Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

09.05.2024 [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з вказаним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , після смерті якого до успадкування залишилося 59/100 частин житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами. В свою чергу, 16.11.1988 року [PERSON] було складено заповіт відповідно до змісту якого належну йому на праві власності частину житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, він заповів свої онуці (дочці позивачки, відповідачу по справі) - [PERSON] . Однак, [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] до нотаріуса не зверталася, разом із ним на час смерті зареєстрована не була, а тому спадщину не прийняла. В той же час, позивачка проживала та була зареєстрована разом із [PERSON] .. Крім того, після смерті [PERSON] провела його поховання, а тому фактично прийняла спадщину після смерті батька. Однак, оформити спадщину у нотаріальному порядку після смерті [PERSON] не виявилося можливим, оскільки документи, які вказують на родинні відносини між позивачкою та батьком мають розбіжності, а саме: у свідоцтві про народження позивачки батько записаний як " [PERSON] ", в той час як у свідоцтві про смерть - " [PERSON] ". Враховуючи вище зазначене, позивачка змушена звернутися до суду з вказаним позовом та просить його задоволити. Ухвалою суду від 21.05.2024 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 24.06.2024 підготовче судове засідання у справі закрито та призначено судовий розгляд. Сторони по справі в судове засідання не з`явилися. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Представник Хмільницької міської ради в судове засідання теж не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідач - [PERSON] теж подала заяву про розгляд справи у її відсутність, з позовними вимогами ознайомлена, проти їх задоволення не заперечує. Причини неявки належним чином повідомленої про дату , час і місце розгляду справи третьої особи - [PERSON] суду не відомі. Суд дослідивши матреіали встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] (копія на а.с.6), після смерті якого залишилося спадкове майно, серед якого житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] (а.с.7-9), вартість якого становить 433 140, 0 грн. (а.с.10). 16.11.1988 року [PERSON] було складено заповіт, відповідно до змісту якого частину житлового будинку він заповів [PERSON] (відповідачі по справі) (а.с.11). [PERSON] на день своєї смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON] (а.с.12). Відповідно до відповіді Хмільницької державної нотаріальної контори за № 136/01-16 від 29.05.2024 спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заводилася (копія на а.с.39). Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.1 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах по спадкування» роз`яснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР, якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року. Згідно абз. 2 п. 2 даної постанови якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, діючої на час виникнення вказаних правовідносин, при успадкуванні по закону спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти, подружжя та батьки померлого. Зі змісту ст. 548 ЦК УРСР вбачається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Частиною другою даної статті передбачено, що зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, Цивільний кодекс УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Аналіз вказаних норм та судової практики дає підстави вважати, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути зокрема довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним або протягом шестимісячного терміну після його смерті проживав у спадковому домоволодінні. Факт продовження проживання спадкоємця у спадковому домоволодінні відразу після смерті спадкодавця є беззастережним доказом того, що спадкоємець своєчасно прийняв спадщину, тобто вступив в управління чи володіння спадковим майном. В даному випадку орган місцевого самоврядування у своїй довідці № 928 від 12.08.2011 року підтвердив, що [PERSON] вступила в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті свого батька [PERSON] . За умовами п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. При цьому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені в судовому засіданні докази вказують на те, що померлий [PERSON] , який помер [INFO] був батьком позивачки. Разом з тим, спадщину після смерті [PERSON] як спадкоємець по закону 1 черги, своєчасно прийняла позивачка, оскільки проживала на день смерті з спадкодавцем, крім того, спадкоємець за заповітом [PERSON] спадщину не прийняла, оскільки до нотаріальної контори в шестимісячний строк з заявою про її прийняття не зверталася, при цьому подала заяву до суду що не заперечує проти задоволення позову, інших спадкоємців не має. \~ \~ \~ \~Таким чином суд, з метою захисту прав спадкоємця на спадщину , вважає можливим задовольнити позовні вимоги частково, оскільки факт родинних відносин із позивачем та факт прийняття спадщини позивачем знайшов своє підтвердження, позивачка являється єдиним спадкоємцем після смерті батька, відповідачі не заперечують щодо задоволення позовних вимог, часткове задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Разом з тим, суд позбавлений можливості визнати за позивачем право власності на веранду літ а.4 та прибудову літ. а5, оскільки вони збудовані за відсутності дозвільних документів на будівництво, тобто є самовільно збудованими, а тому спадкуванню не підлягають. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial