Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

29 квітня 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно набутих грошових коштів в сумі 312000,00 грн. Заявлені вимоги мотивує тим, що [PERSON] на протязі тривалого часу працював в Агропромисловій групі «Арніка» на посаді директора ТОВ «Арніка Фід». Останнє, а також ТОВ «ЛАН АГРО», ТОВ «Агрофірма «Мічуріна» та інші товариства входили в ряд підприємств Агропромислової групи «Арніка». В ході діяльності ТОВ «Арніка Фід» були необхідні готівкові грошові кошти, тому в травні 2017 року [PERSON] , яка займалася веденням бухгалтерії, надала директору [PERSON] грошові кошти в сумі 312000,00 грн, які було витрачено на потреби ТОВ «Арніка Фід» та оформлено як позику декілька платежами. Проте, дані грошові кошти не були позикою, оскільки були фактично використані в діяльності Агропромислової групи «Арніка». В кінці грудня 2021 року позивач припинив свою діяльність в Агропромисловій групі «Арніка» та в травні-червні 2022 року його було звільнено з посади директора. 07 січня 2022 року позивач особисто передав [PERSON] 312000,00 грн, про що останнім було надано розписку. При цьому, відповідач повинен був передати грошові кошти в касу товариства, проте вказані кошти відповідачем до каси товариства внесено не було. В подальшому, 11.10.2023 рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області по справі № 524/5818/22 винесено рішення, залишене без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 12.03.2024, яким стягнуто\~ з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Агро» заборгованість за договором позики у розмірі 312000\~грн, індекс інфляції боргу в розмірі\~9112,90\~грн, 3% річних від суми боргу\~1359\~грн\~та судовий збір у розмірі 4837,07 грн. \~ \~ \~ \~Рішенням судів першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач передав відповідачу 312000,00 грн з метою погашення боргу за договором позики, однак відповідач умови вказаної розписки не виконав і грошові кошти в ТОВ «ЛАН -АГРО» не вніс, тобто відповідач безпідставно набув та утримує на даний час грошові кошти в сумі 312000,00 грн. \~ \~ \~ \~Посилаючись на вищевикладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті грошові кошти в сумі 312000,00 грн. До судового засідання представник позивача [PERSON] направив заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, встановив наступне. Як вбачається з розписки від 07 січня 2022 року, [PERSON] , засновник та бенефіціар ТОВ «Агрофірма «Мічуріна», ТОВ «Лан-Агро» склав дану розписку про те, що [PERSON] за договором позики №170523/1М від 23 травня 2017 року передав, а він\~ [PERSON] отримав від нього 312000,00 грн як погашення боргу за вказаним договором позики. [PERSON] зобов`язувався внести вказані 312000,00 грн в касу ТОВ «Лан-Агро». Вказував, що будь-яких матеріальних претензій з приводу договору позики №170523/1М від 23 травня 2017 року до [PERSON] не має (а.с.5). 11.10.2023 рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області по справі № 524/5818/22 винесено рішення, залишене без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 12.03.2024, яким стягнуто\~з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Агро» заборгованість за договором позики у розмірі 312 000\~грн, індекс інфляції боргу в розмірі\~9112,90\~грн, 3% річних від суми боргу\~1359\~грн\~та судовий збор у розмірі 4837,07 грн (а.с.5-10). Постановою Полтавського апеляційного суду від 12.03.2024 встановлено, що розписка датована 07 січня 2022 року не є належним доказом виконання зобов`язань за договором позики № 170523/1М від 23 травня 2017 року, з огляду на порядок повернення позики, передбачений пунктом 4.2 договору. Крім того, колегія суддів зауважує, що у наданій відповідачем розписці зазначені відомості про передачу коштів у розмірі 312000,00 грн [PERSON] як погашення боргу за договором позики № 170523/1М від 23 травня 2017 року, які отримувач коштів, зокрема, зобов`язувався внести в касу ТОВ «Лан-Агро». Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, судом встановлено, що 07 січня 2022 року [PERSON] було передано [PERSON] грошові кошти в сумі 312000,00 грн для погашення боргу за договором позики №170523/1М від 23 травня 2017 року та внесення їх в касу ТОВ «Лан-Агро». Проте, у зв`язку з тим, що вказана розписка визнана судом не належним доказом виконання зобов`язань за договором позики № 170523/1М від 23 травня 2017 року, грошові кошти зокрема у розмірі 312000,00 грн було стягнуто з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] . Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно ч. 1 ст. 1213 ЦК України,\~ набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Приймаючи до уваги те, що грошові кошти у розмірі 312000,00 грн вже стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Лан-Агро» на підставі рішення суду, суд дійшов висновку, що отримані [PERSON] від [PERSON] грошові кошти у розмірі 312000,00 грн на підставі розписки від 07 січня 2022 року є безпідставно набутими, оскільки [PERSON] повинен був повернути грошові кошти безпосередньо позикодавцю ТОВ «Лан-Агро», а не [PERSON] . За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги те, що позивача було звільнено від сплати судового збору при подачі позову, з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2496,00 грн.

Outcome: approved