Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

24 травня 2024 року заявниця\~ [PERSON] \~звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області із заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] від 06.06.1981 року. Свою заяву обґрунтовує тим, що досягнувши пенсійного віку заявник звернулася до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії. 05.04.2024 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за №054450004765 заявнику було відмовлено в призначені пенсії, з підстав відсутності необхідного страхового стажу, до загального трудового стажу заявника не враховано періоди роботи згідно записів трудової книжки від 06.06.1981 року за № [NUMBER] , оскільки на титульній сторінці трудової книжки зроблено виправлення по-батькові заявниці з « [PERSON] » на « [PERSON] » та дати народження з нечіткого «1963 року» на чіткий. Однак ці виправлення не відповідають нормам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників» №58 від 29.07.1993 року. На теперішній час здійснити виправлення в трудовій книжки заявника неможливо, у зв`язку з тим, що підприємство КП «Побутсервіс», що вносило виправлення до трудової книжки розташоване у с.Мар?їнка, Донецької області, яке наразі тимчасово окуповано, а тому вирішити питання щодо виправлення вказаних помилок в позасудовому порядку не виявляється можливим. Зважаючи на це, заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою. Ухвалою суду від 28.05.2024 року по справі відкрито провадження. В судове засідання заявник та його представник адвокат Ємець В.М. не з`явилися, на адресу суду представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без її участі, та участі заявника, позовні вимоги просить суд задовольнити. 11.07.2024 року до суду надійшла заява від представника заінтересованої особи, за змістом якої Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області прохало суд розгляд даної справи проводити без його участі, при розгляді справи покаладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що предметом розгляду в даній справі є встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до пункту 5 частини 2\~статті 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відмовити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Спір про право характеризує такий стан відносин, коли між сторонами існують певні розбіжності з приводу наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків, здійснення яких неможливо без судового втручання. Відповідно із п.12\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», на підставі п.6\~ст. 273 ЦПК\~суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Судом встановлено, що при заповненні трудової книжки [NUMBER] від 06.06.1981 року підприємством було зроблено виправлення в по-батькові заявника та року народження. (а.с.27). У пункті 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 за № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, вказано, що зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. При цьому, у трудовій книжці [PERSON] наявні виправлення з закресленням її дати народження та по-батькові без посилання на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки та без завіреного підпису керівника підприємства та печатки відділу кадрів.(а.с.27). Факт належності [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] від 06.06.1981 року підтверджується наступними доказами, наявними в матеріалах справи: копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.05.1963 року, згідно якого вбачається, що [INFO] народилася « [PERSON] » (а.с.6), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] підтверджується зміна прізвища заявниці на російській мові з дошлюбного « [PERSON] » на шлюбне « [PERSON] », рік народження вказаний [INFO] , по-батькові « [PERSON] ». (а.с.24), копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 30.05.2002 року, де її дата народження вказана « [INFO] », прізвище, ім`я та по-батькові зазначено на російській мові « [PERSON] » (а.с.8), копію ідентифікаційного коду, де дата народження заявниці вказана « [INFO] » (а.с.22). Факт належності\~правовстановлюючого документу,\~а саме\~трудової книжки\~серії [NUMBER] \~від 06.06.1981\~року для\~заявника має\~юридичне значення та необхідно для оформлення пенсії за віком. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для оформлення пенсії, суд доходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 294 ЦПК України судові витрати по справам окремого провадження не відшкодовуються, тому суд відносить судові витрати на рахунок заявника по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved