Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] , через адвоката Авер`янову С.Б. (ордер а.с.10), звернулась до суду з позовом, сформованого в системі «Електронний суд», до Комунальної організації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Муніципальна охорона» (далі по тексту - Комунальна організація КМР (КМДА) «Муніципальна охорона»), в якому просила: визнати поважними причинами пропуску строку звернення до суду та поновити строк звернення до суду; визнати незаконним та скасувати наказ відповідача № 192/9-к від 05 березня 2022 року про звільнення [PERSON] за прогули; поновити [PERSON] з 05 березня 2022 року на посаді охоронника 3 розряду Комунальної організації КМДА «Муніципальна охорона»; стягнути з Комунальної організації КМР (КМДА) «Муніципальна охорона» на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 238 399,20 грн., з яких підлягають відрахування податки та інші обов`язкові платежі. В обґрунтування позову вказується, що з 02 грудня 2020 року позивачку було прийнято на Комунальне підприємство «Муніципальна охорона» на посаду охоронника 3 розряду з погодинною ставкою 36,35 грн. Наказом Комунального підприємства виконавчого органу КМР (КМДА) «Муніципальна охорона» від 08 липня 2021 року № 108-к переведена з 09 липня 2021 року по посаду охоронника з погодинною ставкою 51,54 грн. З 25 лютого 2022 року по 23 березня 2022 року, у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, оголошенням загальної мобілізації 24 лютого 2022 року, позивачка брала участь у складі [INFO]. 23 березня 2022р. позивачка уклала Контракт добровольця [INFO], про що повідомляла відповідача. Проте, наказом № 192/9-к від 05 березня 2022 року її звільнено за прогул без поважних причин на підставі п.4 ст. 40 КЗпП . Вказується, що звільнення є незаконним, оскільки була відсутня на роботі з поважних причин, які були об`єктивними та незалежними від її волі. Позивачкою у позові заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду, Так, вказується, що у грудні 2023 року загинув її чоловік, який перебував в лавах Збройних Сил України, захищаючи Батьківщину; вона перенесла тяжкі душевні потрясіння, перебувала у пригніченому стані. Згідно положення п.4 ч.1 ст.263 ЦК України перебіг позовної давності зупиняється, якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан. Просить поновити строк на звернення до суду за захистом своїх прав, причини пропуску строки визнати поважними. Ухвалою Голосіївського районного суду від 15 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху (а.с.35-36). Ухвалою Голосіївського районного суду від 03 травня 2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, витребувано у Комунальної організації КМР (КМДА) «Муніципальна охорона» відомості про розрахунок середньої заробітної плати за останні два календарних місяці роботи [PERSON] (а.с.60-62). 24 травня 2024 року стороною відповідача подано відзив, у якому зазначається наступне. На початку повномасштабного російського вторгнення працівники Комунальної організації КМР (КМДА) «Муніципальна охорона» активно залучались до оборони міста Києва, відповідачем надавалась можливість працівникам вивести свої сім`ї у безпечне місце та повернутись на роботу. Станом на 24 лютого 2022 року [PERSON] працювала охоронником Департаменту фізичної та технічної охорони об`єктів, однак з 24 лютого 2024 року до моменту звільнення не надала підтверджуючих документів, які б могли би свідчити про поважність причин відсутності на роботі за цей період, а саме: копію підписаного нею Контракту добровольця [INFO]. У зв`язку з чим, 03 березня 2022 року заступником начальника департаменту фізичної та технічної охорони [PERSON] складено доповідну про відсутність позивача на роботі з 25 лютого 2022 року по 03 березня 2022 року. Також, складались доповідні записки 05 березня 2022 року заступником директора з операційної діяльності, заступником начальника управління контролю про відсутність [PERSON] з 25 лютого 2022 року по 05 березня 2022 року та відповідно - з 01 березня по 04 березня 2022 року. У телефонній розмові [PERSON] повідомляла, що перебуває у лавах територіальної оборони і найближчим часом не збирається повертатися на роботу. Наказом від 05 березня 2022 року № 199/9-к [PERSON] звільнено за численні прогули згідно з п.4 ст. 40 Кодексу Законів про Працю (далі - КЗпП) України. Оскільки, позивачкою не було надано пояснень та доказів поважності причин відсутності на робочому місці, вважали, що її було законно звільнено з роботи за прогул. Вказується, що контракт добровольця [PERSON] уклала 23 березня 2022 року, проте відсутність без поважних причин на роботі відбувалась з 25 лютого по 04 березня 2022 року. Пояснення щодо відсутності на роботі [PERSON] надала лише 08 квітня 2022 року. Також, зазначається, що адвокатом позивачки 09 січня 2024 року отримано запитуванні документу, в тому числі і копію наказу про звільнення позивача. Лише 03 квітня 2024 року було подано позов до суду про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, чим порушено строки звернення до суду відповідно до положення ст.233 КЗпП України. Відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] (а.с.70-101). Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved