Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] (далі по тексту - позивачка) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал» (далі по тексту - відповідач), треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А., приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал О.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення безпідставно набутих коштів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.12.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис №21773, яким стягнуто з позивача на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість в розмірі 36 817,804грн. 20.01.2021 на підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. було відкрито виконавче провадження № [NUMBER]. Позивач вважає, що виконавчий напис № 21773 від 08.12.2016 вчинено приватним нотаріусом з порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом. Зокрема, на думку позивача, при вчиненні спірного виконавчого напису, нотаріусом було порушено вимоги Закону України «Про нотаріат» та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а саме, нотаріусом не перевірено безспірність заборгованості, виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який не був посвідчений нотаріально. З огляду на викладене, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 08.12.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрований в реєстрі за № 21773 про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ПАТ «Альфа-Банк». Окрім цього, позивач просить стягнути з ТОВ "Вердикт Капітал" грошові кошти стягнуті у виконавчому провадженні № [NUMBER] за виконавчим написом від 08.12.2016 вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрованим в реєстрі за № 21773 у сумі 9858, 02 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.03.2024 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.04.2024 задоволено клопотання представника позивачки про забезпечення позову, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 21773 від 08.12.2016, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 03.07.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача наголошує на безпідставності вимог позивачки та просить залишити позов без задоволення. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, представник позивачки подав заяву в якій вказав, що просить проводити розгляд справи у відсутність позивачки, позовні вимоги підтримує та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом із тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, на підставі положень ст. 280 та у відповідності до ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 08.12.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис № 21773, про стягнення на користь ПАТ «Альфа-Банк» з [PERSON] , боржника за угодою про надання особистого кредиту №500548634 від 30.03.2016, укладеним з ПАТ «Альфа-Банк». Відповідно до Виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 31.05.2016 по 15.11.2016. Сума заборгованості складає 36 817,80 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 28 856,24 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 1 585,24 грн. , заборгованість по комісії - 6 376,32 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. було відкрито виконавче провадження № 642213665 з примусового виконання виконавчого напису № 21773 виданого 08.12.2016. Таким чином, судом встановлено, що 08.12.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис № 21773 про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості. Позивачем пред`явлено позов про визнання виконавчого напису № 21773, вчиненого 08.12.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. до ТОВ «Вердикт Капітал», в той час як стягувачем за виконавчим написом являється ПАТ «Альфа-Банк». Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (пункти 3 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України). Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина друга статті 48 ЦПК України). Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63)). Отже, судом встановлено, що належним відповідачем по справі про визнання виконавчого напису від 08.12.2016 за № 21773 таким, що не підлягає виконанню, є ПАТ «Альфа-Банк». Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що позивач пред`явив даний позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до неналежного відповідача, ТОВ «Вердикт Капітал». Суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі в ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а в разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦК України). Однак, клопотання про залучення належного відповідача позивачем подано не було. Вказані вище висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року в справі № 289/2110/21 (провадження № 61-5136св22). При цьому, суд бере до уваги, що установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39)). Враховуючи вказані висновки, які є обов`язковими до застосування судом (ст.263 ЦПК України), суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Ухвалюючи судове рішення, суд, крім іншого, приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958, про те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Таким чином, встановивши, що позов визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з цих підстав, а тому не надає оцінку іншим доводам позовної заяви, які стосуються розгляду справи по суті. Щодо повернення безпідставно отриманих коштів слід зазначити таке. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. було відкрито виконавче провадження № 642213665 з примусового виконання виконавчого напису № 21773 виданого 08.12.2016. Стягувачем у виконавчому провадженні № 642213665 є ТОВ «Вердикт Капітал». Згідно відповіді приватного виконавця виконавчого округу Київська область Канцедала О.О. від 15.03.2023 № 4444 станом на 15.03.2024 по виконавчому провадженню № [NUMBER] приватним виконавцем Канцедалом О.О. стягнуто 10462,79 грн., з яких на користь ТОВ «Вердикт Капітал» перераховано грошові кошти в сумі 9858, 02 грн. Отже, в частині пред`явлення вимоги про повернення коштів, стягнутих у виконавчому провадженні № [NUMBER] за виконавчим написом від 08.12.2016 вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., зареєстрованим в реєстрі за № 21773 належним відповідачем являється ТОВ «Вердикт Капітал». Разом з цим, згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч. 2 ст. 1212 ЦК України). Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 30.08.2018 року у справі № 334/2517/16-ц під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Враховуючи, що судом було відмовлено у визнанні виконавчого документу, на підставі якого відбувалось стягнення заборгованості з позивачки на користь ТОВ «Вердикт Капітал» таким, що не підлягає виконанню, підстави вважати, що кошти, стягнуті у виконавчому провадженні № [NUMBER], є безпідставно набутими відсутні. За таких обставин, вимога позивачки про стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал грошових коштів, стягнутих у виконавчому провадженні № [NUMBER] не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed