Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

23.01.2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 15 серпня 2019 року Голопристанським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, від якого вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог вказала, що спільне життя не склалося, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам. На примирення не погоджується, просить розірвати шлюб. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.02.2024 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.03.2024 р. провадження у справі зупинено у зв`язку із наданням сторонам строк на примирення тривалістю 2 місяці. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 06.05.2024 р. провадження у справі поновлено, продовжено судовий розгляд. Позивачка в судове засідання не прибула, у прохальній частині позову просила проводити розгляд справи у відсутність. Відповідач, будучи у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення. Суд, встановивши обставини справи на перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 15 серпня 2019 року у Голопристанському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.08.2019 року (арк. справи 7). Позивачка є матір`ю малолітнього [PERSON] , який народився [INFO] , батьком зазначено [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.06.2018 року (арк. справи 5). Відомостей про визнання відповідачем батьківства щодо малолітньої дитини позивачкою не надано. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між подружжям припинені, подружжя проживають окремо, ведуть окреме господарство. Судом надавався строк на примирення, однак, сторони не досягли примирення, внаслідок чого, суд дійшов висновку про неможливість подальшого збереження сім`ї. За таких обставин збереження сім`ї між подружжям неможливо. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21.12.2007 року № 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, проаналізувавши встановлені конкретні обставини у справі, оцінивши надані в силу вимог статті 80 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивачки продовжувати шлюбні відносини, безрезультатність наданого строку на примирення, дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі жінки, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право за статтею 113 СК України після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу, прізвища: позивачці змінити на дошлюбне « [PERSON] », відповідачу залишити без змін. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. На підставі викладеного,

Outcome: approved