Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

На розгляд Франківського районного суду м.Львова поступила позовна заява подана [PERSON] (позивачка) до [PERSON] (відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування\~своїх вимог\~щодо предмета\~позову представник\~позивачки покликається\~на те,\~що 25.04.2014\~між сторонами\~зареєстровано шлюб.Зазначає, що спільне життя між ними є неможливим у зв`язку з тим, що у сім`ї втрачено почуття довіри, турботи, наявні кардинальні розбіжності на життєві погляди. Зазначає, що сторони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Примирення та подальше спільне проживання не виправлять стану шлюбних відносин, їхня сім`я існує формально. Просить суд після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 15.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, однак подала на розгляд суду заяву, у якій просить суд позовні вимоги задовільнити. Представник відповідача, адвокат Богдан З.С., у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про визнання позовних вимог та не заперечує проти його задоволення. Повідомляє суд про підстави розірвання шлюбу. Зважаючи на вимоги частини 2 статті 247\~ЦПК України суд доходить висновку про розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення повністю виходячи з такого. Судом встановлено, що 25.04.2014 Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №170. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.07.2016, батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивача припинити шлюбні відносини з відповідачкою та наявністю у сторін малолітньої дитини, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України). Так, згідно з положеннями частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Приписом частин 3 та 4 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 24, 104, 110 та 113 СК України, які визначають добровільність шлюбу, підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу та право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак тривалий час не проживають разом та не підтримують жодних стосунків. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з висловленої нею у позовній заяві позиції та у поданій заяві. Представник відповідача визнав даний позов та не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов необхідно задовольнити повністю. З огляду на приписи статті 113\~СК України після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище « [PERSON] ». З огляду на вимоги статті 141\~ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачкою судового збору у сумі 1211,20 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved