Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

11.06.2024 згідно вхідної реєстрації кореспонденції позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 21.11.2013 сторони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання у сторін народились діти : [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили взаєморозуміння та близькі почуття. З грудня 2021 року шлюбні відносини фактично припинилися. Зазначає, що шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя є неможливе, а тому перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ, 11.06.2024 таку передано головуючій Кіндратишин Л.Р. 12.06.2024. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати без його участі. Відповідач повторно у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, у тому числі через оголошення про її виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України. Правом на подання відзиву не скористалась. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавала. За таких обставин, з урахуванням положень статей 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Так як сторони в судове засідання, призначене на 15.06.2024 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст. 259 ЦПК України і ч. 5 ст. 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21 листопада 2013 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №1860. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка « [PERSON] » , дружини - « [PERSON] » (а.с.4). У шлюбі у сторін народились діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с. 5-6). Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Спільні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються СК України. Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того, суд звертає увагу на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Таким чином оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам позивача, то шлюб між сторонами, слід розірвати. Таким чином позов підлягає до задоволення. В порядку ч.2 ст.115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої в даному випадку сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача в користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved