Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

Представник ТОВ «Чорнухинська МПМШК-23» адвокат Мартинюк О.С. звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] і ТОВ «Харківецьке» про визнання укладеним договору оренди землі, визнання відсутнім права оренди нового орендаря, в якому прохав: -визнати укладеним договір оренди землі від 26.05.2023 між [PERSON] та ТОВ «Чорнухинська МПМШК-23» щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5325185400:00:003:0040, площею 3,9357 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Харсіцької сільської ради Лубенського району Полтавської області; -визнати відсутнім право оренди у ТОВ «Харківецьке» щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5325185400:00:003:0040, площею 3,9357 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Харсіцької сільської ради Лубенського району Полтавської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Чорнухинська МПМШК-23» та [PERSON] 10.01.2007 було укладено Договір оренди землі (далі Договір) щодо належної їй земельної ділянки площею 3,9357 га, кадастровий номер 5325185400:00:003:0040, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Харсіцької сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, строком на 15 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 10 січня 2007 року між [PERSON] та ТОВ «Чорнухинська МПМШК-23» складено акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду. 02 липня 2007 року Договір зареєстровано у Чорнухинському виїзному офісі Лубенського районного відділу Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №040754500288. Отже, договір набрав чинності 02.07.2007, закінчення строку дії Договору 02.07.2022. У період із 24.02.2022 по 19.11.2022 договори оренди землі були поновлені на один рік без волевиявлення сторін договору, строк яких сплинув у цей проміжок часу, згідно з приписами Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" від 24 березня 2022 року № 2145-IX. Таким чином, враховуючи положення Договору та вказані вище зміни до законодавства, укладений між [PERSON] та ТОВ «Чорнухинська МПМШК-23» , Договір з 02.07.2022 був поновлений на один рік без волевиявлення сторін і його строк дії закінчився 02.07.2023. Листом від 18.05.2023 [PERSON] повідомила ТОВ «Чорнухинська МПМШК-23», що у зв`язку з закінченням Договору 02.07.2023 вона розриває Договір з орендарем. Також позивачем отримано від [PERSON] лист-повідомлення від 23.05.2023 про припинення договору, в якому вона повідомила про те, що не має наміру з 03.07.2023 здавати в оренду належну їй на праві приватної власності земельну ділянку з кадастровим номером 5325185400:00:003:0040. Вказала, що з 03.07.2023 Договір оренди землі №б/н від 02.07.2007 є припиненим. 30 травня 2023 року ТОВ «Чорнухинська МПМШК-23» засобами поштового зв`язку направило на адресу [PERSON] повідомлення від 26.05.2023 про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер 5325185400:00:003:0040, на новий строк. До повідомлення було додано проект Договору оренди землі, датованого 26.05.2023. Вказані повідомлення та проект договору оренди землі [PERSON] отримала 30.05.2023. З Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку стало відомо, що земельна ділянка, площею 3,9357 га, кадастровий номер 5325185400:00:003:0040, перебуває в оренді ТОВ «Харківецьке». Дата державної реєстрації права оренди земельної ділянки 07.07.2023; номер запису 50960120; орган, що здійснив державну реєстрацію права виконавчий комітет Чорнухинської селищної ради. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, договір оренди землі №ХА-RA0186883 укладений між [PERSON] та ТОВ «Харківецьке» 07.07.2023 строком на 10 років. Посилаючись на ст.ст.626, 792 ЦК України, ст.93, 126-1 ЗК України, ст.33, абз.3,4 розділу ІХ "Перехідні положення Закону України "Про оренду землі" вважають, що орендодавець порушив переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк, а укладення договору з наступним орендарем вчинено з грубим порушенням норм законодавства України. Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Земельна ділянка, площею 3,9357 га, кадастровий номер 5325185400:00:003:0040, перебувала у користуванні в ТОВ «Чорнухинська МПМШК-23» з 02.07.2007 по 02.07.2023, тобто 16 років. Протягом всього часу оренди позивач сумлінно виконував взяті на себе зобов`язання за договором, а саме: -використовував земельну ділянку за цільовим призначенням; -вчасно сплачував орендну плату; -дотримувався вимог земельного законодавства. Орендодавець жодного разу не звертався зі скаргами щодо не виконання орендарем у мов Договору. Пропозицій щодо зміни істотних умов Договору від орендодавця також не надходило. Бажаючи й надалі обробляти вказану земельну ділянку позичав заздалегідь направив орендодавцю повідомлення про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі та надав проект договору оренди землі. Проект договору оренди землі від 26.05.2023 містив такі умови: -об`єкт оренди: земельна ділянка площею 3,9357 га, кадастровий номер 5325185400:00:003:0040; -дата укладення договору 26.05.2023; -строк дії договору становить 7 років; -орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 17% від нормативно-грошової оцінки, в сумі 19399,00 за один рік оренди земельної ділянки; -обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. При цьому ТОВ «Чорнухинська МПМШК-23» пропонувало мотиваційні кошти в сумі 72000,00 грн за підписання договору оренди строком на 10 років або 50400,00 грн, строком на 7 років. У разі, якщо орендодавця не влаштовують розмір орендної плати та інші істотні умови Договору, ТОВ «Чорнухинська МПМШК-23» прохала орендодавця направити пропозиції . Також ТОВ «Чорнухинська МПМШК-23» повідомило, що на вказаній земельній ділянці восени 2022 року проведено обробіток грунту під посів врожаю 2023 року, а в квітні 2023 проведено роботи по внесенню добрив та посіву сільськогосподарських культур (кукурудза). Таким чином процедура повідомлення орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк позивачем дотримана. Орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має законодавчо передбачене переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних відносин, а також право укласти договір оренди на новий строк. У цьому випадку орендодавець [PERSON] знехтувала обов`язком добросовісно провести переговори, безпідставно відмовила в укладанні договору оренди землі, чим порушила права орендаря. Орендодавець повідомляла, що не має наміру з 03.07.2023 здавати в оренду належну йому на праві приватної власності земельну ділянку з кадастровим номером 5325185400:00:003:0040, з чого слідує, що відповідач взагалі не бажає здавати належну йому земельну ділянку як ТОВ «Чорнухинська МПМШК-23» так і будь-якій іншій особі. Вважають, що така підстава для відмови в продовженні договірних відносин є фіктивною та удаваною. Дії орендодавця свідчать про її бажання й надалі надавати земельну ділянку в оренду, але іншому орендарю - ТОВ «Харківецьке». При цьому жодних заперечень щодо запропонованих умов проекту Договору оренди землі від 26.05.2023 орендодавець не надав. Відповідно до висновку Верховного Суду, який міститься у постановах від 23.05.2018 по справі №547/89/16-ц, від 13.06.2018 у справі №696/613/16-ц, від 28.11.2018 по справі №395/1444/16-ц, порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди: - з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право; - у випадку недосягнення згоди щодо сплати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах та укладення з ним договору, на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права; -укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю у поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об`єкт оренди для власних потреб. Вважають, що [PERSON] безпідставно відмовилася укладати договір оренди землі з ТОВ «Чорнухинська МПМШК-23» на новий строк, а договір оренди землі між [PERSON] та ТОВ «Харківецьке» укладений з порушенням прав та інтересів ТОВ «Чорнухинська МПМШК-23», а саме переважного права орендаря на укладення договору. Також звернуто увагу на те, що між відповідачами можливі попередні домовленості щодо укладення договору, оскільки позивачем отримані повідомлення про припинення договорів оренди від інших орендодавців, які є аналогічними тому повідомленню, що отримане від відповідача [PERSON] . Ці листи-повідомлення є шалонними, з пропусками заповнення відомостей щодо земельної ділянки та орендаря. Ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області від 29.04.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, встановлено строки для подання відзиву (а.с.49). 22 травня 2024 року ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду (а.с.56). 12 червня 2024 року ухвалою Чорнухинського районного суду Полтавської області у задоволенні клопотання представника відповідача ТОВ «Харківецьке» адвоката Тихонова Д.І. про повернення до стадії підготовчого провадження відмовлено. Розгляд справи відкладено на 11.07.2024 (а.с.73-74). У поданому суду відзиві на позов представник відповідача [PERSON] адвокат Руденко С.П. прохав у задоволенні позову відмовити зважаючи на таке. Не заперечувалось, що 10.01.2007 укладено Договір оренди землі між [PERSON] та ТОВ «Чорнухинська МПМШК-23", останньому було передано у строкове оплатне користування земельну ділянку площею 3,9357 га, кадастровий номер 5325185400:00:003:0040, розташованої на території Харсіцької сільської ради Чорнухинського району Полтавської області для використання у сільськогосподарському виробництві з метою вирощування сільськогосподарських культур. Договір набрав чинності 02.07.2007, а оскільки його було укладено сторонами на 15 років його дія повинна була завершитися 01.07.2022. На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення удосконалення законодавства щодо охорони земель» від 19.10.2022 №2698-ІХ, який набрав чинності 19.11.2022, договір укладений між позивачем і відповідачем, був поновлений на один календарний рік без волевиявлення сторін до 01.07.2023. Позивач в межах і в порядку переважного права на продовження дії договору надіслав на адресу відповідача повідомлення від 26.05.2023 про продовження дії договору з проектом договору оренди в новій редакції. Як зазначає та не заперечує про це позивач у позовній заяві, відповідач [PERSON] власними листами від 18.05.2023 та 23.05.2023 двічі зверталася на адресу позивача, враховуючи норми статей 8,14,41,55,68 Конституції України, статей 33,34 закону України «Про оренду землі», з повідомленнями про припинення дії договору, починаючи з 03.07.2023. За системним аналізом статей 626,627,777 ЦК України та частин 1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» переважне право позивача на продовження дії спірного договору припинилося в момент отримання повідомлень від відповідача (орендодавця) про відмову в поновленні договору оренди на новий строк. А тому твердження позивача, що відповідачем було порушене переважне право позивача, як орендаря, є безпідставним та таким, що не відповідає законодавчим нормам, що підтверджує факт відсутності порушення законних прав орендаря з боку орендодавця. Відповідачем (орендодавцем) не було порушене першочергове право на продовження спірного договору на новий строк, так як дане першочергове право припинилося в установленому порядку внаслідок того, що відповідач користався правом про відмову від продовження дії договору на новий строк, в порядку встановленому ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі». Також в повідомленнях відповідача від 18.05.2023 і 23.05.2023 про відмову від продовження дії договору на новий строк, що були отримані позивачем, не зазначалося про те, що відповідач взагалі ні з ким не планує укладати договірні відносини щодо оренди спірної земельної ділянки. Більше того, навіть якби відповідачем було прямо зазначено, що він взагалі ніким не буде укладати в майбутньому договори оренди спірної земельної ділянки, це не порушувало б ніяким чином право відповідача (орендодавця) на відмову від продовження на новий строк дії договору та не створювало б жодних передумов для позивача (орендаря) стверджувати про порушення його першочергового права на продовження дії договору жодним чином. Жодним законодавчим чи підзаконним актом не встановлені заборони для орендодавців земельних ділянок звертатися за допомогою в оформленні будь-яких документів, в тому числі щодо припинення дії договору оренди землі та відмову від його продовження. Крім того орендодавці земельних ділянок не позбавленні права вести переговори будь-якими особами щодо передачі їм в оренду земельних ділянок в майбутньому, що не є орендарями за діючими договорами оренди (а.с.80-83). У поданому суду відзиві на позов представник відповідача ТОВ «Харківецька» адвокат Тихонов Д.І. прохав у задоволенні позову відмовити зважаючи на таке. Не заперечується, що відповідно до укладеного 10.01.2007 Договору оренди землі між [PERSON] та позивачем щодо земельної ділянки площею 3,9357 га, кадастровий номер 5325185400:00:003:0040, розташованої на території Харсіцької сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, який зареєстровано 02.07.2007 у Державному реєстрі земель, номер запису №040754500288, ТОВ «Чорнухинська МПМШК-23" було передано у строкове оплатне користування зазначену земельну ділянку для використання у сільськогосподарському виробництві з метою вирощування сільськогосподарських культур. Договір набрав законної чинності 02.07.2007, а оскільки його було укладено строком на 15 років його дія повинна була завершитися 01.07.2022. Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" 24 березня 2022 року № 2145-IX, строк дії Договору, який набрав чинності 07.04.2022, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення системи оформлення прав оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення удосконалення законодавства щодо охорони земель» від 19.10.2022 №2698-ІХ, який набрав чинності 19.11.2022 договір, укладений між позивачем і [PERSON] був поновлений на один календарний рік без волевиявлення сторін, тобто до 01.07.2023 включно. Позивач до закінчення строку дії договору в межах і в порядку переважного права на продовження дії договору надіслав на адресу першого відповідача повідомлення від 26.05.2023 про продовження дії договору з проектом договору оренди в новій редакції. В свою чергу перший відповідач листами від 18.05.2023 та від 23.05.2023 двічі повідомляла позивача про відсутність наміру і бажання продовжувати спірний договір після 03.07.2023, оскільки строк дії договору з цієї дати завершується. Отже, перший відповідач, направляючи на адресу позивача листа щодо небажання продовжувати (поновлювати) договір на новий строк, чітко та однозначно висловив свою позицію, волевиявлення першого відповідача про небажання продовжувати (поновлювати) договір відповідає принципу справедливості та добросовісності. За системним аналізом статей 626,627,777 ЦК України та частин 1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» переважне право позивача на продовження дії спірного договору припинилося в момент отримання повідомлень від відповідача (орендодавця) про відмову в поновленні договору оренди на новий строк (ч.5 ст.33 Закону України «Про оренду землі»). З огляду на це твердження позивача, що першим відповідачем було порушене переважне право позивача, як орендаря, є безпідставним та помилковим, грунтується на довільному та помилковому тлумаченні окремих положень чинного законодавства. Першим відповідачем не було порушено першочергове право позивача на продовження спірного договору на новий строк, оскільки першочергове право позивача припинилося в установленому порядку внаслідок того, що відповідач скористався правом про відмову від продовження договору на новий строк. Також в повідомленнях першого відповідача від 18.05.2023 і 23.05.2023 про відмову від продовження дії договору на новий строк, які направлялись на адресу позивача і були останнім отримані, перший відповідач не вказував щодо своїх планів на власну земельну ділянку (обробляти самостійно чи передати в оренду третім особам). Більше того, навіть якби відповідачем було прямо зазначено, що він взагалі ні з ким не буде укладати в майбутньому договори оренди спірної земельної ділянки, це б не порушувало жодним чином право позивача на продовження на новий строк дії договору та не створювало б жодних передумов для позивача стверджувати про порушення його першочергового права на продовження дії договору жодним чином. Оскільки першим відповідачем не було порушено першочергове право позивача на продовження (поновлення) спірного договору на новий строк, відповідач не має жодного законного права втручатися чи перешкоджати першому відповідачу в подальшому розпоряджатися земельною ділянкою на власний розсуд. Крім того наголошено, що жодним законодавчим чи підзаконним актом не встановлені заборони для орендодавців законних ділянок звертатися за допомогою в оформленні будь-яких документів, в тому числі, щодо припинення дії договору оренди землі та відмову від його продовження. Також орендодавці земельних ділянок не позбавлені права вести перемовини з будь-якими третіми особами щодо передачі їм в оренду земельних ділянок в майбутньому, що не є орендарями за діючими договорами оренди (а.с.96-99). Представник позивача адвокат Мартинюк О.С. в судовому засіданні позов підтримав. Представники відповідачів проти задоволення позовних вимог заперечували з міркувань, викладених у відзивах на позов. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню зважаючи на таке. Судом встановлено, що 10.01.2007 між відповідачем [PERSON] та позивачем ТОВ «Чорнухинська МПМШК-№23» було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого [PERSON] надала в оренду ТОВ «Чорнухинська МПМШК-№23» в строкове платне користування земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 3,94 га, розташованої на території Харсіцької сільської ради Чорнухинського району Полтавської області, з річною платою в розмірі 1,5 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки 42194 грн за 1 га, що складало 632,91 грн за 1 рік оренди. Договір укладено строком на п`ятнадцять років. 10 січня 2007 року між [PERSON] та ТОВ «Чорнухинська МПМШК-23» складено акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду. 02 липня 2007 року Договір зареєстровано у Чорнухинському виїзному офісі Лубенського районного відділу Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №040754500288. Строк дії договору, враховуючи приписи Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану" 24 березня 2022 року №2145-IX, який набрав чинності 02.07.2007, закінчився 02.07.2022, що фактично не заперечувалось представниками сторін. Пунктами 6, 27 Договору передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. В разі виконання умов договору орендар має пріоритетне право на продовження терміну оренди земельної ділянки (а.с.33). Відповідач [PERSON] направляла позивачу повідомлення, датоване 18.05.2023, щодо розірвання договору оренди землі з ТОВ «Чорнухинська МПМШК- №23», а також повідомлення від 23.05.2023 про припинення договору оренди після закінчення строку договору землі та її повернення, скільки вона не має наміру здавати в оренду належну їй на праві приватної власності земельну ділянку з кадастровим номером 5325185400:00:003:0040, що не заперечувалось представниками сторін (а.с.25,26). ТОВ «Чорнухинська МПМШК -№23» повідомленням від 26 травня 2023 року повідомило орендодавця про намір скористатись своїм переважним правом оренди та продовжити дію договору оренди землі. Повідомлення отримано [PERSON] 30 травня 2023 року. До листа було додано проект Договору оренди землі від 26 травня 2023 року (а. с. 18-21). 07 липня 2023 року між відповідачами [PERSON] та «Харківецьке» укладений договір оренди спірної земельної ділянок строком на 10 років. Державну реєстрацію речового права проведено 10 липня 2023 року (а.с.23,24). У частині першій статті 4\~ЦПК Українипередбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», ЗК Українита ЦК України. Частиною четвертою статті 124\~ЗК Українивизначено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із частиною першою статті 626\~ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Частиною першою статті 627\~ЦК Українивстановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог частини другої статті 792\~ЦК Українивідносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Статтею 1\~Закону України\~«Про оренду\~землі»визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до статті 13\~Закону України\~«Про оренду\~землі»договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У частині першій статті 777\~ЦК Українизакріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права. Відповідно до частин першої та другої статті 93\~ЗК Україниправо оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Закінчення строку дії договору оренди землі спричиняє усталені та законодавчо визначені наслідки, зокрема припиняються права та обов`язки, що випливають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин. Власник земельної ділянки вправі користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою після закінчення договору оренди за правилами статті 317 ЦК України, укладати договори оренди з іншими орендарями на власний розсуд. Випадки та умови, коли права і обов`язки сторін за договором оренди продовжують існувати після закінчення узгодженого строку дії цього договору незалежно від волевиявлення власника, обмежуючи останнього у його правомочностях щодо здійснення права власності, обумовлюються договором або законом. Законодавець передбачає різні способи продовження строку дії договору оренди на новий строк, які можуть полягати у визначенні для сторони договору необхідності вдатися до активних дій для отримання бажаного результату або, навпаки, у вказівці для досягнення бажаного результату утриматися від певних дій (постанова Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі №692/525/21). Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" в редакції, чинній на момент укладання договору оренди, мала назву "Поновлення договору оренди землі" та передбачала, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Письмове заперечення здійснюється листом-повідомленням. Редакція ст.33 Закону України "Про оренду землі" неодноразово змінювалась. Зокрема Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" істотно змінив редакцію статті 33 Закону про оренду землі, яка тепер стосується лише переважного права орендаря (частини перша-п`ята\~\~статті 33 Закону про оренду землі). Поновлення ж договору (частина шоста попередньої редакції статті 33) регулюється статтею 126-1 ЗК. Велика Палата Верховного Суду врахувала, що Закон №340-ІХ істотно змінив підхід до продовження орендних відносин. Він чітко розмежував зміст понять "поновлення договору оренди землі" та "переважне право орендаря на укладення договору оренди на новий строк", доповнивши ЗК України статтею 126-1 "Поновлення договору оренди землі, договору про встановлення земельного сервітуту, договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови", Закон України "Про оренду землі" - статтею 32-2 "Поновлення договорів оренди землі", яка відсилає до статті 126-1 ЗК України, та виклавши статтю 33 Закону України "Про оренду землі" у новій редакції з назвою "Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк" (тобто приписи цієї статті незастосовні до поновлення договорів оренди землі). У частині зазначених змін і доповнень Закон №340-ІХ набрав чинності 16 липня 2020 року (постанова Великої палати Верховного суду 31 серпня 2021 року у справі №903/1030/19). Відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на час направлення орендарем повідомлення орендодавцю про намір скористатись переважним правом на укладення договору землі на новий строк) після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору. При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Частиною дев`ятою статті 33\~Закону України\~«Про оренду\~землі»передбачено, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді. Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України. Аналіз положень частини першої-п`ятої статті 33\~Закону України\~«Про оренду\~землі»свідчить про те, що для визнання за орендарем переважного права необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення . Подібні за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18). Водночас реалізація переважного права на укладення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої статтею 33\~Закону України\~«Про оренду\~землі»процедури та за наявності волевиявлення сторін. Аналогічні за змістом правові висновки викладені у постановах Верховного Суду: від 23 січня 2019 року у справі № 902/619/17, від 27 червня 2019 року у справі № 923/925/18, від 29 квітня 2020 року у справі № 912/1138/19, від 17 травня 2022 року у справі № 384/30/21 (провадження № 61-21267 св 21), від 24 квітня 2023 року у справі № 608/2591/21 (провадження № 61-813 св 23) та інших. Відповідач більше як за один місяць до закінчення строку дії Договору оренди землі письмово повідомив орендаря про припинення договору оренди після його закінчення та відсутність наміру здавати земельну ділянку в оренду. Пи цьому\~необхідно зазначити,\~що Законом\~України «Про\~оренду землі»не передбачена конкретна форма волевиявлення орендодавця. Наявність незгоди орендодавця щодо продовження орендних відносин ділянки беззаперечно свідчить про відсутність його волевиявлення на укладення з позивачем договору оренди землі на новий строк. Направлення орендарем пропозиції про продовження відносин оренди не є безумовною підставою для укладення договору оренди у разі відсутності волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди. До аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 21 січня 2020 року у справі № 379/1354/18 (провадження № 61-17309 св 19), від 25 березня 2020 року у справі № 379/1439/18 (провадження № 61-1715 св 20), від 06 квітня 2020 року у справі № 378/382/18 (провадження № 61-2684 св 19), від 20 серпня 2020 року у справі № 325/1951/19 (провадження № 61-7876 св 20), від 15 лютого 2023 року у справі № 399/295/11 (провадження № 61-13035 св 22), від 15 травня 2023 року у справа № 693/137/22 (провадження № 61-1217 св 23), від 08 березня 2024 року у справі № 604/425/23 (провадження № 61-18021 св 23), від 21 березня 2024 року у справі № 604/423/23 (провадження № 61-18123 св 23), від 08 травня 2024 року у справі № 604/483/23(провадження № 61-17970 св 23), від 27 травня 2024 року у справі № 604/482/23 (провадження № 61-1799 св 24), від 28 травня 2024 року у справі № 604/648/23 (провадження № 4230 св 24). Укладення в судовому порядку договору оренди землі за відсутності згоди власника земельної ділянки суперечить закону. Подібного за змістом висновку дійшов Верховний Суд у справі № 692/531/21 (провадження 61-2885св 22, постанова від 29 червня 2022 року). Таке право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі. Переважне право покликане забезпечити пріоритет його інтересів, воно не може трансформуватися у право на спонукання орендодавця до укладення договору на новий строк за відсутності його згоди зі зміненими умовами (постанова Верховного Суду від 12.04.2024 у справі №131/970/23). Таким чином переважне право орендаря, яке передбачено положеннями статті 33\~Закону України\~«Про оренду\~землі»і може підлягати захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, не порушено, а отже правові підстави для визнання укладеним на новий строк Договору оренди землі між ТОВ «Чорнухинська МПМШК- №23» та [PERSON] у запропонованій позивачем редакції відсутні. З урахуванням викладеного не підлягає задоволенню і позовна вимога щодо визнання відсутнім права оренди ТОВ «Харківецьке». Згідно з ч.ч.1,2 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У зв`язку із відмовою у задоволенні позову заява представника відповідача [PERSON] про надання строку для подання доказів, що підтверджують розмір витрат у зв`язку з розглядом справи, не суперечить ст.ст.141, 246, 259 ЦПК України та підлягає задоволенню. З огляду на викладене в силу п.5 ч.6 ст.265, ст.246 ЦПК України для вирішення питання про судові витрати суд вважає за необхідне призначити судове засідання роз`яснивши позивачу, що відповідні докази про розмір вказаних витрат вона повинна подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Виходячи з викладеного,

Outcome: dismissed