Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

позивач Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Новолатівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , призначити опікуном дитини [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, посилаючись на злісне ухилення відповідача від виконання покладених на неї законом батьківських обов`язків. В обґрунтування вимог зазначено, що на території Новолатівської сільської ради проживає гр. [PERSON] , [INFO] , яка має двох малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Донька проживає разом зі своїм батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У свідоцтві про народження [PERSON] відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. 08.08.2022 до органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новолатівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від громадянки [PERSON] , [INFO] , надійшла заява з проханням тимчасово влаштувати в її родину дитину, яка залишилася без батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , оскільки мати дитини [PERSON] , [INFO] , покинула 07.08.2022 домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , не займається його вихованням, зловживає алкогольними напоями. [PERSON] являється прабабусею малолітнього [PERSON] , з дитиною в неї склалися близькі стосунки і бажає залишити дитину на виховання у своїй родині. 08.08.2022 комісією при Виконавчому комітеті Новолатівської сільської ради проведено обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та встановлено, що умови для проживання задовільні, наявні вода та електропостачання, опалення в будинку пічне, наявні меблі та побутова техніка, в дитини є одяг та речі першої необхідності, іграшки, для дитини облаштована окрема кімната, ліжко. Рішенням Виконавчого комітету Новолатівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 16.08.2022 №92 малолітнього [PERSON] тимчасово до позбавлення матері батьківських прав, або повернення дитини на виховання матері, влаштовано в родину громадянки [PERSON] , який на сьогоднішній день проживає в її родині. 31.03.2023 до Виконавчого комітету Новолатівської сільської ради від [PERSON] , [INFO] , надійшла заява з проханням позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] , та призначити його опікуном дитини. [PERSON] , [INFO] , за родинною спорідненістю до [PERSON] є двоюрідним дідом, надавши відповідні підтверджуючі документи, з 11.04.2023 перебуває на обліку опікунів (піклувальників) у відділі служби у справах дітей Виконавчого комітету Новолатівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, одружений, має дружину [PERSON] , сина [PERSON] , [INFO] . Спеціалістом відділу служби у справах дітей було здійснено обстеження житлово-побутових умов проживання громадянина [PERSON] за місцем проживання заявника за адресою: [ADDRESS] . Загальна площа будинку 40 кв.м., приміщення складається з чотирьох кімнат: дві спальні кімнати, передпокою, коридору. У будинку пічне опалення, наявне електропостачання, водопостачання, для дитини облаштована окрема кімната, наявне спальне ліжко, шафа для одягу, створені належні умови для проживання та виховання дитини, [PERSON] має одяг, іграшки. Заявник бажає виконувати обов`язки опікуна над двоюрідним онуком [PERSON] , [INFO] , надати йому сімейний затишок та належний догляд. Громадянка [PERSON] за період з 2020 по 2022 роки неодноразово була притягнена до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, дрібне хуліганство, розпивання пива, алкогольних напоїв в забороненому місці та за невиконання батьківських обов`язків. 04.05.2023 Широківським районним судом Дніпропетровської області ухвалено вирок, яким [PERSON] визнано винною за ст. 126 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. [PERSON] з серпня 2022 року проживає окремо від дитини, ухиляється від виконання покладених на неї батьківських обов`язків, не піклується про його життя та здоров`я, про його культурний та моральний розвиток, матеріально не утримує, не займається його вихованням, тобто самоусунулась від виконання покладених на неї батьківських обов`язків по вихованню, розвитку та утриманню дитини. Не змінила свій спосіб життя, постійно вживає спиртні напої, не працює, не прикладає жодних зусиль для повернення дитини для спільного проживання із нею, а отже свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, позбавляючи при цьому свою дитину материнської турботи і любові. Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Ухвалою суду від 26.02.2024 прийнято до розгляду позовну заяву, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 14.03.2024 закрите підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, встановлено загальний порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. У судовому засіданні представник Виконавчого комітету Новолатівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Кручініна Г.М. позов підтримала, посилаючись на обставини, вказані у позові, просила його задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, позовні вимоги визнала, пояснив, що вона часто хворіє, тому не може опікуватись дитиною. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позові. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених в позові. Допитаний на підставі ст. 171 ч. 2 СК України малолітній [PERSON] , [INFO] , суду пояснив, що він проживає разом з бабусею Надею та йому з нею жити добре, надалі він також виявив бажання залишитись проживати з бабусею. Представник відділу служби в справах дітей Виконавчого комітету Новолатівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши позивача, відповідача, третіх осіб, малолітнього [PERSON] , дослідивши письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Вирішуючи даний позов, суд згідно зі ст. 3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989, ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. У судовому засіданні встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 07.02.2019 Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №48 від 07.02.2019, батьками малолітнього є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відомості про батька дитини записані відповідно до ст. 135 ч. 1 СК України (а.с. 8). Матеріали справи містять докази неналежного виконання свої батьківських обов`язків відповідачем [PERSON] по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON] . Якими встановлено, що 08 серпня 2022 року до органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новолатівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від громадянки [PERSON] , [INFO] , надійшла заява з проханням тимчасово влаштувати в її родину дитину, яка залишилася без батьківського піклування [PERSON] , [INFO] , оскільки мати дитини [PERSON] , [INFO] , покинула 07.08.2022 домоволодіння за адресою [ADDRESS] , не займається його вихованням, зловживає алкогольними напоями; з дитиною в неї склалися близькі стосунки і бажає залишити дитину на виховання у своїй родині (а.с. 9 - копія заяви, а.с. 10-11 - копія паспорту). Судом встановлено, що [PERSON] приходиться прабабусею малолітньому [PERSON] . Рішенням Виконавчого комітету Новолатівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 16.08.2022 №92 малолітнього [PERSON] тимчасово до позбавлення матері батьківських прав, або повернення дитини на виховання матері, влаштовано в родину громадянки [PERSON] (а.с. 12); наразі дитина проживає в родині прабабусі. Крім того, відповідач [PERSON] за період з 2020 по 2022 роки неодноразово, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства (https://reyestr.court.gov.ua/Review/91321312, [INFO] , [INFO] , [INFO] , [INFO] , [INFO] дрібне хуліганство ( [INFO] ), розпивання пива, алкогольних напоїв в забороненому місці ( [INFO] та за невиконання батьківських обов`язків ( [INFO] , [INFO] , [INFO] Також 04.05.2023 Широківським районним судом Дніпропетровської області ухвалено вирок, яким [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України, та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки (https://reyestr.court.gov.ua/Review/110659271). За місцем проживання відповідач [PERSON] характеризується негативно (а.с. 25). Згідно висновку виконавчого комітету Новолатівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 10.05.2023 №75 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , виконком вважає за потрібне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] (а.с. 26, 27). 31.03.2023 до Виконавчого комітету Новолатівської сільської ради від [PERSON] , [INFO] , надійшла заява з проханням позбавити племінницю [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] , та призначити його опікуном дитини (а.с. 13 - копія заяви, а.с. 14, 15 - копія паспорту). [PERSON] , [INFO] , за родинною спорідненістю до [PERSON] є двоюрідним дідом, з 11.04.2023 перебуває на обліку опікунів (піклувальників) у відділі служби у справах дітей Виконавчого комітету Новолатівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, одружений, має дружину [PERSON] , сина [PERSON] , [INFO] , за станом здоров`я може бути опікуном, працевлаштований та має гарну виробничу характеристику, до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с. 19 - копія виробничої характеристики, а.с. 20, 29 - копії висновків, а.с. 21 - копія довідки, а.с. 22 - копія витягу). Спеціалістом відділу служби у справах дітей було здійснено обстеження житлово-побутових умов проживання громадянина [PERSON] за місцем проживання заявника за адресою: [ADDRESS] . Загальна площа будинку 40 кв.м., приміщення складається з чотирьох кімнат: дві спальні кімнати, передпокою, коридору. У будинку пічне опалення, наявне електропостачання, водопостачання, для дитини облаштована окрема кімната, наявне спальне ліжко, шафа для одягу, створені належні умови для проживання та виховання дитини, [PERSON] має одяг, іграшки (а.с. 24 - копія акту). Згідно висновку виконавчого комітету Новолатівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 10.05.2023 №76 щодо доцільності призначення громадянина [PERSON] опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] , виконком вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над малолітнім [PERSON] (а.с. 28, 29). Згідно зі статтями 7, 155 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов`язків. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Відповідно ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Тобто, жоден висновок для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батьків, так і для дитини ст. 166 Сімейного кодексу. При вирішенні питання щодо позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , суд враховує їх характер, який з огляду на надані до матеріалів позовної заяви документи та досліджених судом доказів, свідчать про відсутність підстав для попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і покладення на органи опіки та піклування контролю за виконанням батьківських обов`язків. На підставі викладеного, суд погоджується із висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Оскільки наведені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як ухилення відповідача від належного виховання своєї дитини, свідомої зневаги своїми обов`язками, враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що відповідач не займається вихованням сина [PERSON] , не забезпечує його матеріально, не виявляє щодо нього батьківського піклування, що підтверджується як письмовими матеріалами справи, так й інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень. Суду не надано жодного доказу, який би спростовував заявлені вимоги, а оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, диспозитивності та рівності сторін, виходячи з інтересів дитини, суд вважає доведеними заявлені вимоги та вважає за необхідне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] . Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи, що судом підтверджена доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина, суд вважає за необхідне вирішити питання про стягнення з неї аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У силу ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги, що відповідач [PERSON] є працездатною особою, будь-яких доказів щодо обмежень у працевлаштуванні відповідачем не надано, або обставин, які б унеможливлювали сплату аліментів відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України судом не встановлено. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення аліментів 16.11.2023. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про доцільність стягнення щомісячного стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 16 листопада 2023 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. Щодо вимоги позивача про призначення [PERSON] опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] , суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно зі ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми, які залишились без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Відповідно до ч. 2 ст. 244 СК України, при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Згідно з ч. 4 ст. 167 СК України, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Порядок встановлення опіки визначається Правилами опіки та піклування, які затверджені Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88. Пунктом 2.2 Правил встановлено, що опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється, якщо батьки: померли; невідомі; визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими. Опіку (піклування) може бути встановлено і при житті батьків неповнолітніх дітей у випадках, коли батьки: судом позбавлені батьківських прав або прийнято рішення про відібрання дитини і передачу її під опіку незалежно від того, позбавлені вони батьківських прав чи ні, оскільки перебування з ними небезпечне для життя дитини. Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Рішення про встановлення опіки (піклування) повинно бути прийняте не пізніше як у місячний термін з моменту, коли відповідному органові опіки та піклування стане відомо про потребу встановлення опіки чи піклування (п. 2.4 Правил). Відповідно до п. 3.1. Правил, для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною, надається: родичам дитини незалежно від місця їх проживання; особам, у сім`ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування. При цьому за умови досягнення нею відповідного віку (10 років) враховуються побажання самої дитини. Призначеному опікуну або піклувальнику видається посвідчення установленого зразка (додаток 3). Таким чином, суд вважає, що для призначення судом опікуна повинна існувати сукупність двох обставин, а саме дитина повинна бути позбавлена батьківського піклування та наявне подання органу опіки та піклування про призначення конкретної особи опікуном. Орган опіки та піклування при підготовці подання перевіряє чи відповідає кандидат в опікуни вимогам закону, можливості виконувати опікунські обов`язки та стосунки з дитиною. Орган опіки та піклування може призначити опікуна своїм рішенням із видачею посвідчення. Враховуючи те, що до матеріалів справи не додано подання органу опіки та піклування про призначення [PERSON] опікуном, суд не має можливості задовольнити вимоги в цій частині. При цьому суд наголошує, що наявний у матеріалах справи висновок про доцільність призначення громадянина опікуном на малолітнім, не є тотожним поданню органу опіки та піклування. Крім того, відмова суду в цій частині позовних вимог не позбавляє [PERSON] права звернутись до органу опіки та піклування про призначення його опікуном з видачею відповідного посвідчення відповідно до ст. 61 ЦК України. При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на думку малолітнього [PERSON] , [INFO] , який і надалі висловлює бажання проживати зі своєю бабусею [PERSON] . Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України та Законом України «Про судовий збір» та, оскільки предметом судового розгляду є дві позовні вимоги: позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, які були задоволені, враховуючи, що позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2 147,20 грн.

Outcome: partial