Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-11 00:00:00

07.06.2024 [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором позики від 03.11.2023 у розмірі 1\~216\~500,00 грн., що є гривневим еквівалентом 30\~000,00 доларів США. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.11.2023 між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) був укладений Договір позики № 1 від 03.11.2023, відповідно до умов якого позикодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі гривневого еквіваленту 30\~000,00 доларів США, що станом на момент укладення договору за курсом обміну валют становить 1\~137\~000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути їх до 02.05.2024. Відповідно до п. 5.1., 5.3. Договору сума позики повертається в гривневому еквіваленті 30\~000,00 доларів США за Курсом обміну валют станом на дату повернення. Повернення позики підтверджується розпискою позикодавця. Відповідачка порушила умови договору та не повернула в обумовлений сторонами строк позику. На момент звернення до суду із даним позовом заборгованість відповідачки за Договором від 03.11.2023 становить 1 216 500,00 грн., що є гривневим еквівалентом 30\~000,00 доларів США за курсом обміну валют, що існує в АБ «УКРГАЗБАНК» станом на 06.06.2024. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.06.2024 відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Відповідачці встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, від його представника адвоката Шахова О.М. надійшла заява, в якій останній підтримав позовні вимоги та просив проводити розгляд справи без участі позивача та його представника. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій визнала позовні вимоги та просила проводити розгляд справи без її участі. Крім того, до початку підготовчого судового засідання від її представника адвоката Топорова О.Ю. також надійшла заява, в якій останній просив проводити розгляд справи без його участі та зазначив, що відповідачка визнає позовні вимоги. Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Згідно частин 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 ЦК України). Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з положеннями статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі статтею 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Під час розгляду справи судом встановлено, що 03.11.2023 між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) був укладений Договір позики № 1, за умовами якого позикодавець надав позичальнику грошові кошти у якості позики, а позичальник зобов`язався повернути їх у строки, передбачені даним Договором. Відповідно до п. 2.1., 4.1. Договору сума позики становить гривневий еквівалент 30\~000,00 доларів США, що за згодою сторін на момент укладення даного Договору за курсом обміну (курс продажу банком готівкових доларів США), що існує в АБ «Укргазбанк» становить 1\~137\~000,00 грн. Строк, на який надається позика, становить 6 календарних місяців з моменту укладення даного Договору, а саме з 03.11.2023 до 02.05.2024 включно. Пунктом 5.1., 5.3. Договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути суму позики до останнього дня строку включно, встановленого в п. 4.1. даного Договору, в гривневому еквіваленті 30\~000,00 доларів США за Курсом обміну станом на дату повернення. Повернення позики (її частини) підтверджується розпискою позикодавця. Відповідачка свої зобов`язання щодо повернення позики в обумовлений сторонами строк не виконала. На момент звернення до суду із даним заборгованість за Договором від 03.11.2023 становить 1 216 500,00 грн. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Нормою частини 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, а також приймаючи до уваги визнання позову відповідачкою, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивачки заборгованості за Договором позики від 03.11.2023 у розмірі 1\~216\~500,00 грн., що є гривневим еквівалентом 30\~000,00 доларів США. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю, то з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 12\~165,00 грн. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved