Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

В квітні 2024 року позивачка звернулася до Ковельського міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 08.06.2017 Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №216. В обґрунтування вимог зазначила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 08.06.2017. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час подружжя проживає окремо, спільного господарства не ведуть. Позивачка вважає, що примирення не можливе. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20.05.2024 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. 18.06.2024 судове засідання відкладено через неявку відповідача. Позивачка в судове засідання не з`явилась,\~про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином,\~в позовній заяві просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився,\~про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,\~подав заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Оскільки відповідач визнав, пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі. Шлюб зареєстрований 08.06.2017, актовий запис №216, дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON] , свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , від 28.09.2017 Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , яке видане 09.06.2021 Ковельським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Відповідно до ст.\~ст. 110-112 Сімейного кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до\~ст. 109 СК України\~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Чоловік і жінка перестали підтримувати шлюбні відносини. Зберігати свою родину сторони не мають наміру, про надання строку для примирення позивачка категорично заперечує. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і жінки і збереження даної родини стали неможливими, а також, що це суперечить інтересам обох з подружжя. Тому такий шлюб відповідно до\~ст. 112 СК України\~необхідно розірвати, а позов задовольнити. На виконання ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачці з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, іншу частину сплаченого судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved