Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

I. Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Кульчицький Олександр Сергійович, звернулась до Галицького районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] у якому просить позбавити останнього батьківських прав щодо малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовуючи заявлені вимоги, покликається на те, що 06.03.2008 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Під час перебування у шлюбі у подружжя народилося двоє дітей ? [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] 31.07.2020, за результатами розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, ухвалено рішення про задоволення позовних вимог. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10.02.2021, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі, з індексацією відповідно до закону, від дня подання позовної заяви, щомісячно, на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн, на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач вказує, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з нею. [PERSON] свідомо й систематично ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей. [PERSON] стверджує, що відповідач жодним чином не цікавиться станом здоров`я дітей, не займається їх вихованням, не створює належних умов проживання, що вважає підставою для позбавлення його батьківських прав відносно синів. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12.04.2024 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України, судом зобов`язано Орган опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради надати письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. 03.06.2024, на виконання ухвали суду від 12.04.2024, Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради, як органом опіки та піклування надано висновок від 31.05.2024 № 260001-вих-77927 про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] щодо малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні, [PERSON] заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Щодо ухвалення заочного рішення позивач не заперечила. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, зокрема у відповідності до ст. 128 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. Правом на подачу відзиву на позов та подачу заяви про розгляд справи за його відсутності відповідач не скористався. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять клопотання про здійснення розгляду справи у відсутності представника Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. В свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам в повній мірі реалізувати свої процесуальні права, а також того, що відповідач неодноразово не з`являвся у судове засідання, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні відповідача, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, з врахуванням тривалості провадження, з метою забезпечення розумних строків розгляду у справі, суд вважає, що розгляд справи у відсутності відповідача є можливим, а законні підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію позивача, суд вважає можливим розглядати справу з ухваленням заочного рішення. II. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вірного вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 31.07.2020, розірвано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладений 06.03.2008 та зареєстрований Галицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 51, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . /а.с. 16/ Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10.02.2021, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі, з індексацією відповідно до закону, від дня подання позовної заяви, щомісячно, на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн, на кожну дитину щомісячно, до досягнення ними повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. /а.с. 18-21/ За час шлюбу у позивача та відповідача народилося двоє синів ? [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] /а.с. 10-11/. Малолітні діти проживають разом з їх матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з акта ЛКП «Снопківське» від 28.10.2015 №183, довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки відділу житлового господарства ЛКП «Снопківське», акта ЛКП «Княже місто» від 23.11.2020 № 66, акта ЛКП «Княже місто» від 20.03.2024 №30, довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки відділу житлового господарства ЛКП «Княже місто» від 26.11.2020 № 1937, [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із синами [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають за вказаною адресою без реєстрації. /а.с. 5, 13, 15, 24-28/ З довідки № 3 від 14.03.2024 Закладу дошкільної освіти ясла-садок № 41 встановлено, що [PERSON] , 2011 р.н., відвідував заклад у період часу з червня 2013 по серпень 2017, а [PERSON] , 2013 р.н., ? з вересня 2015 по серпень 2019. Діти проживали разом з матір`ю, яка постійно приводила та забирала їх. [PERSON] спілкувалася з вихователями, відвідувала батьківські збори, приймала активну участь в організаційній діяльності садочка. Хлопчики завжди були охайні та доглянуті. Батько [PERSON] контакту з адміністрацією ЗДО № 41 не підтримував, батьківські збори не відвідував, дітей не приводив до закладу та не забирав /а.с. 36/. З наявних у матеріалах справи характеристик учня [PERSON] , 7-А класу середньої загальноосвітньої школи № 27 міста Львова імені героя Небесної Сотні Юрія Вербицького та учня [PERSON] , 5-А класу, середньої загальноосвітньої школи № 27 міста Львова імені героя Небесної Сотні Юрія Вербицького, судом встановлено, що за місцем навчання учні характеризуються позитивно. Завжди охайно вдягнуті та забезпечені навчальними приладдями. Життям та навчанням хлопчиків цікавиться виключно [PERSON] , [PERSON] , батько хлопчиків, життям синів не цікавився, школу не відвідував./37-38/ Також, судом встановлено, що з лютого 2022 у Львівській національній академії мистецтв діє волонтерський центр, координацію якого та забезпечення, логістику здійснює ГО «Центр суспільних інновацій», як багаторічний партнер ЛНАМ. З березня 2022 до волонтерського центру приходять [PERSON] зі своїми синами: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до характеристики з центру, родина [PERSON] є чудовою, з теплою атмосферою та дружніми відносинами. /а.с. 39/ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є учнями відділення боксу КЗ ЛОР СДЮСШОР № 2. Діти активні та комунікабельні. До секції їх записала [PERSON] , батько ж у приміщенні спортивної школи ніколи не був./а.с.40/ Відповідно до довідки психолога середньої загальноосвітньої школи № 27 міста Львова імені героя Небесної Сотні Юрія Вербицького від 01.04.2024 №01-20/51, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одностайні у своїх думках щодо ставлення до свого батька - небажанні з ним бачитись і в розчаруванні щодо його байдужості до них./а.с.41-42/ Згідно інформації наданої Галицьким ВДВС у м. Львові, станом на 18.03.2024 заборгованість по аліментах [PERSON] становить 34710 грн 78 коп. /а.с.43/ Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Положеннями частини четвертої статті 23-1 Закону України «Про охорону дитинства» зобов`язано уповноважені органи, що здійснюють соціальну роботу з сім`ями, дітьми та молоддю, в максимально короткий термін запропонувати сім`ї дитини комплекс послуг, спрямованих на мінімізацію чи повне подолання складних життєвих обставин, та сприяти поверненню дитини до батьків, інших законних представників. Згідно ч.4 ст.19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до ч.5 ст.19 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно п.3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМ України від 24 вересня 2008 р. N 866, органами опіки та піклування є районні, районні у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей. Органи опіки та піклування провадять свою діяльність, пов`язану із захистом прав дитини, з дотриманням принципу - забезпечення найкращих інтересів дитини. У матеріалах справи наявний висновок від 31.05.2024 №260001-вих-77927 Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] щодо малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до даного висновку, Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей. Окрім того, у судовому засіданні 11.07.2024 було допитано у якості свідків [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , яка є сусідкою [PERSON] , повідомила суду, що з моменту народження дітей жодного разу не бачила щоб батько цікавився їх життям чи допомагав дружині. [PERSON] дбає про дітей самостійно, діти доглянуті та забезпечені усім необхідним. [PERSON] пояснила, що є подругою [PERSON] , жодного разу, за час спілкування з останньою, [PERSON] вона не бачила. Натомість, мати дітей постійно цікавиться життям своїх дітей, піклується про них, приймає активну участь у їх житті та соціалізації. Позивач [PERSON] у судовому засіданні також повідомила суд, що з [PERSON] вже понад два роки не підтримує жодного спілкування. Відповідач не цікавиться життям своїх дітей та не приймає жодної участі у їх вихованні. Спілкування батька з дітьми останній раз відбулося близько двох років тому по телефону. Пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Отже, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. За наведених обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як судом встановлений факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своїх малолітніх дітей, відносно яких він не проявляє батьківської турботи, не надає матеріальної допомоги та не піклується про них. Позбавлення відповідача батьківських прав на теперішній час є єдиним можливим засобом забезпечення дітям спокійного життя, гармонічного виховання, як того вимагає ст. 150 СК України, тобто відповідає інтересам дітей та переслідує легітимну мету. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 2, 3 ст.150 та ст. 180 СК України, кожна дитина має право на піклування батьків, і батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, створювати належні умови для розвитку її здібностей та несуть відповідальність за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав по відношенню до своїх дітей з ухилення від виконання батьківських обов`язків. Згідно постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: якщо батьки не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання освіти. Правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено у статті 166 СК України. Так, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04). У відповідності до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відтак, суд приходить до висновку, що викладені факти ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов`язків по утриманню та забезпеченню належних умов для виховання та розвитку дітей знайшли своє підтвердження, а тому для настання позитивного результату для подальшого належного розвитку малолітніх - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] та з метою захисту їх прав та інтересів, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до частини 1 та 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову ? на відповідача; уразі відмовив позові ? на позивача; у разі часткового задоволення позову ? на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1211 грн 20 коп.

Outcome: approved