Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №501040499 у розмірі 164 010,98 грн. В обґрунтування вимог посилається на те, що [PERSON] уклав з АТ «Альфа Банк» (який 12.08.2022 переіменовано в АТ «Сенс Банк») угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 501040499. (Суд звертає увагу, що позивачем у тексті позовної заяви помилково зазначено дату укладення такої угоди - «20.08.2023», що вочевидь є опискою, оскільки всі докази, додані до позову свідчать про те, що вірною є дата «03.07.2018») . Банк належним чином виконав свої зобов`язання щодо надання позичальнику кредиту. Останній же належним чином своїх зобов`язань не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 164010,98 грн. Направлена позивачем досудова вимога щодо виконання договірних зобов`язань відповідачем залишена без реагування. Просить стягнути з відповідача на користь Банку зазначену суму заборгованості, а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн. Рух справи 05.03.2024 позовна заява надійшла до суду. 06.03.2024 у справі відкрите провадження, вирішено справу розглядати у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом ) сторін. Перше судове засідання призначене на 02.04.2024, судове засідання відкладене на 04.05.2024, 03.06.2024, 16.07.2024. 19.03.2024 надійшов відзив відповідача на позовну заяву. Відповіді на відзив позивач не надіслав. Позиції сторін Представник позивача у судові засідання не з`явився, подавши клопотання, у якому просив розглядати справу без його участі та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача також у судові засідання не з`явився, проте у відзиві позовних вимог не визнав. Його заперечення зводяться до такого. 1) В анкеті-заяві відсутня процентна ставка, Умови та тарифи не підписані відповідачем, а отже сторони не обумовили ціни договору по відсотках та відповідальності за його невиконання; 2) наданий позивачем розрахунок має неточності: нарахування відсотків здійснювалось поза межами строку кредитування; 3) нарахування комісії є неправомірним; 4) кредитний ліміт підвищувався банком в односторонньому порядку, без погодження та повідомлення відповідача; 5) другий примірник договору не був наданий відповідачу. З огляду на це, а також враховуючи те, що відповідач фактично сплатив більшу суму банку, ніж отримав, його представник просив у задоволенні позову відмовити. У відповідності до ч.1 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України справу було розглянуто у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Встановлені судом обставини,застосовані норми права та висновки суду 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа» банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного держдавного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. 03.07.2018 [PERSON] підписав та подав ПАТ «Альфа Банк» пропозицію (оферту) на укладання угоди про надання кредиту № 501040499, у якій зазначив умови для її укладення: «тип кредиту» - «кредит готівкою», сума кредиту - 22520 грн., процентна ставка - 17,99%, строк кредиту - 36 місяців. Акцепт пропозиції на укладення угоди кредиту № 501040499 він отримав 03.07.2018.Крім цього, [PERSON] зазначена пропозиція Банку надання йому послуг з розрахунково-касового обслуговування, зокрема щодо встановлення комісійної винагороди за обслуговування кредиту - 2,4% від суми кредиту, зазначеної в цій оферті на укладення угоди без ПДВ; комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки Банку сплачується згідно діючих Тарифів Банку, які є невід`ємною частиною Договору, та розміщені на сайті Банку: www.alfabank.com.ua/. Дата повернення кредиту - 03.07.2021. Кредит просив надати для власних потреб у розмірі 15 237,17 грн., повернення заборгованості у сумі 4 762,83 грн. за кредитним договором № 500645695 від 06.02.2018 шляхом переказу коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в ПАТ «Альфа-Банк», та для оплати страхового платежу у розмірі 2 520 грн. У Додатку № 1, який є невід`ємною частиною Угоди, відповідач пропонував визначити детальний опис складових загальної вартості кредиту реальної річної процентної ставки та графік платежів з повернення Кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за Угодою. Сума кредитування зазначена від 9 536,19 грн. до 95 408,23 грн. ( а.с.4, зворот) В той же день, 03.07.2018, відповідач підписав анкету-заяву про акцент Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» ( а.с.5), Паспорт споживчого кредиту ( а.с.5, зворот). В анкеті-заяві (частина 2) відповідач підтвердив Акцепт публічної пропозиції та укладення Договору між ним та банком на умовах, викладених у Публічній пропозиції та Додатках до Договору, що розміщені на сайті банку ( п.2.1.1.). Підтвердив, що в день підписання цього акцепту отримав примірник Договору та всіх додатків до нього; надав згоду на встановлення позовної давності у 10 років за будь-якими спорами, що випливають з Договору ( п.2.1.3). У Підписаному відповідачем паспорті споживчого кредиту зазначено: «тип кредиту» - «споживчий кредит», сума/ліміт кредиту - 22520 грн., процентна ставка - 17,99%, строк кредиту - 36 місяців, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладення договору - 540,48 грн. ( пакет послуг РКО); загальні витрати за кредитом - 28762,67 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом ( у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) - 48762,67 грн., процентна ставка, яка застосовується при невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту - 17,99%, штрафи за кожне порушення платежу, що триває від 1 до 4 днів - 100 грн., 5 днів і більше - 300 грн. У підписаному відповідачем додатку № 1 до Угоди про надання кредиту зазначено такі умови кредитування: розмір кредиту - 20000 грн., персональний кредит - PL_Плати меньше_Branch 5000-50000, дата надання кредиту - 03.07.2018, сума кредиту - 22520 грн., термін користування кредитом - 36 місяців, тип відсоткової ставки - фіксована, номінальна процентна ставка (річних ) - 17,99%, комісія за РКОКЗ - 2,4%, страхування - 2520 грн. суми кредитування - від 9536,19 до 95408,23 грн., термін користування кредитом від 12 до 48 місяців. За графіком відповідач мав сплачувати щомісячно до 3-го числа наступного місяця з 03.07.2018 до 03.07.2021 по 1354,47 грн. ( а.с.4, зворот). Власноручний підпис проставлений відповідачем, крім того, на угоді на використання аналогу власноручного підпису клієнта від 03.07.2018 ( а.с.6), заяві (акцепт) про прийняття пропозиції (оферта № 2) укласти комплексний договір добровільного страхування ризиків позичальника від 03.07.2018 (а.с.6, зворот), повідомленні про доходи позичальника ( а.с.7). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача перед Банком за період з 03.07.2018 по 03.07.2023 загалом становить 164 010,98 грн., з них: 88 411,46 грн. - прострочене тіло кредиту, 11 202,93 грн. - відсотки за користування кредитом, 60 804,68 - тіло кредиту, 3 591,91 грн. - овердрафт (несанкціонована заборгованість). Вивчивши позовну заяву, відзив на позов, надані суду докази, суд дійшов до такого. Щодо укладення кредитного договору Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Альфа-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відтак, суд вважає доведеним укладення договору про банківське обслуговування фізичних осіб між позивачем і відповідачем: надання кредитних коштів. Підписавши власноручно 03.07.2018, крім анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції, оферту на укладення угоди про надання кредиту № 501040499 від 03.07.2018, Додаток до угоди з графіком платежів, паспорт споживчого кредиту, відповідач чітко розумів умови укладеного Договору, оскільки у зазначених трьох документах зафіксовано: суму кредиту - 22 520 грн. та відсоткову ставку - 19,99 річних, період надання кредиту - до 03.07.2021. Посилання відповідача, який власноручно підписав зазначені вище документи, у відзиві на те, що позивач не надав йому примірнику договору суд не бере до уваги, оскільки це твердження є голослівним і не впливає на вирішення позовних вимог по суті. Суд звертає увагу, що користування відповідачем коштами банку поза узгодженими межами строку кредитування не дає права банку розповсюджувати умови кредитування і на ці кошти. Крім того, слід звернути увагу на те, що узгоджена сума кредиту чітко зазначена у наданих суду документах - 22520 грн. Узгодження одностороннього збільшення кредитного ліміту у жодному документі, наданому позивачем, не зафіксовано. Банк, здійснюючи розрахунок та пред`являючи вимоги про їх погашення, в тому числі їх розміру та порядку нарахування, окрім розрахунку кредитної заборгованості надав виписку про рух коштів по рахунку. Умови та правила надання банківських послуг, як і Тарифи, які використовувались банком для нарахування складових частин, суду не надані. Відтак у суду відсутня можливість надання їм відповідної правової оцінки. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем та руху коштів по картці вбачається таке. Щодо вимоги про стягнення нарахованих відсотків У постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 р. у справі № 912/1120/16 та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Позовні вимоги в ці частині зводяться до стягнення нарахованих відсотків у розмірі 11 202,93 грн. Аналіз наданого розрахунку заборгованості свідчить про те, що позивачем відсотки за користування кредитом нараховувались з 03.12.2019 по 17.07.2023. Строк кредитування закінчився 03.07.2021. Жодного документу, який би підтвердив домовленість сторін про автоматичну пролонгацію укладеного між сторонами договору суду позивачем не надано. За період з до закінчення узгодженого строку кредитування позивачем нараховано 7 626,26 грн., спрямовано на погашення 6549,86 грн. Тобто заборгованість за процентами на момент закінчення строку кредитування становила 1076,40 грн. За період з 03.07.2021 по 17.07.2023 було нараховано 51 732,06 грн., спрямовано на погашення - 41 605, 53 грн. Оскільки позивачем не заявлялись вимоги про стягнення відсотків, нарахованих згідно ст. 625 ЦК України, на зазначену суму має бути зменшена заборгованість, яка підлягає стягненню: 41 605,53 - 1 076,40 грн. = 40 529, 13 грн. ( кошти, які були зараховані на погашення нарахованих відсотків без правової підстави). Щодо нарахованих сум овердрафту Позивачем нараховувався з 03.03.2022 по 03.07.2023 овердрафт (несанкціонована заборгованість). При цьому за цей період нараховано 80366,49 грн., спрямовано на погашення цієї частини заборгованості - 76 774,58. Овердрафт відрізняється від звичайного кредиту тим, що для погашення заборгованості спрямовуються всі суми, що надходять на рахунок клієнта. Овердрафт - це короткостроковий кредит (до 1 року) у межах встановленого ліміту, що дозволяє здійснювати розрахунки, коли коштів на поточному рахунку недостатньо. Суд звертає увагу, що жодним із підписаних відповідачем документів нарахування овердрафту не передбачено, а отже сторонами не узгоджено такого, відтак нарахування такої заборгованості є неправомірним, а сплачені кошти мають бути спрямовані на погашення загальної заборгованості за наданим кредитом. Щодо нарахованих сум РКО 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1 (б) оферти. Положення якого дублюються у графіку платежів, п.4.1. паспорту споживчого кредиту щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З наданих суду позивачем доказів про сплату комісії зазначено лише в оферті на укладення угоди про надання кредиту № 501040499 і викладена дослівно так: «під час користування Кредитом я пропоную Банку надавати мені послуги з розрахунково-касового обслуговування у порядку та на умовах, що визначені Договором, за надання яких пропоную встановити комісійну винагороду, а саме: (а) за надання Кредиту 0,00% від суми кредиту, зазначеної в оферті на укладення угоди (далі - Оферта) без ПДВ; (б) за обслуговування Кредиту 2.40 % від суми кредиту, зазначеної в цій Оферті без ПДВ. Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку сплачується згідно діючих Тарифів Банку. Тарифи є невід`ємною частиною Договору, та розмішені на сайті Банку: www.alfabank.com.ua.» Суд звертає увагу, що позивачем до позову не додано жодних Тарифів, і суд не має можливості оцінити які саме послуги пропонувались як послуги з РКО кредиту та відповідно, погодження їх з відповідачем. У графіку платежів, які зазначені у додатку до угоди про надання кредиту № 501040499 від 03.07.2018, також є лише загальне: розмір комісії за РКО кредитної заборгованості - 2,4% та необхідність щомісячної сплати за РКО - 540,48 з 03.08.2018 по 03.07.2021. Необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язанні з розрахунково-касовим обслуговуванням, передбачена в розділі 4 «Графік платежів/розрахунок загальної вартості кредиту для клієнта та реальної процентної ставки» кредитного договору (колонка 8 графіка). Аналіз наданого розрахунку заборгованості свідчить про те, що позивачем комісія РКО нараховувалась фактично щомісяця, починаючи з 03.12.2019 до 17.07.2023 та з 03.07.2018 по 02.08.2018 і загальна нарахована сума, яка, крім іншого, значиться як сплачено становить 78 592,23 грн. З огляду на викладене вище норми про нарахування сум РКО є нікчемними і сплачена сума має бути спрямована на погашення заборгованості. Тобто всього відповідачем було сплачено коштів, які неправомірно нараховані 195 895,90 грн., з них овердрафту - 76774,54 грн., відсотки поза межами строку кредитування - 40 529,13 грн., плата за РКО - 78592,23 грн. Позовні вимоги позивача, як зазначено вище, зводяться до стягнення 164 010,98 грн., з них: 88 411,46 грн. - прострочене тіло кредиту, 11 202,93 грн. - відсотки за користування кредитом, 60 804,68 - тіло кредиту, 3 591,91 грн. - овердрафт (несанкціонована заборгованість). Тобто відповідачем вже сплачено, з урахуванням безпідставно нарахованих сум, сплачено більшу суму, ніж заявлено до стягнення: суд дійшов висновку, що відповідачем погашено заборгованість за кредитом у повному обсязі та здійснено переплату грошових коштів на суму 31 884,92 грн. (195 895,90 - 164 010,98). Зустрічних позовних вимог щодо повернення зайво сплачених грошових коштів відповідачем не подавалось. Так як станом на день звернення повивача до суду відповідач не має перед Банком заборгованості за Договором б/н від 03.07.2018 року, суд дійшов висновку про безпідставність заявленого позову через відсутність предмету спору, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Суд також звертає увагу, що КЦС ВС неодноразово зазначав, що хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати судове рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Судові витрати Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягає сплачені судові витати покладаються на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed