Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовує тим, що 25.07.2019 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» шляхом підписання Угоди про надання кредиту №501167110, відповідно до умов якого, Банк зобов`язався надати позичальнику кредит в розмірі 29050,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 25.01.2022 р. та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 21,99 %. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти. 17.05.2021 між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Флексіс» було укладено Договір факторингу № 2, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Флексіс» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, у т.ч. за договором (угодою) від 25.07.2019, що укладено між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 18.05.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №18-05/21, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у т.ч. за договором (угодою) від 25.07.2019, що укладено між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору відступлення права вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі і за вищезазначеним договором. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до відповідача. Станом на\~день підготовки\~позову,\~умови договору\~не виконувались\~і утворилась\~заборгованість,\~яка становить\~44159,38\~грн.\~з яких:\~23552,25\~грн.\~ сума\~заборгованості за\~кредитом (за\~тілом кредиту),\~20172,23\~грн.\~ сума\~заборгованості за\~відсотками на\~дату відступлення\~права вимоги,\~ 58,07\~грн.\~ сума\~ нарахованих 3% річних; 376,83\~грн.\~ сума інфляційних втрат. Тому позивач просить\~стягнути з\~ [PERSON] \~на користь\~ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» заборгованість\~за кредитним\~договором №501167110\~від 25.07.2019\~р.\~у розмірі\~44159,38 грн.,\~а також\~витрати понесені ним у зв`язку з пред`явленням позову та розглядом даної справи, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн. та 13000,00 грн. витрат на правничу допомогу. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 07.05.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник позивача в позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] ,\~будучи належним\~чином повідомленим\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи в судове засідання повторно не з`явився, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. З врахуванням вказаних обставин та положень ст.280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 25.07.2019 р. між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» шляхом підписання Оферти на укладання угоди про надання кредиту №501167110, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, укладено кредитний договір відповідно до умов якого, Банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 29050,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 25.01.2022 р. та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 21,99 %. АТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, а саме перерахувало відповідачу на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ «Альфа-Банк» кошти в сумі 29050,00 грн. Отримання вказаних кредитних коштів відповідачем не спростовано. 17.05.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Флексіс» було укладено Договір факторингу №2, у відповідності до умов якого, АТ «Альфа-Банк» відступає ТОВ «ФК «Флексіс» за плату належне йому право вимоги, а ТОВ «ФК «Флексіс» приймає належне права грошової вимоги до Боржників, перелік яких міститься в Додатку 1-1 до Договору (копія витягу з Договору факторингу додається) (а.с.31-33). Відповідно додатку\~1-1\~до Договору\~факторингу №2\~від 17.05.2021\~року, ТОВ\~«ФК «Флексіс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 40148,75 грн., з яких: 23552,25 грн. - сума за основною заборгованістю; 16596,00 грн. - сума заборгованості за процентами та комісією за кредитом (а.с.34-35). 18.05.2021 між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №18-05/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «ФК «Флексіс» відступає ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належне йому право вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належне права грошової вимоги до Боржників, перелік яких міститься в Додатку 1-1 до Договору (копія витягу з Договору факторингу додається) (а.с.37-39). Відповідно до додатку 1-1 до Договору факторингу №18-05/21 від\~18.05.2021\~року, ТОВ\~«Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 40148,75 грн., з яких: 23552,25 грн. - сума за основною заборгованістю; 16596,00 грн. - сума заборгованості за процентами та комісією за кредитом (а.с.41-43). 10.01.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимог, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», відступило шляхом продажу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за плату право грошової вимоги до боржників, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» прийняло належне ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» Право Вимоги до Боржників, вказаними у Додатках №1 та №3 (копія витягу з Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги додається) (а.с.45-47). Відповідно до Реєстру боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 44159,38 грн., з яких: 23552,25 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 20172,23 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с.48-49). Згідно витягу з додатку 3 до Договору факторингу №10-01/23 від\~10.01.2023\~року, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 44159,38 грн., з яких: 23552,25 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 20172,23 грн. - сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с.50). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №501167110 від 25.07.2019 станом на 10.01.2023 року заборгованість [PERSON] становить 44159,38 грн., з яких: 23552 грн. заборгованість по основній сумі кредиту; 16596,50 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 3575,73 грн. нараховані відсотки зг. кр. дог., 58,07 грн. нараховані 3% річних за користування грошовими коштами у відповідності до ст.625 ЦК України, 376,83 грн. інфляційні збитки за користування грошовими коштами у відповідності до ст.625 ЦК України (а.с.29). Відповідачем правильність вказаного розрахунку заборгованості не спростовано Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. У ч.2 ст.517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц. За змістом ч.4 ст.263 ЦПК України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Однак, відповідачем не надано суду жодних доказів належного виконання ним своїх зобов`язань за вищевказаним договором, як на користь первісного кредитора, так і на користь позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», до якого перейшло право вимоги за вказаним договором. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, укладеним між ним та АТ «Альфа-Банк», суд приходить до висновку, що право позивача, до якого перейшло право вимоги за ним, порушене і підлягає захисту, а тому з відповідача на його користь необхідно стягнути заборгованість за вказаним договором у сумі 44159,38 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч.ч.1, 2 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт(надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною 8 ст.141\~ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано договір №02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 року, прас-лист АО «Ліга Ассістанс», платіжну інструкцію №0421270000 від 15.03.2024 р., заявку про надання юридичної допомоги №17 від 01.03.2024 р., витяг з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 08.03.2024 року (а.с.61 зворот-66). З акту\~№2\~ про\~надання юридичної\~допомоги від\~08.03.2024\~року вбачається,\~що загальна\~сума наданих\~послуг складає\~13000,00\~грн.,\~а саме:\~надання усної\~консультації з\~вивченням документів\~(2\~год.\~х2000\~грн.\~=\~4000\~грн.);\~складання позовної\~заяви про\~стягнення боргу\~для подачі\~до суду\~ (3\~год.\~х 3000\~грн.\~=\~90000\~грн.)\~(а.с.66). Проте, враховуючи складність даної справи, яка відноситься до категорії малозначних, суд вважає заявлений до відшкодування розмір судових витрат на правничу допомогу необґрунтованим та явно завищеним. Отже, враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, складність справи, обсяг об`єктивно необхідного часу для надання послуг адвокатом у даній справі, суд вважає обґрунтованим розмір вказаних витрат в сумі 3000 грн. Оскільки позов підлягає повному задоволенню, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути, понесені ним судові витрати у розмірі 3028,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved