Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

26.06.2024 року представника позивача [PERSON] - адвоката Лебедєва Анна Михайлівна звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунікаційний ХАБ «Економіка», Компанія Teka-Group Foundation, [PERSON] , [PERSON] , приватне акціонерне товариство «Картель», [PERSON] , Компанії Nano IT SIA, Компанію Wikimedia Foundation, Inc, про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною та її спростування, стягнення моральної шкоди. В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2024 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунікаційний ХАБ «Економіка», Компанія Teka-Group Foundation, [PERSON] , [PERSON] , приватне акціонерне товариство «Картель», [PERSON] , Компанії Nano IT SIA, Компанію Wikimedia Foundation, Inc, про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною та її спростування, стягнення моральної шкоди - задоволено частково. Однак, ухвалюючи судове рішення, судом не вирішено питання щодо позовних вимог позивача до Wikimedia Foundation, Inc (місцезнаходження: Bird&Bird GDPR Representative Ireland, 29 Earlsfort Terrace, Dublin 2, D02 AY28, Ireland) про визнання недостовірної інформації, видалення її з ресурсу та спростування, а саме: за змістом позовної з урахуванням поданих заяв по суті справи, позивач ззначав про те, що на Інтернет-порталі «Вікіпедія» за посиланням https://uk.wikipedia.org/wiki/ у мережі Інтернет викладено наступні твердження: «[INFO]» «….[INFO]…» «[INFO] …» «…[INFO] …» «…[INFO]…» «…[INFO]...» «… [INFO]…» «… [INFO]» оприлюднену та поширену на Інтернет-порталі uk.wikipedia.org», проте, на думку позивача вказана вище інформація стосовно нього, поширена на веб-сайті https://uk.wikipedia.org/wiki/ в мережі Інтернет, порушує його особисте немайнове право на використання імені, на повагу до його честі, гідності та недоторканість ділової репутації, у зв`язку із чим, представник позивача просить ухвалити додаткове рішення, яким вирішити зазначене питання. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України). Учасники справи в судове засідання не з`явились, судом вживались заходи щодо належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання, однак з урахуванням положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви. Так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані суду документи, судом встановлено наступне. 26.02.2024 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі № 761/29574/23 в якості співвідповідача - Компанію Wikimedia Foundation, Inc (місцезнаходження: Bird&Bird GDPR Representative Ireland, 29 Earlsfort Terrace, Dublin 2, D02 AY28, Ireland), яка є власником веб-сайту https://uk.wikipedia.org на якому розміщена оспорювана інформація та зміну предмета позову. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.02.2024 року залучено до участі у справі № 761/29574/23 в якості співвідповідача - Wikimedia Foundation, Inc (місцезнаходження: Bird&Bird GDPR Representative Ireland, 29 Earlsfort Terrace, Dublin 2, D02 AY28, Ireland). 20 червня 2024 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва вимоги [PERSON] до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунікаційний ХАБ «Економіка», Компанія Teka-Group Foundation, [PERSON] , [PERSON] , приватне акціонерне товариство «Картель», [PERSON] , Компанії Nano IT SIA, Компанію Wikimedia Foundation, Inc, про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною та її спростування, стягнення моральної шкоди - задоволено частково, а саме вирішено: Визнати недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на недоторканість ділової репутації інформацію: «...[INFO]...»; «...[INFO]»; «...[INFO]»; «... [INFO]»; «[INFO]»; «...[INFO] »; «[INFO]». 3. Зобов`язати [PERSON] ( [ADDRESS] ). Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМУНІКАЦІЙНИЙ ХАБ «ЕКОНОМІКА» (03022, м. Київ, вул. Кайсарова. 2 код ЄДРПОУ: 39399922), компанії Teka - Group Foundation (0835, Глобсіл Банк Тауер, 18 Флор, 50 cmpim, П.О. Бокс 0831-02484, Панама, Республіка Панама), [PERSON] ( [ADDRESS] ), Приватного акціонерного товариства «Картель» (01135, вул. Павлівська, 29, код СДРПОУ 31201893), [PERSON] ( [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ), Компанії Nano IT SIA, місцезнаходження: Maskavas iela 240-3, Latgales priekspilseta, Riga, LV-1063, Латвия, протягом 10 (десяти) календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду спростувати поширену ними недостовірну інформацію, а саме: - «...[INFO]...»; - «...[INFO]»; - «...[INFO]...»; - «...[INFO]»; - «[INFO]»; - «...[INFO] »; - «[INFO]» шляхом розміщення на головній сторінці Інтернет - порталів повідомлення наступного змісту: "[INFO]». «[INFO]». «[INFO]». «[INFO]». "[INFO]». 4. Зобов`язати [PERSON] ( [ADDRESS] ). Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМУНІКАЦІЙНИЙ ХАБ «ЕКОНОМІКА» (03022, м. Київ, вул. Кайсарова. 2 код ЄДРПОУ: 39399922), компанії Teka - Group Foundation (0835, Глобсіл Банк Тауер, 18 Флор, 50 cmpim, П.О. Бокс 0831-02484, Панама, Республіка Панама), [PERSON] ( [ADDRESS] ), Приватного акціонерного товариства «Картель» (01135, вул. Павлівська, 29, код СДРПОУ 31201893), [PERSON] ( [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ), Компанії Nano IT SIA, місцезнаходження: Maskavas iela 240-3, Latgales priekspilseta, Riga, LV-1063, Латвия, протягом 10 (десяти) календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду видалити з Інтернет-порталів «delo.ua» https: delo.ua статтю під заголовком: «[INFO]», автором якої зазначено «[INFO] », розміщену у розділі «Политика» за посиланням: [INFO] » статтю під заголовком: « [INFO] », розміщену за посиланням: [INFO] , « [INFO] » [INFO] » за посиланням: [INFO] , « [INFO] » [INFO] » за посиланням: [INFO] ; «[INFO]» [INFO] статтю за посиланням [INFO] [PERSON] під заголовком: « [PERSON] » «[INFO]». 5. Стягнути солідарно з [PERSON] ( [ADDRESS] ). Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМУНІКАЦІЙНИЙ ХАБ «ЕКОНОМІКА» (03022, м. Київ, вул. Кайсарова. 2 код ЄДРПОУ: 39399922), компанії Teka - Group Foundation (0835, Глобсіл Банк Тауер, 18 Флор, 50 cmpim, П.О. Бокс 0831-02484, Панама, Республіка Панама), [PERSON] ( [ADDRESS] ), Приватного акціонерного товариства «Картель» (01135, вул. Павлівська, 29, код СДРПОУ 31201893), [PERSON] ( [ADDRESS] ) та [PERSON] ( [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ), Компанії Nano IT SIA, місцезнаходження: Maskavas iela 240-3, Latgales priekspilseta, Riga, LV-1063, Латвия, судовий збір у розмірі 5 795 грн. 00 коп. (п`ять тисяч сімсот дев`яносто п`ять) грн. 00 коп. Однак, ухвалюючи рішення, суд не вирішив питання щодо співвідповідача -Wikimedia Foundation, Inc (місцезнаходження: Bird&Bird GDPR Representative Ireland, 29 Earlsfort Terrace, Dublin 2, D02 AY28, Ireland) та позовних вимог про визнання недостовірної інформації, видалення її з ресурсу та спростування викладених тверджень на Інтернет-порталі «Вікіпедія» за посиланням https://uk.wikipedia.org/wiki/ у мережі Інтернет. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Як вбачається з матеріалів справи, позивач обґрунтовує тим, що за результатами проведеного моніторингу доступних в мережі Інтернет інформаційних ресурсів, встановлено, що на сайті Інтернет-порталі «delo.ua» https: delo.ua у розділі «Политика» за посиланням: [INFO] о 10:00 год. було розміщено статтю під заголовком: « [INFO] », автором якої зазначено «[INFO] ». В подальшому, [INFO] о 20:25 год., ця ж Стаття була перепоширена від основного джерела на сайті Інтернет-порталу «Антикор» https: antikor.com.ua у розділі: « [INFO] » за посиланням: [INFO] під заголовком: « [INFO] »; 13 липня 2023 о 23:22 перепоштрена на сайті Інтернет -порталу «ОРД» [INFO] » за посиланням: [INFO] під заголовком: « [INFO] »; 17 липня 2023 о 09:30 год - у скороченому вигляді на сайті Інтернет-порталу «dsnews.ua» [INFO] » за посиланням: [INFO]». 24 серпня 2023 о 11:22 вказана стаття перепоширена на Інтернет-порталі «[INFO]» https://[INFO] у розділі «Скандали» за посиланням [INFO] [PERSON] розміщено статтю «[INFO]» « [INFO] ». Крім того, дана стаття розміщена на Інтернет-порталі «Вікіпедія» за посиланням [INFO] у розділі « [PERSON] » розміщена інформація за посиланням [INFO] розділі «Примітки» сторінки « [PERSON] », розташованої на веб-сайту «uk.wikipedia.org» https://uk.wikipedia.org зазначено що інформація про позивача, яка оприлюднена на цьому ресурсів «процитована» саме з вищезазначених статей, які є предметом даного позову. Звертаючись із відповідним позовом до суду (в редакції заяви про зміну предмету позову) позивач зазначив, що у наведених вище публікаціях стверджується, що [PERSON] є афілійованою особою ТОВ «Трейд Коммодіті», ТОВ «ФІРМА «ФІДЕЯ», ТОВ «Авгіст Пром», ТОВ «Оптімус Конешшн», ТОВ «ТОРУМ» та ТОВ «Мета Оіл», які було створено з метою відмивання коштів з державного бюджету шляхом фінансових махінацій. Також, у вказаних публікаціях у стверджувальній формі зазначається, що [PERSON] причетний до розкрадання коштів виділених Україні в рамках Кіотського протоколу. Крім того, стверджується, що позивач вчиняв шахрайські дії під час проведення тендерних закупівель такими Замовниками як [INFO] та ПАТ «[INFO]», а також вчиняв дії направлені на штучне обмеження конкуренції під час проведення вказаних процедур закупівель. Окрім того, у вказаних публікаціях, на думку позивача, вказується, що [PERSON] фактично звинувачується у приховуванні іноземних доходів і не сплаті з них жодних податків. При цьому, стверджується, що майно та активи [PERSON] розшукують фінмоніторинг та АРМА з метою блокування та компенсації завданих державі збитків. Крім того, у стверджувальній формі надається інформація про те, що позивач причетний до ухилення від сплати податків такими підприємствами як ТОВ «Трейд Коммодіті», ТОВ «Елемент Нафта», ТОВ «Укр Петрол», а також причетний до реалізації неякісного пального за завищеними цінами. Підсумовуючи все вищевикладене, позивач приходить до висновку, що вказана вище інформація стосовно нього, поширена на веб-сайтах «delo.ua» https: delo.ua, https: antikor.com.ua, «ОРД» https: ord-ua.com, «dsnews.ua» https: dsnews.ua, «[INFO]» https://[INFO], https://uk.wikipedia.org/wiki/ в мережі Інтернет, доступна необмеженому колу осіб, не є оціночними судженнями, а містить конкретні фактичні дані щодо [PERSON] , які порушують його особисте немайнове право на використання імені, на повагу до його честі, гідності та недоторканість ділової репутації. Як вбачається з наявних у матеріалах даної справи доказів, На Інтернет-порталі «Вікіпедія» за посиланням https://uk.wikipedia.org/wiki/ у мережі Інтернет викладено наступні твердження: «[INFO].» «….[INFO]» «[INFO] …» «…[INFO] …» «…[INFO]…» «…[INFO].» «… [INFO]…» «… [INFO]». На думку суду, першочерговим у даній категорії справ є встановлення особи, якою було поширено спірну інформації та/або безпосереднього автора такої інформації, оскільки звернення із позовними вимогами до особи, яка не є належним відповідачем у справі, є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Як вбачається зі змісту долучених до матеріалів заяв сторін по суті даної справи, а також усних пояснень, які були надані представниками сторін, безпосередньо у судовому засіданні, фактично визнається приналежність веб-сайтів відповідачеві підтверджується наступним. Згідно з довідкою Дочірнього підприємства «Центру компетенції адресного простору мережі Інтернет Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» від 01/02/2024 № 23/2024-Д наведені ідентифікатори дають підстави для висновку про те, що власником веб-сайту https://uk.wikipedia.org є Wikimedia Foundation, Inc. Отже, Компанія Wikimedia Foundation, Inc, є належним відповідачем у справі. За таких обставин, з огляду на відсутність можливості достовірно встановити автора (авторів) спірних публікацій, суд погоджується з твердженнями позивача наведеними у його заявах по суті, стосовно того, що належними відповідачами у даній справі є власники відповідних веб-сайтів та автор публікацій. Окремо суд зауважує, що як вбачається зі змісту заявлених позивачем позовних вимог, предметом розгляду даної справи є захист немайнових прав позивача на використання його імені, а також захист честі, гідності та недоторканості ділової репутації останнього. Щодо тверджень викладених в Інтернет-порталі «Вікіпедія» за посиланням https://uk.wikipedia.org/wiki/ у мережі а саме: «…. О[INFO]» «….[INFO]…» «[INFO] …» «…[INFO] …» «…З [INFO]…» «…[INFO]..» «… [INFO]…» «… [INFO]» оприлюднену та поширену на Інтернет-порталі uk.wikipedia.org». На думку суду, вказані вище абзаци відповідної публікації містять пряму вказівку на позивача, оскільки неодноразову згадується ім`я та прізвище « [PERSON] », ці твердження є стверджувальними та констатують факти того, що позивач є особою, яка приймала участь в тендерних закупівлях та вчиняла корупційні дії, причетний до розкрадання коштів, виділених в рамках Кіотського протоколу, вчиняв антиконкурентні дії, пов`язаний з рядом компаній, що займались легалізацією протиправно отриманих коштів. Окремо, суд зазначає, що під недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Надаючи оцінку поширеній відповідачем у вказаних вище публікаціях інформації про вказані вище події у сукупності, суд вважає її такою, що не відповідає дійсності, тобто є недостовірною. Суд вважає обґрунтованими доводи позивача стосовно того, що у спірних публікаціях відповідна інформація подається у вигляді встановлених фактів щодо протизаконних дій [PERSON] , які можливо кваліфікувати як злочини, передбачені Особливою частиною Кримінального кодексу України (ст. 191 «Привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем», ст. 212 «Ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів)», ст. 209 «Легалізація (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом» тощо). Разом з тим, суд наголошує на неприпустимості порушення закріпленої у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості, згідно до якої, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. У вказаному контексті, необхідним є зазначити, що у матеріалах даної справи містяться копії витягів з Єдиного реєстру юридичних осіб фізичних осіб підприємців та громадських організації, відповідно до яких позивач не є а ні засновником, а ні кінцевим бенефіціаром, а ні посадовою особою жодної з компаній про якій йдеться в публікаціях В свою чергу, судом взято до уваги, що до матеріалів справи долучено Витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимостей» відповідно до якого [PERSON] , [INFO] до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. За таких обставин, суд вважає встановленим факт недоведеності, у встановленому законом порядку, вчинення позивачем будь-яких кримінально-караних дій, на що вказує відсутність обвинувального вироку суду, що набрав законної сили, з цього приводу, а отже наведені вище безальтернативні твердження, щодо фактичного вчинення [PERSON] злочинів є недостовірними. При цьому, судом враховані висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 23.12.2020 у справі № 484/2781/19-ц, від 21.01.2021 у справі № 914/371/19, від 06.04.2021 № 757/47281/16, від 13.10.2021 у справі № 923/1379/20, згідно із якими, висловлювання саме щодо дій особи, які підпадають під ознаки кримінально-караного діяння, виключає віднесення такого висловлювання до оціночних суджень чи критичних зауважень, натомість є фактичним твердженням. Як вже було вказано судом вище, під недостовірною слід розуміти таку інформацію, що не відповідає дійсності, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Надаючи оцінку поширеній відповідачами у вказаних вище публікаціях інформації про вказані вище події у сукупності, суд вважає її такою, що не відповідає дійсності, тобто є недостовірною. Відповідно до ч. 2 ст. 302 ЦК України, фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності. Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел (інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, звіти, стенограми тощо), не зобов`язана перевіряти її достовірність та не несе відповідальності в разі її спростування. Фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, зобов`язана робити посилання на таке джерело. Відповідно до приписів статті 91 ЦК України, юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. За таких обставин, суд зазначає, що відповідачі поширюючи на веб-сайтах в мережі Інтернет спірні публікації (статті) зобов`язані були перевірити інформацію, яка міститься у вказаних публікаціях (статях) на її достовірність. Окремо, суд зауважує на тому, що всупереч доводів відповідача наведених у відзиві на позовну заяву, стосовно того, що після внесення до законодавства України змін у 2014 році, обов`язок по доказуванню достовірності поширеної інформації не покладається на особу яка її поширила, висновки Верховного Суду (щодо вказаного питання), сформовані у наведених нижче постановах від 11.08.2021 у справі № 362/3163/20, від 24.12.2021 у справі № 757/9133/18-ц, від 26.04.2022 у справі № 758/4142/20 та від 17.02.2022 у справі № 903/151/21 все ж таки свідчать про те, що обов`язок доведення достовірності поширеної інформації покладається саме на відповідачів. Окремо, суд враховує, що подібні висновки зроблені Верховним Судом на підставі комплексного аналізу положень діючого законодавства України, вже після змін (у 2014 році) на яких акцентує увагу відповідач. У вказаному контексті, беручи до уваги наведену вище позицію, щодо розподілу обов`язку по доказуванню достовірності поширеної інформації, суд наголошує на тому, що ні у спірних публікаціях, ні у матеріалах даної справи не міститься жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ним кримінальних злочинів, про які йде мова у оскаржуваних публікаціях. Підсумовуючи все вищевикладене (в розрізі наданої розповсюдженій відповідачем інформації оцінки) суд вважає доведеним та встановленим факт поширення відповідачем по відношенню до позивача саме недостовірної інформації (тобто такої, яка не відповідає дійсності), в межах заявлених останнім позовних вимог. Як вже було зазначено судом вище, саме відповідач поширюючи на веб-сайтах в мережі Інтернет спірні публікації зобов`язаний був перевірити інформацію, яка міститься у вказаних публікаціях на її достовірність, за виключенням випадків, коли така інформація є отриманою з офіційних джерел та міститься посилання на таке джерело. Надаючи відповідь на питання, чи призвело поширення відповідачем недостовірної інформації, щодо позивача, до порушення його особистих немайнових прав, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Усталена судова практика свідчить про те, що під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 161/4098/18, від 31.05.2021 у справі № 638/9228/18, від 30.03.2020 у справі № 523/9870/18-ц. У вказаному контексті, суд вважає обґрунтованими доводи позивача наведені його представником у судовому засіданні, які зводяться до того, що реальне порушення права на повагу до честі, гідності та недоторканість ділової репутації особи, саме як нематеріальної категорії, відбувається завжди при поширенні по відношенню до такої особи недостовірної інформації певного (негативного характеру). Тобто, сам факт поширення відповідачем недостовірної інформації, яка є негативною, вже є достатнім свідченням завдання шкоди відповідним немайновим правам позивача, як особи, по відношенню до якої така інформація поширена. Таким чином, суд вважає, що поширена відповідачем у спірних публікаціях недостовірна інформація щодо позивача, яка викладена у стверджувальній формі (зокрема, стосовно того, що [PERSON] причетний до «відмивання» державних котів, ухиленні від сплати податків, легалізації доходів від продажу палива, продажу неякісного пального, вчиненні антиконкурентних дій, підкупі посадових осіб АМКУ та суддів, розкрадання коштів виділених Україні в рамках Кіотського протоколу), принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, оскільки необґрунтовано та протиправно в очах суспільства ставить під сумнів дотримання ним етично-моральних та правових норм, безпідставно звинувачує позивача у протиправній поведінці та вчиненні злочинів. Беручи до уваги зміст поширеної відповідачем інформації, у її зв`язку з фактичними обставинами даної справи, відсутністю жодних належних та допустимих доказів, які би підтверджували достовірність такої інформації, суд дійшов висновку про наявність всіх елементів юридичного складу правопорушення, необхідних для задоволення заявлених позовних вимог, в частині визнання спірної інформації недостовірною. Окремо, суд зауважує, що особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Судом враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 12.02.2020 у справі № 754/11102/16-ц, у відповідності із якими, до спеціальних способів захисту, серед інших, відноситься спростування недостовірної інформації (стаття 277 ЦК України), у такий же спосіб, у який вона була поширена. Крім того, суд погоджується з твердженнями позивача в тій частині, що способом поширення спірної в розумінні даної справи інформації є її розміщення на належних відповідачам веб-сайтах, у мережі Інтернет. Саме тому, суд приходить до висновку, що позовна вимога про зобов`язання відповідача спростувати поширену щодо позивача недостовірну інформацію, шляхом розміщення відповідного спростування на тих ж, належних відповідачам веб-сайті (де така інформація і була поширена) не виходить за межі ст. 277 ЦК України. Додатково, суд зазначає, що на відповідача може бути покладено обов`язок опублікувати відповідне спростування, оскільки спростування поширеної недостовірної інформації не є способом цивільно-правової відповідальності, так як не має компенсаційного та майнового характеру, що відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.07.2021 у справі № 757/47312/15-ц. Таким чином, беручи до уваги встановлений факт порушення відповідачами права позивача на повагу до його честі, гідності та недоторканість ділової репутації, внаслідок поширення відповідачем недостовірної інформації, суд вважає наявними правові підстави для задоволення позову в частині зобов`язання останніх спростувати поширену ними недостовірну інформацію (у спосіб, визначений позивачем). Вирішуючи питання, щодо зобов`язання відповідача видалити спірні публікації (статті), суд виходить із наступного. У випадку порушення особистих немайнових прав особи на використання її імені, а також захист честі, гідності та недоторканість ділової репутації, внаслідок поширення у мережі Інтернет відповідної інформації, усунення такого порушення є фактично неможливим, а тому, в даному випадку належним способом захисту порушених прав позивача є саме зобов`язання відповідача видалити поширену ним інформацію. За результатами аналізу змісту усіх спірних публікацій, суд дійшов до висновку, що вислови, які містять недостовірну та одночасно негативну інформацію про позивача, а також інформація, поширенням якої було порушено право позивача на використання його імені, є невід`ємними частинами опублікованих інформаційних матеріалів (спірних публікацій). За таких обставин, на думку суду, видалення із відповідних матеріалів лише окремих висловів є неможливим без шкоди для змісту усього цілісного матеріалу, який у такому випадку втратить логічну послідовність, буде незрозумілим, уривчастим та не сприйматиметься адресатом належним чином. Таким чином, у зв`язку з неможливістю видалення зі спірних публікацій окремих висловів, суд вважає, що видаленню підлягають в повному обсязі усі оскаржувані публікації, поширені в мережі Інтернет на належному відповідачеві веб-сайті. Враховуючи вищевикладене та оскільки при ухваленні рішення не вирішено вказану вимогу, що унеможливлює належне виконання такого, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника позивача [PERSON] - адвоката Лебедєвої Анни Михайлівни про ухвалення додаткового рішення по справі №761/29574/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Комунікаційний ХАБ «Економіка», Компанія Teka-Group Foundation, [PERSON] , [PERSON] , приватне акціонерне товариство «Картель», [PERSON] , Компанії Nano IT SIA, Компанію Wikimedia Foundation, Inc, про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання інформації недостовірною та її спростування, стягнення моральної шкоди.

Outcome: approved