Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

Представник ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» звернувся\~до суду\~із позовною\~заявою до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором\~№ В02.13073.005095888 від 01 квітня 2019р. у розмірі\~19\~207 грн\~70\~коп та витрати за оплату судового збору у розмірі 3028 грн 00коп. В обґрунтування\~своїх вимог\~позивач посилається\~на те,\~що 01.04.2019\~між АТ\~«Ідея Банк»\~та [PERSON] \~було укладено\~кредитний договір\~№\~В02.13073.005095888.\~07.07.2023\~року між\~АТ «Ідея\~Банк» та\~ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» укладено\~договір факторингу\~№ 07072023,\~у відповідності\~до умов\~якого,\~АТ «\~Ідея Банк»\~передає (відступає)\~ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» за\~плату належні\~йому права\~вимоги,\~а ТОВ\~«ФК «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~приймає належні\~АТ «Ідея\~Банк» права\~вимоги до\~боржників,\~вказаних у\~Реєстрах Боржників.\~Відповідно до\~Реєстру боржників\~№ 3\~до Договору\~факторингу №07072023\~від 07.07.2023\~року,\~ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів» набуло\~права грошової\~вимоги до\~відповідача в\~сумі 19\~207,70\~грн.\~Всупереч умов\~кредитного договору,\~незважаючи на\~повідомлення,\~відповідач не\~виконав свого\~зобов`язання.\~Після відступлення\~позивачу права\~грошової вимоги\~на відповідача,\~останній не\~здійснив жодного\~платежу для\~погашення кредитної\~заборгованості ні\~на рахунки\~ТОВ «ФК\~«Європейська агенція\~з повернення\~боргів»,\~ні на\~рахунки попереднього\~кредитора.\~Таким чином,\~відповідач має\~непогашену заборгованість\~перед ТОВ\~«ФК «Європейська\~агенція з\~повернення боргів»\~за кредитним\~договором №\~В02.13073.005095888 від 01.04.2019 в розмірі 19\~207,70грн., з яких: 7495, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11\~712,70 грн.- сума заборгованості за відсотками. Позивач зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 07.07.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Згідно п. 5.1. Договору факторингу права вимоги вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» в день підписання відповідного реєстру боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «САПБ» зобов`язань, передбачених п. 4.1 цього договору. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обся строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором, у зв`язку з чим позивач звертається до суду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 11.03.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Копію цієї ухвали, позовної заяви та доданих до неї документів надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням за його останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, але відправлення повернуто до суду не отриманим. Відповідно до постанови КЦС ВС від 01.12.2023 № 591/4832/22 (61-10261св23) -довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутністю за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Відзиву на позов до суду не надано. Відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України\~у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, суд, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, ухвалив вважати можливим провести заочний розгляд, згідно положень ст. 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. За правилами\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 1054 ЦК України\~визначено: за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Судом встановлено, що 01.04.2019 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №\~В02.13073.005095888, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 7495,00 гривень, строком на 24 місяці. Відповідно до п. 1.3, 1.4 Договору, за користування\~кредитом позичальник сплачує процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 7%. Станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена Рішенням правління Банку, становить 9,50 %, що за маржею Банку становить\~16,5 %. (а.с. 5-7). Факт укладення кредитного договору підтверджується копіями: кредитного договору, договору добровільного страхування життя, заяви на акцепт, паспорту споживчого кредиту, додатку до паспорту споживчого кредиту, заявою-анкетою, ордером-розпорядження, заявою про акцепт публічної оферти. 07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 07072023, у відповідності до умов якого, АТ « Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах Боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 3 до Договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 19 207,70 грн. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обся строки і на умовах, передбачених Договором. Відповідно до Реєстру боржників № 3 до Договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 року, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № В02.13073.005095888 від 01.04.2019, за період часу з 20.05.2019 по 01.04.2021 у розмірі 19 207,70 грн., з яких 7495, 00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11\~712,70 грн.- сума заборгованостіза відсотками. За змістом статей\~626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1055 ЦК України\~установлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Крім того, презумпція правомірності договору факторингу, передбачена\~статтею 204 ЦК України, також не спростована. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані нормами\~Глави 71 Цивільного кодексу України. У відповідності до\~статті 6 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша\~статті 627 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст.626 Цивільного кодексу України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одним із видів договорів, є договір приєднання, яким відповідно до ч.1\~ст.634 Цивільного кодексу України\~є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як передбачено\~ст.641 Цивільного кодексу України\~пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Відповідно до\~ст.526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За вимогами\~ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до\~ст.1054 Цивільного кодексу України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно\~ст.1056-1 Цивільного кодексу України\~процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Частиною 1\~ст.1049 Цивільного кодексу України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі\~ст. 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Також суд звертає увагу, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що\~стаття 204 ЦК України\~закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Позичальник не довів належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених зазначеними вище кредитним договором, а також не спростовує факту наявності простроченої заборгованості та ненадає альтернативного розрахунку суми заборгованості, презумпція правомірності яких не спростована. В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі №6-14194св14, зроблено висновок, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги. При цьому договори та їх умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15№ «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Відповідач не скористався своїм процесуальним правом щодо надання відзиву на позов та доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову, в разі наявності таких. Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, та надані позивачем розрахунки заборгованості суд приходить до висновку, що розмір заборгованість є обгрунтованим та підстав не довіряти розрахункам у суду не має. Відповідачем не надано жодного доказу на спростування доводів позивача. [PERSON] користувався наданими коштами, заперечень щодо незгоди з наданим кредитом та розміром нарахованої заборгованості суду не надав, доказів про відсутність заборгованості у розмірі вказаному в розрахунку, суду ним також не надано, а тому права позивача порушені та підлягають захисту в судовому порядку шляхом задоволення позову, оскільки відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 207,70 гривень. Також представник позивача в позові просив стягнути з відповідача судові витрати. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог\~статті 141 ЦПК України. Так, в позові представником було зазначено, що судові витрати ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» складаються з суми судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 3028,00 гривні та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів - у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1514 гривні. Дослідивши матеріали справи, судом не встановлено, які витрати, крім сплати судового збору, були понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», оскільки в матеріалах відсутні будь-які докази на підтвердження наявності витрат позивача під час розгляду справи. Зважаючи на вище вказане, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму, сплаченого при поданні позову, судового збору. В частині стягнення судових витрат у сумі 1514, 00 грн, пов`язаних з розглядом справи, суд вважає за необхідне відмовити через недоведеність. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial