Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

10.05.2024 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] , третя особа Вільнозапорізька сільська рада Баштанського району Миколаївської області, про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності, а саме: виділити в натурі [PERSON] 1/3 частину земельної ділянки, яка становить 3,1833 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4824581200:04:000:0060, а також 1/3 частини земельної ділянки, яка становить 2,6560 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4824581200:03:000:0147 згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі загальною площею 9,55 га та технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі загальною площею 7,97 га, (відповідно), які розташовані на території Вільнозапорізької сільської ради ( Вільнозапорізької територіальної громади ) Баштанського району Миколаївської області, припинивши при такому виділі [PERSON] право спільної часткової власності. Виділити в натурі [PERSON] 1/3 частину земельної ділянки, яка становить 3,1833 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4824581200:04:000:0517, згідно технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі загальною площею 9,55 га та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі загальною площею 7,97 га (відповідно), які розташовані на території Вільнозапорізької сільської ради (Вільнозапорізької територіальної громади) Баштанського району Миколаївської області, припинивши при такому виділі [PERSON] право спільної часткової власності. Позовні вимоги позивачі обґрунтували тим, що за життя, батько сторін по справі - [PERSON] був власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 9,55 га, розташованої на території Вільнозапорізької сільської ради Новобузького району Миколаївської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії 1-МК №006513, виданого 09.04.2001 року Вільнозапорізькою сільською радою Новобузького району Миколаївської області згідно рішення 18 сесії 23 скликання Вільнозапорізької сільської ради Новобузького району від 16.03.2001 року за №150 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1190 та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,97 га, розташованої на території Вільнозапорізької сільської ради Новобузького району Миколаївської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-МК №020786, виданого 22.12.2001 року Вільнозапорізькою сільською радою Новобузького району Миколаївської області згідно рішення 22 сесії 23 скликання Вільнозапорізької сільської ради Новобузького району від 30.10.2001 року за №189 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2709. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті, позивачі [PERSON] та [PERSON] та відповідач [PERSON] , звернулись з заявами до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом. В подальшому, позивачам та відповідачу, 02.04.2012 року були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом про право власності по 1/3 часток (кожному) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 9,55 га та право власності по 1/3 частки (кожному) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 7,97 га, які розташовані на території Вільнозапорізької сільської ради Новобузького району Миколаївської області, що належали померлому [PERSON] . Відповідач, після смерті батька та отримання свідоцтва про спадщину за заповітом оформила право власності на свою 1/3 частку земельної ділянки, яка становить 3,1833 га із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 9,55 га та на 1/3 частку земельної ділянки, яка становить 2,656 га із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 7,97 га, які розташовані на території Вільнозапорізької сільської ради Новобузького району Миколаївської області . Але позивачі на цей час ще не оформили право власності на свої частки земельних ділянок та є співвласниками вказаного вище майна (земельних ділянок), тому не можуть укласти договір про виділ в натурі частки із спільного майна та в позасудовому порядку, позбавлені можливості реалізувати своє право на власність та подальшої державної реєстрації майна. Ухвалою суду від 29.05.2024 року відкрито провадження у справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. Позивач [PERSON] , позивач [PERSON] та їх представник [PERSON] в судове засідання не з`явились. Від позивачів до суду надійшли заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, також надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Вказала, що заперечень проти позовних вимог не має, просить також їх задовольнити. Крім того до заяви долучила документи, які підтверджують її родинні відносини із позивачами. Представник третьої особи Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області\~в судове засідання не з`явився. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника третьої особи. Будь-яких заперечень проти позовних вимог в заяві не вказано. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.3, 4\~ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206,\~207\~цього\~Кодексу. Згідно з ч.4\~ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею 1/3 частки земельної ділянки (кадастровий номер 4824581200:04:000:0060), загальною площею 9,55 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 02.04.2012 року, реєстр № 1-428 від 02 квітня 2012 року, виданим державним нотаріусом Новобузької державної нотаріальної контори Миколаївської області Паліюк Л.М. (а.с. 7); витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 30073541 від 02.04.2012 року (а.с. 8); Витягом з Державного земельного кадастру № НВ-6100227402024 від 29.02.2024 року (а.с. 11-16). Крім того, [PERSON] є власницею 1/3 частки земельної ділянки (кадастровий номер 4824581200:03:000:0147), загальною площею 7,97 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 02.04.2012 року, реєстр № 1-432 від 02 квітня 2012 року, виданим державним нотаріусом Новобузької державної нотаріальної контори Миколаївської області Паліюк Л.М. (а.с. 9); витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 30073541 від 02.04.2012 року (а.с. 10); Витягом з Державного земельного кадастру № НВ-6800163062024 від 28.02.2024 року (а.с. 17-22). Також судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/3 частки земельної ділянки (кадастровий номер 4824581200:04:000:0517), загальною площею 9,55 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 02.04.2012 року, реєстр № 1-436 від 02 квітня 2012 року, виданим державним нотаріусом Новобузької державної нотаріальної контори Миколаївської області Паліюк Л.М. (а.с. 82); витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 30073838 від 02.04.2012 року (а.с. 83); Витягом з Державного земельного кадастру № НВ-3200329252024 від 04.03.2024 року (а.с. 86-91). Крім того [PERSON] є власником 1/3 частки земельної ділянки (кадастровий номер 4824581200:03:000:0463), загальною площею 7,97 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Вільнозапорізької сільської ради Баштанського району Миколаївської області, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 02.04.2012 року, реєстр № 1-440 від 02 квітня 2012 року, виданим державним нотаріусом Новобузької державної нотаріальної контори Миколаївської області Паліюк Л.М. (а.с. 84); витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 30073943 від 02.04.2012 року (а.с. 85); Витягом з Державного земельного кадастру № НВ-0500283362024 від 04.03.2024 року (а.с. 92-97). Дане майно було успадковане позивачами після смерті їх батька [PERSON] , який помер [INFO] . Співвласником іншої 1/3 частки земельних ділянок є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.04.2012 року, реєстр № 1-440 від 02 квітня 2012 року, виданим державним нотаріусом Новобузької державної нотаріальної контори Миколаївської області Паліюк Л.М. За замовленням позивача [PERSON] від 29.01.2024 року було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Вільнозапорізької сільської ради ( ТГ) Баштанського району Миколаївської області із кадастровим номером 4824581200:04:000:0060 ( а.с.23-50). Крім того, за замовленням позивача [PERSON] від 29.01.2024 року було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Вільнозапорізької сільської ради ( ТГ) Баштанського району Миколаївської області із кадастровим номером 4824581200:03:000:0147 ( а.с.51-77). Із листа Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області вих.. № Б-772-03-06 від 10.04.2024 року [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, що утворилась в результаті поділу земельної ділянки, оскільки не надано договір про виділ у натурі частки із спільного майна або рішення суду ( а.с.78-79). Крім того, за замовленням позивача [PERSON] від 29.01.2024 року було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Вільнозапорізької сільської ради ( ТГ) Баштанського району Миколаївської області із кадастровим номером 4824581200:04:000:0517 ( а.с.98-123). Крім того, за замовленням позивача [PERSON] від 29.01.2024 року було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Вільнозапорізької сільської ради ( ТГ) Баштанського району Миколаївської області із кадастровим номером 4824581200:03:000:0463 ( а.с.124-151). Із листа Новобузької міської ради Баштанського району Миколаївської області вих.. № Б-773-03-06 від 10.04.2024 року [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації права власності на земельну ділянку, що утворилась в результаті поділу земельної ділянки, оскільки не надано договір про виділ у натурі частки із спільного майна або рішення суду ( а.с.152-153). Згідно з положеннями Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). При цьому, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його\~смерті, що передбачено ст.1218 ЦК України. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі (ч. 2 ст. 1278 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (ч. 1 ст. 356 ЦК України). Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч. ч. 1-3 ст. 358 ЦК України). Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України\~\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється (ч.ч. 1-2 ст. 367 ЦК України). Аналогічно, згідно з ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на\~отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Також відповідно до ч.4, 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст. 158 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (п.п. «е» п. 18) у випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання\~\~в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Враховуючи викладене, суд оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] , знайшли своє підтвердження, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved