Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

[PERSON] , через свого представника - адвоката Бондаренко Д.В. звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] , обґрунтовуючи заяву тим, що [PERSON] , [INFO] є сином заявника [PERSON] . З вересня 2008 року вона з синами [PERSON] та неповнолітнім [PERSON] , [INFO] проживають за адресою: [ADDRESS] . Після початку повномасштабної війни [INFO] [PERSON] почав зловживати алкогольними напоями та не одноразово висловлюватися нецензурною лайкою на адресу своєї матері [PERSON] та свого молодшого брата, ображати, погрожувати розправою, підіймати руку на свою матір [PERSON] . З приводу конфліктів вона неодноразово зверталася з заявами до Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області. Просить встановити заходи тимчасового обмеження прав та покласти на [PERSON] строком на шість місяців обов`язки, а саме: - заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) постраждалої особи [PERSON] , [INFO] та її сина [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити наближатися на відстань 200 метрів до місця проживання (перебування), роботи, лікування, інших місць частого відвідування постраждалою особою [PERSON] , [INFO] та її сина [PERSON] , [INFO] ; - заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , [INFO] та її сина [PERSON] , [INFO] , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; - заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] , [INFO] та її сином [PERSON] , [INFO] або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.1 ст. 350-5 ЦПК України, неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд, розглянувши подані заявником документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] про видачу обмежувального припису підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З акту про фактичне місце проживання від 27.06.2024 року вбачається, що [PERSON] разом зі своєю матір`ю [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] . Зі змісту заяви про видачу обмежувального припису вбачається, що [PERSON] чинить психологічний тиск на неї та її неповнолітню дитину, вона відчуває страх за себе та дитину, які потребують захисту, з приводу конфліктів [PERSON] неодноразово зверталася із заявами до Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області. Так, 13.12.2023 року о 22-00 годині [PERSON] знаходячись за адресою: [ADDRESS] в присутності неповнолітнього брата [PERSON] висловлювався нецензурною лайкою на адресу своєї матері [PERSON] , ображав, погрожував розправою. 14.12.2023 року [PERSON] звернулась на лінію «102» щодо можливого скоєння відносно неї домашнього насильства сином гр. [PERSON] Реагування на зазначене повідомлення здійснювалось працівниками БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області, якими складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (ВАВ 977623; ВАВ 977622) відносно гр. [PERSON] за скоєння домашнього насильства. 15.12.2023 року о 02-02 годині [PERSON] знаходячись за адресою [ADDRESS] вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї матері [PERSON] та свого молодшого брата [PERSON] , що виразилося у словесних образах, погрозах фізичною розправою, принижуваннях та залякуваннях. Цього ж дня [PERSON] звернулась на лінію «102» щодо можливого скоєння відносно неї та молодшого сина [PERSON] домашнього насильства гр. [PERSON] Реагування на зазначене повідомлення здійснювалось працівникам БПП в м.Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області, якими складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (АПР18 278236; АПР18 278235) відносно гр. [PERSON] за скоєння домашнього насильства та винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника (серія АА166405 від 15.12.2023 року) Стосовно вищезазначених фактів 22 грудня 2023 року постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області [PERSON] , [INFO] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп. 09.03.2024 року о 01-00 годині [PERSON] знаходячись за адресою: [ADDRESS] повторно протягом року вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї матері [PERSON] що виразилося у словесних образах, погрозах фізичною розправою, нанесення ударів, принижуваннях та залякуваннях. Цього ж дня [PERSON] звернулась на лінію «102» щодо можливого скоєння відносно неї домашнього насильства сином гр. [PERSON] Реагування на зазначене повідомлення здійснювалось працівниками БПП в м.Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області, якими Складено адміністративний протокол за ч. ст. 173-2 КУпАП (ГР 170131) відносно гр. [PERSON] за скоєння домашнього насильства по відношенню до своєї матері гр. [PERSON] та винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника (серія АА426186 від 09.03.2024 року). Вказаний протокол спрямовано до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області. Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 квітня 2024 року гр. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушенні, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП. 08.04.2024 року гр. [PERSON] звернулась на лінію «102» щодо скоєння відносно неї домашнього насильства її сином гр. [PERSON] . Вказане повідомлення було внесено до ЄРДР №12024052510000347 від 09.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України. 09.04.2024 року [PERSON] звернулась на лінію «102» щодо скоєння відносно неї домашнього насильства її сином гр. [PERSON] . Вказане повідомлення було внесено до ЄРДР №12024052510000353 від 09.04.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України. 30.05.2024 року о 09-50 годині [PERSON] знаходячись за адресою: [ADDRESS] повторно протягом року вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї матері [PERSON] що виразилося у словесних образах, погрозах фізичною розправою, принижуваннях та залякуваннях. Цього ж дня [PERSON] звернулась на лінію «102» щодо можливого скоєння відносно неї домашнього насильства сином гр. [PERSON] Реагування на зазначене повідомлення здійснювалось працівниками БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області, якими складено адміністративний протокол за ч.2 ст. 173-2 КУпАП (АПР18 218840) відносно гр. [PERSON] за скоєння домашнього насильства по відношенню до своєї матері гр. [PERSON] . Вказаний протокол спрямовано до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03.06.2024 року. Кримінальна справа №243/3247/24 щодо притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України перебуває в провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області. Систематичне вчинення [PERSON] психологічного домашнього насильства щодо заявниці, завжди відбувається в присутності молодшого сина [PERSON] , що мало та має негативний вплив на дитячу психіку та наносить [PERSON] , непоправні психологічні травми, оскільки він неодноразово ставав і стає потерпілим від психологічного насильства, як свідок домашнього насильства щодо своєї матері. Психологічне насильство щодо заявниці виражається у приниженні честі та гідності, залякуванні фізичною розправою над заявницею. Таким чином, у результаті пережитого домашнього насильства заявниця та [PERSON] зазнали психологічного насильства, ситуація, що склалася є психотравмуючою як для заявниці так і для молодшого сина. Вказані дії домашнього насильства з боку [PERSON] спричиняють заявниці та її неповнолітньому сину страждання та завдали значної моральної (немайнової) шкоди. Таким чином, суд вважає доведеним факт, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство щодо [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON] , є високим вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи. Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст.350-2 ЦПК України,\~заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як наголошено у пунктах 3, 6, 7, 8 ч. 1\~ст. 1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у\~КУпАП\~та\~КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника, а тому заяву слід задовольнити та видати обмежувальний припис та шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника [PERSON] покласти на нього обов`язок, зокрема, встановленого п.6 ч. 2\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», терміном у шість місяців, як просить заявниця, оскільки суд вважає, що саме такого строку буде достатньо для усвідомлювання кривдником своїх протиправних дій та відношення відносно матері [PERSON] та неповнолітнього брата [PERSON] . В силу ч. 3 ст. 350-5\~ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України\~рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,

Outcome: approved