Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги наступним. Заявник, [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Пологи Пологівського району Запорізької області, який [INFO] помер у м. Пологи Пологівського району Запорізької області. В підтвердження смерті батька заявник надав копію свідоцтва про смерть, що видане на території, яка є тимчасово не підконтрольною державній владі України внаслідок окупації. Заявник позбавлений можливості зареєструвати смерть батька, оскільки у нього відсутні документи встановленої форми про смерть, виданих закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті. У зв`язку з чим просив суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті громадянина України [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Пологи Пологівського району Запорізької області, який помер [INFO] у м. Пологи Пологівського району Запорізької області, у віці 74 роки. Ухвалою суду від 19.07.2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду. В судове засідання заявник не з`явився, в заяві про встановлення факту смерті заявник просив розгляд справи здійснювати без його присутності. Представник Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. На підставі ст. 247 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною першою статті 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Судом встановлено, що згідно долучених до матеріалів справи копій паспортів, заявник [PERSON] , [INFO] та померлий [PERSON] , [INFO] , є громадянами України. Факт родинних відносин заявника [PERSON] , [INFO] з померлим [PERSON] підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 11.11.1975 року, актовий запис № 285, згідно з яким його батько - [PERSON] , мати- [PERSON] . До заяви надано Витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання сформований 08.02.2018 за номером 2335-1318660-2018, з якого вбачається що [PERSON] [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Пологи, Пологівського району, Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданий органом окупаційної влади. Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, відповідно до Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами). Відповідно до ст. 1 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території", тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України „Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Відповідно до п.п. 1, 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Розділу 5 ч. 1 «Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», підставою для державної реєстрації смерті, зокрема, є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв`язку з наведеним, а також враховуючи те, що підставою для видачі свідоцтва про смерть є лікарське свідоцтво про смерть або фельдшерська довідка про смерть, форми яких затверджені Міністерством охорони здоров`я України, отримати які заявник можливості не має, так як його батько помер на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим на даний час заявник позбавлений можливості отримати свідоцтво про смерть на території України. Згідно зі ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, документи, що підтверджують факт смерті особи на тимчасово окупованій території України, видані органами окупаційної влади підтверджують факт смерті, однак, за формою та змістом не відповідають вимогам українського законодавства, а тому не можуть бути підставою для проведення реєстрації смерті особи в органах РАЦС Міністерства юстиції України. Не може вважатись легітимним на території України і свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України. Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави України. Встановлення факту смерті [PERSON] , породжує юридичні наслідки для заявника, при цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що факт смерті [PERSON] , громадянина України, [INFO] , місце народження м. Пологи Пологівського району Запорізької області, який помер на тимчасово окупованій території України в м. Пологи Запорізької області, є встановленим, тому заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 4, 5 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Outcome: approved