Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

Позивач звернувся із позовною заявою до суду, в якій просить суд стягнути з\~ [PERSON] на його користь кошти в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування\~своїх позовних\~вимог представник\~позивача посилається\~на те,\~що 11.09.2021\~р.\~ трапилась\~дорожньо-транспортна\~пригода,\~а саме\~ [PERSON] ,\~керуючи транспортним\~засобом «Daewoo» д.н.з. [NUMBER] допустив зіткнення з транспортним засобом Mitsubishi д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам завдано матеріальну шкоду. Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.10.2021 року (справа № 209/3628/21 ) визнано винним в здійсненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП [PERSON] . На момент\~дорожньо-транспортної\~пригоди цивільно-правова\~відповідальність [PERSON] \~не була\~застрахована.\~Потерпіла особа\~звернулась до\~МТСБУ із\~заявою про\~відшкодування шкоди,\~заподіяної внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди.\~Відповідно до\~звіту \~№ 1109211\~встановлено,\~що вартість\~відновлювального ремонту Mitsubishi д.н.з. [NUMBER] складає 30\~024,61 грн. витрати на збір документів 2 042,00 грн. Всього 32\~066,51 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача шкоду в порядку регресу у розмірі 32 066,51 грн. шкоди в порядку регресу та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву з клопотанням розглядати справу у його відсутність, підтримує позовні вимоги на підставах, викладених у позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив не подав, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду від 11 січня 2024 року відкрито провадження по справі. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06.10.2021 року (справа № 209/3628/21 ) визнано відповідача [PERSON] винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: 11 вересня 2021 року о 12.20 годині по просп. Героїв АТО в м. Кам`янське водій [PERSON] керуючи автомобілем Деу д.н. [NUMBER] під час виникнення перешкоди не зменшив швидкість до повної зупинки внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль Ніссан д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , після чого автомобіль Ніссан став некерований та здійснив наїзд на автомобіль Міцубісі д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП травмованих не має, автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п. 12.1 ПДР України (а.с.5). Судом встановлено, що на момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.10). 16.06.2021 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та [PERSON] був укладений поліс № ЕР.204519468 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким [PERSON] застрахував автомобіль Mitsubishi Lancer д.н.з. [NUMBER] , на суму 130 000,00 грн.(а.с.9). Згідно звіту про оцінку вартості матеріальних збитків, завданих власнику колісного транспортного засобу № 1109211, встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу замінних деталей транспортного засобу Mitsubishi Lancer д.н.з. [NUMBER] становить 31\~275,73 грн.(а.с.11-18). Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії Mitsubishi Lancer д.н.з. [NUMBER] від 19.06.2020, власником автомобіля Mitsubishi Lancer д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] (а.с.8). Відповідно до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 17 вересня 2021 року [PERSON] повідомив МТСБУ, що водій [PERSON] , [INFO] , керуючи автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO» н/з [NUMBER] порушив правила дорожнього руху України та здійснив зіткнення з автомобілем Nissan Tiida н/з [NUMBER] , який в свою чергу зіткнувся с його автомобілем Mitsubishi Lancer д.н.з. [NUMBER] нанесені механічні пошкодження задньої частини автомобіля, а саме: деформована задня частина автомобіля (а.с.6-7). [PERSON] також надав МТСБУ, заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.30). В матеріалах справи міститься розрахунок вартості КТЗ марки Mitsubishi Lancer д.н.з. [NUMBER] після ДТП та розміру регламентної виплати. Згідно даного розрахунку розмір регламентної виплати становить 31 275,73 грн. Відповідно до\~платіжного інструкції\~№ 1106509\~від 09\~листопада 2021\~р.\~позивачем МТСБУ\~виплачені кошти суб`єкту оціночної діяльності [PERSON] по справі № 79671 згідно № 79671 згідно рахунку № 79671 від 19.10.2021 т.з [NUMBER] . в розмірі 2\~042,00 грн. (а.с.33). Відповідно до платіжного інструкції № 1106683 від 10 листопада 2021 р. позивачем МТСБУ виплачені кошти\~ [PERSON] по справі № 79671 згідно наказу № 3.1/8514 від 09.11.2021 т.з [NUMBER] . в розмірі 30\~024,61 грн. (а.с.34). Згідно з п. 41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати ,яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Згідно із ч. 2ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку У відповідності до ч.1ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконанням робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно із ч. 1ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Таким чином, оскільки на момент завдання шкоди цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то згідно приписів ст.38.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у позивача після здійснення регламентної виплати потерпілому, виникло право регресної вимоги до відповідача, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати пов`язані зі сплатою судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 2 684,00 грн. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved