заявлялась. Відповідного зустрічного позову з цього приводу до суду також не надходило. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved