Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та від шлюбу мають спільного сина [PERSON] . Під час шлюбу, 04.12.1997 року отримали свідоцтво про право власності на житло на праві спільної сумісної власності квартири по [ADDRESS] . Вказує, що після розірвання шлюбу з [PERSON] , вона одружилася вдруге та у 1999 році разом із сином переїхала проживати до чоловіка у с. Опришени. [INFO] помер її син [PERSON] , вона здійснила поховання сина та вступила в управління спадковим майном. Зазначає, що у січні [INFO] помер її колишній чоловік [PERSON] та його поховання здійснила сестра [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку квартири по [ADDRESS] , яку прийняла сестра [PERSON] та в подальшому в судовому порядку визнала право власності на неї. Тому виникла необхідність оформлення права власності на решту 2/3 частки вказаної квартири. 03 квітня 2024 року вона звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом на 1/3 частку квартири, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Свою 1/3 частки квартири вона також не має можливості оформити, оскільки у неї наявна лише копія свідоцтва про право власності на житло на праві спільної сумісної власності квартири від 04.12.1997 року. Крім цього, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником майна значиться [PERSON] . А відповідно до інформаційної довідки КП «Бюро технічної документації Глибоцької селищної ради» від 17.04.2024 року, вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 04.12.1997 року. На підставі викладеного, просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , а також визнати право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.12.1997 року, виданого Глибоцькою селищною радою згідно розпорядження № 61 Глибоцької селищної ради від 04.12.1997 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача Глибоцької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області не з`явився, однак від представника селищної ради надійшла заява, згідно якої Глибоцька селищна рада позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, просить суд розглянути справу у відсутність представника відповідача. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 04 грудня 1997 року, квартира, яка розташована в [ADDRESS] на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 19.12.1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Глибоцької райдержадміністрації Чернівецької області, був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 91. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] . [INFO] в с. Опришени Глибоцького району Чернівецької області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Як вбачається з довідки № 378 від 05 березня 2024 року, виданої Глибоцькою селищною радою Чернівецького району Чернівецької області, померлий [PERSON] постійно проживав без реєстрації в [ADDRESS] з 1999 року по день смерті [INFO] . Разом з ним за вказаною адресою на день його смерті були зареєстровані та проживали: мати [PERSON] , вітчим [PERSON] та сестра [PERSON] . Після його смерті в управління спадковим майном у встановлений законом 6 ти місячний термін для прийняття спадщини вступила [PERSON] , що підтверджується тим, що вона у жовтні 2003 року розпорядилася речами померлого. Спадщину після смерті [PERSON] своєчасно прийняла його сестра [PERSON] та згідно рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2024 року за [PERSON] , [INFO] , жителькою [ADDRESS] , визнано право власності на 1/3 частку спадкового майна- квартири, що знаходиться по [ADDRESS] , загальною площею 41,1 кв.м., житловою площею 22,00 кв.м., яка складається з: коридор -1, кухня 2, кімнати 3, загальною вартістю 154 125,00 грн. Таким чином, до складу спадкового майна після смерті [PERSON] входить 1/3 частка квартири, що знаходиться по [ADDRESS] , загальною площею 41,1 кв.м., житловою площею 22,00 кв.м., яка складається з: коридор -1, кухня 2, кімнати 3, загальною вартістю 154 125,00 грн. Інша 1/3 частка квартири, що знаходиться по [ADDRESS] , належить позивачці на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04 грудня 1997 року. Як вбачається із відповіді нотаріуса на запит суду № 93/02-14 від 01.05.2024 року, спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є [PERSON] . Відповідно до\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1268 ЦК України\~передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] має законні права на спадкове майно після смерті сина [PERSON] , однак у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів позивач не має можливості оформити право власності. Відповідно до ч.2\~ст.328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно\~ст.392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При таких обставинах суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved