Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до ДУ "Держгідрографія" про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та виплату середнього заробітку. До суду звернувся адвокат Поліщук П.П., який діє в інтересах [PERSON] , з заявою про ухвалення додаткового рішення. В обгрунтування заяви зазначив, що 04.07.2023 року позивачем було укладено договір про надання правничої допомоги із адвокатом Поліщуком П.П. Відповідно до замовлення № 1 від 04.07.2023 року до договору про надання правничої допомоги, сторонами обумовлено, що гонорар за договором встановлюється у фіксованому розмірі в сумі 25000,00 грн,, та сплачується клієнтом протягом двох місяців із дати винесення судового рішення у справі. У випадку задоволення позовної заяви у вказаній справі, гонорар сплачується із коштів, отриманих у якості компенсації судових витрат на правничу допомогу. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28.06.2024 року, задоволено частково позов [PERSON] , до ДУ «Держгідрографія» про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та виплату середнього заробітку.У зв`язку з неможливістю подання доказів на понесення витрат на правничу допомогу до ухвалення судового рішення у справі, представником позивача у встановленому законом порядку та строки було зроблено заяву про надання таких доказів протягом 5 днів після ухвалення судового рішення у справі. З урахуванням викладеного просить суд ухвалити додаткове рішення у справі та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 25000,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні заяву підтримав наполягав на її задоволенні.Вказав, що є всі передбачені законом підстави для задоволення поданої заяви. Позивач надала заяву про проведення судового засідання без її участі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, зазначив, що сума витрат на правничу допомогу заявлена стороною позивача не обґрунтована, тому просив відмовити у задоволенні заяви. Додатково вказав, що ряд виконаних робіт представником позивача, які зазначені у акті, не відповідають принципу співмірності відносно затраченого часу. Проведення судових засідань, обсяг наданих послуг адвокатом в суді не відповідає критерію реальності таких витрат. Такі витрати не були фактичними і немінучими, а їх розмір не є обгрунтованим. Також зазначив, що в поданому акті не міститься вартості за кожну надану послугу. У разі якщо суд прийде до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу просив зменшити розмір вказаних витрат, оскільки позов було задоволено частково. Дослідивши заяву та матеріали справи, заслухавши сторони суд приходить до наступного. В провадженні Дарницького районного суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Державної установи «Держгідрографія», про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та виплату середнього заробітку. Рішенням Дарницького районного суду м. Києві від 28.06.2024 року було частково задоволено позовні вимоги у вищевказаній цивільній справі та визнано незаконним та скасовано наказ Державної установи «Держгідрографія» № 174-к від 22.05.2023 року «Про особовий склад», яким [PERSON] , з 22.05.2023 року звільнено з посади заступника начальника юридичного управління у зв`язку із скороченням штату працівників згідно з п.1 ст. 40 КЗпП України. Поновлено [PERSON] , на посаді заступника начальника юридичного управління з 23 травня 2023 року. Стягнуто з Державної установи «Держгідрографія» (код ЄДРПОУ 21720000, юридична адреса: 04176, м. Київ, вул. Електриків, 26) на користь [PERSON] , середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 23 травня 2023 року по 28 червня 2024 року у розмірі 770667,63 грн., без урахування утримання податків та інших обов`язкових платежів. На підтвердження витрат, які поніс позивач на отримання професійної правничої допомоги до суду представником позивача надано договір про надання правової допомоги від 04.07.2023 року, замовлення №1 від 04.07.2023 року, відповідно до якого визначено, що гонорар адвоката встановлюється у фіксованому розмірі в сумі 25000,00 грн., акт приймання-передачі наданих послуг від 01.07.2024 року. Норма частини 8 статті 141 ЦПК України визначає, що докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частиною 1 ст. 133 ЦПК встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову (ч. 2 ст. 16 ЦПК України). Одним з основних принципів цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У разі недотримання вимог ч. 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). З урахуванням викладеного, суд вважає, що подана заява про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню частково. Беручи до уваги співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з вимог розумності, справедливості та пропорційності, враховуючи наявність усталеної судової практики з розгляду подібних справ, беручи до уваги, що позовні вимоги були задоволенні частково суд приходить до висновку, що зазначені позивачем витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню частково у розмірі 17000,00 грн.

Outcome: partial