Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

Заявник [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в інтересах яких діє [PERSON] звернулися до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог зазначила, вона та її двоє малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] поживають у квартирі [ADDRESS] , яка належить на праві власності її чоловіку [PERSON] , який не проживає разом з нею та дітьми. Проте, [PERSON] майже щоденно приходить за їх з дітьми місцем проживання та залишається на тривалий час, а ночувати повертається до своєї матері за адресою: [ADDRESS] . Після видачі обмежувального припису [PERSON] , не змінив свого ставлення до неї та їх дітей і все повторилося. Заявник вказує, що в період таких відвідин [PERSON] вона потерпає від насильства з його боку, оскільки [PERSON] часто приходить в стані алкогольного сп`яніння, поводить себе агресивно, зухвало, висловлюється на її адресу нецензурними словами, принижуючи її честь та гідність, здійснює на неї психологічний тиск, постійно ображаючи її в присутності дітей, виганяє її з квартири, а також погрожує фізичною розправою. Також обіцяє дітей віддати в будинок для дітей, а її щоб не було в живих. Такі дії кривдника [PERSON] носять постійний та систематичний характер, а внаслідок їх вчинення вона постійній перебуває у напрузі та тривозі за свою безпеку та психологічний стан їхніх малолітніх дітей, присутність яких при вчиненні домашнього насильства мало турбує кривдника. Вчинене [PERSON] домашнє насильство негативно впливає на її здоров`я та працездатність, а також на психологічний стан, оскільки вона постійно перебуває в стані стресу та тривоги, побоюючись за свою безпеку та життя, а тому з метою забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо неї, з огляду на сам вид насильства (психологічне та фізичне), ризики, тобто вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливих тяжких наслідків його вчинення, заявник просить заяву задовольнити. У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали повністю та просили її задовольнити. Заінтересована особа та її представник у судовому засіданні просять відмовити у видачі обмежувального припису, оскільки заявник не надав доказів, які б вказували б на вчинення щодо неї або дітей насильства. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що\~свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 01.03.2018 у Тернопільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що складено актовий запис №312. У шлюбі в сторін народилось двоє дітей, зокрема дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21.02.2020 Тернопільським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ), актовий запис № 413 та дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19.08.2022 Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ), актовий запис № 1687. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що вбачається із довідки про реєстрацію місця проживання № 34164/28-03 від 11.03.2020 та витягу про реєстрацію місця проживання № 10173/28-03 від 29.08.2022 виданих Відділом реєстрації проживання особи Управління державної реєстрації Тернопільської міською ради. Згідно з термінового заборонного припису серії АА №162355 від\~27.11.2023, винесеного стосовно кривдника [PERSON] , останнього зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалих осіб [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на 5 діб з 00 год. 20 хв.\~28.11.2023\~до 00 год. 20 хв.\~02.12.2023, у зв`язку із скоєнням ним домашнього насильства стосовно постраждалих осіб [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.01.2024 у справі № 607/23684/23, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, які стягнути в дохід держави. Згідно з змістом вказаної постанови, 27.11.2023 о 23 год. 20 хв. в [ADDRESS] , [PERSON] умисно давав ляпаси, штовхав та шарпав, а також умисно висловлював погрози в сторону своєї дружини [PERSON] , що проживає разом із ним за адресою: [ADDRESS] , чим спричинив психологічне та фізичне насильство. На місці також були діти. Крім того, постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.07.2023 у справі № 607/12136/23, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень, які стягнути в дохід держави. Як вбачається із змісту вказаної постанови, [PERSON] 01.07.2023 близько 20 год. 00 хв. перебуваючи по місцю спільного проживання за адресою [ADDRESS] , вчинив відносно своєї дружини [PERSON] в присутності спільних малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лексикою, погрожував фізичною розправою, шарпав, штовхав, наніс удар рукою по обличчю, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психічному здоров`ю. Також, постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.01.2024 у справі № 607/550/24, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, які стягнути в дохід держави. Відповідно до змісту вказаної постанови, 28.11.2023 щодо [PERSON] винесено терміновий заборонний припис АА №162355, згідно з яким його зобов`язано залишити місце спільного проживання та перебування із постраждалою особою [PERSON] на термін 5 діб. [PERSON] не повідомив уповноважений підрозділ органів Національної поліції (Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільський області) про місце свого тимчасово перебування на час дії термінового заборонного припису, чим порушив вимоги п. 8 ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.07.2023 у справі № 607/12001/23, [PERSON] звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням. Адміністративну справу відносно [PERSON] за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито. Згідно з термінового заборонного припису серії АА №331906 від\~11.06.2024, винесеного стосовно кривдника [PERSON] , останнього зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалих осіб [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на 5 діб з 20 год. 30 хв.\~11.06.2024\~до 20 год. 30 хв.\~16.06.2024, у зв`язку із скоєнням ним домашнього насильства стосовно постраждалих осіб [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.02.2024 у справі № 607/3546/24, видано обмежувальний припис строком на 2 (два) місяці, згідно якого: заборонено [PERSON] , [INFO] перебувати в місці спільного проживання (перебування) із [PERSON] та малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонено [PERSON] , [INFO] наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] та малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонено [PERSON] , [INFO] , в будь-який спосіб спілкуватися з [PERSON] та вести з нею листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно з вимогами ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Відповідно до ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Відповідно до пунктів 3, 14, 17 частини 1статті 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. За п. 9 ч. 1 ст.\~1\~цього\~ж Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. У судовому засіданні з`ясовано, що заявник [PERSON] є дружино [PERSON] , а малолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є дітьми [PERSON] , а тому на них розповсюджується дія Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та відповідно, може вирішуватись питання про видачу обмежувального припису. Встановлено, що заявник\~ [PERSON] систематично протягом тривалого часу потерпає від насильства, яке вчиняє відносно неї її чоловік [PERSON] , яке виражається у виражанні в її сторону нецензурною лайкою, постійних погрозах, та образах, що завдає їй моральних та фізичних страждань, зокрема душевного болю, постійного переживання за своє життя і здоров`я, приниження її честі та гідності. При цьому вказані вище дії вчиняються у присутності малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які неодноразово ставали свідком домашнього насильства вчиненого [PERSON] по відношенню до [PERSON] . Зазначене підтверджується оглянутими відеозаписами з камер патрульної поліції, постановами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, тобто за вчинення домашнього насильства та терміновим заборонним приписом, з яких вбачається вчинення [PERSON] домашнього насильства по відношенню [PERSON] у присутності малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.02.2024 у справі № 607/3546/24, яким встановлено обмежувальний припис. Відтак, суд вважає, що [PERSON] є кривдником в розумінні пункту 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», який вчиняє домашнє насильство стосовно своєї дружини [PERSON] та малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також, зважаючи на протиправну поведінку [PERSON] приймаючи до уваги те, що останній не усвідомлює серйозності негативних наслідків своїх дій, не бажає змінювати свою поведінку, суд вбачає існування реальних ризиків продовження у майбутньому вчинення [PERSON] домашнього насильства у будь-якому його прояві стосовно [PERSON] та малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заперечення [PERSON] з приводу доводів заяви та посилання на те, що обставини викладені у ній не відповідають дійсності суд до уваги не бере, оскільки такі спростовуються наявними в матеріалах доказами. Відповідно до ст.\~24\~Закону\~України\~«Про запобігання\~та\~протидію\~домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Згідно з ч. 2 ст.\~26\~Закону\~України\~«Про запобіганню\~та\~протидію\~домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Верховний Суд у своїй постанові від 28.04.2020 у справі №754/11171/19 вказав, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом № 2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Крім того, як свідчить практика Верховного Суду, при вирішенні питання щодо застосування такого заходу як позбавлення права на користування житлом, суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи,враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Оцінюючи пропорційність втручання у право користування нерухомим майном [PERSON] , суд бере до уваги той факт, що насильство зі сторони [PERSON] мало систематичний характер, яке тривало протягом тривалого періоду, могло спричинити настання тяжких або особливо тяжких наслідків, а тому такий захід є пропорційним легітимній меті втручання у право користування нерухомим майном. Окрім цього, суд бере до уваги встановлені у судовому засіданні обставини, щодо наявності у [PERSON] іншого місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, суд вважає, що на цьому етапі передчасно встановлювати заборону строком на шість місяців. Для виправлення кривдника та усвідомлення ним своїх дій, на думку суду достатнім часом для видачі обмежувального припису є два місяці з дня винесення рішення суду. З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного насильства, що вчинив [PERSON] \~щодо [PERSON] , а також наявність об`єктивних ризиків загрози психологічного тиску [PERSON] \~на [PERSON] , у якої виникли побоювання за свою безпеку, емоційною невпевненістю, нездатністю захистити себе, суд вважає, що заявник, як жертва такого насильства, потребує захисту в порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог [PERSON] , шляхом видачі обмежувального припису щодо [PERSON] ,\~визначивши заходи тимчасового покладення на нього обов`язків: заборонити [PERSON] , [INFO] перебувати в місці спільного проживання (перебування) із [PERSON] та малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] , [INFO] наближатися на відстань 100 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] та малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] , [INFO] , в будь-який спосіб спілкуватися з [PERSON] та вести з нею листування, телефонні переговори або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно з вимогами ч. 2\~ст. 350-6 ЦПК України, ч. 4\~ст.\~26\~Закону\~України\~«Про запобіганню\~та\~протидію\~домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. В силу ч. 3 ст.\~350-5\~ЦПК\~України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.\~350-6\~ЦПК\~України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що слід видати обмежувальний припис на строк два місяці. Судові витрати компенсувати за рахунок держави. Рішення суду допустити до негайного виконання. На підставі наведеного,

Outcome: partial