Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив змінити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Тельманівського районного суду Донецької області від 15 серпня 2013 року у справі №246/1108/13-ц з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) позивача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В підтвердження\~своїх позовних\~вимог посилається\~на те,\~що 25 листопада 2006 року сторони уклали шлюб, від якого [INFO] у сторін народився син - [PERSON] . На підставі рішення Тельманівського районного суду Донецької області від 15 серпня 2013 року з позивача на користь відповідача були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 01 липня 2013 року та до досягнення дитиною повноліття. 06 червня 2013 року рішенням Тельманівського районного суду Донецької області шлюб між сторонами було розірвано. 17 липня 2018 року позивач з третьою особою [PERSON] уклав шлюб, від якого у них є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позивача на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 грудня 2023 року до повноліття дитини. Вказує, що з часу стягнення аліментів на користь відповідача змінився сімейний та матеріальний стан позивача, оскільки на даний час позивач зобов`язаний утримувати не одного, а двох дітей. Сума стягуваних аліментів залишає позивача без достатньої кількості коштів для забезпечення свого гідного рівня життя, тому вважає, що сума аліментів на утримання неповнолітнього сина повинна бути зменшена. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Сторони з 25 листопада 2006 року перебували у шлюбі, який рішенням Тельманівського районного суду Донецької області від 06 червня 2013 року розірвано (а.с.28). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Тельманівського районного суду Донецької області від 15 серпня 2013 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] \~ про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено та стягнуто з [PERSON] \~ на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2013 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.5-6). 21 травня 2016 року відповідач уклала шлюб зі [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.29). 17 липня 2018 року позивач уклав шлюб із [PERSON] (а.с.7). Від шлюбу з [PERSON] у позивача народилась донька [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 лютого 2024 року, що набрало законної сили 02 квітня 2024 року, позовну заяву\~\~ [PERSON] до\~\~ [PERSON] \~ про стягнення аліментів\~задоволено частково та стягнуто з\~\~ [PERSON] \~ на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки -\~ [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 19 січня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] , допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць; в іншій частині позовних вимог\~відмовлено (а.с.42-43). 16 квітня 2024 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Балдинюком М.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №74750273 з виконання виконавчого листа №204/536/24, виданого 08 квітня 2024 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з [PERSON] \~ на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дочки\~ [PERSON] , [INFO] . Загальна заборгованість по аліментам у позивача по вказаному виконавчому листу з 19 січня 2024 року по 31 березня 2024 року складає 5423,72 грн (а.с.53, 54). Вирішуючи пред`явлені\~позовні вимоги\~судом враховується\~наступне. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє\~від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143 цс 13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.\~Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Частиною четвертою статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Факт народження у платника аліментів дитини у іншому шлюбі, без належних та допустимих доказів погіршення його матеріального стану, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів (постанова Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 715/2073/20 (провадження № 61- 1031св21) Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Будь-яких доказів на підтвердження погіршення майнового стану позивача суду не надано. Відповідно до рішення Тельманівського районного суду Донецької області від 15 серпня 2013 року у цивільній справі №246/1108/13-ц розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще одну дитину, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з відповідачем сина [PERSON] , [INFO] , та суперечитиме його інтересам. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану народження дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20). Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed