Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки, в якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який зареєстровано 02.07.2005 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції про що складено актовий запис №1297, що стверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час перебування у шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає ті обставини, що у них з відповідачкою відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Також, [PERSON] стверджує, що можливості зберегти сім`ю немає, подружні відносини між ними фактично припинилися, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 24.11.2023 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Галицького районного суду м. Львова. 11.03.2024 року справа надійшла до Галицького районного суду м. Львова. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12.03.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Позивач та його представник до суду не з`явилися, однак подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на таке. Відповідно до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 02.07.2005 року між [PERSON] та [PERSON] . Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції зареєстовано шлюб, про що складено актовий запис №1297 від 02.07.2005 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] » /а. с. 5/. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що сімейне життя між позивачем та відповідачкою не склалося, через різні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбних відносин сторони тривалий час не підтримують, проживають окремо, припинили вести спільне господарство, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливе та суперечить їх інтересам. Жодних спроб зміцнити сім`ю сторони не роблять. Шлюб носить формальний характер, примирення не можливе. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому суд доходить висновку, що позов слід задовольнити. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved