Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. Адвокат Рідченко Марія Володимирівна, яка діє в інтересах позивача [PERSON] , звернулась до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. 2. Позов обґрунтовано тим, що 21 листопада 2018 року Кременецьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від спільного шлюбу в подружжя [INFO] народився син [PERSON] . Як зазначено в позовній заяві, на даний час сімейне життя сторін стало нестерпним для обох, подружжя між собою не спілкується, відповідачка справами сім`ї не цікавиться, неодноразово чинила відносно свого малолітнього сина фізичне та психологічне насильство, погано ставилася до сина. Відповідачка залишила спільного з позивачем сина проживати з батьком, а сама переїхала проживати до іншого населеного пункту, про своє місце знаходження не повідомила на позивача, ні сина. Позивач не вбачає перспектив для примирення, тому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] . ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 02 квітня 2024 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано за підсудністю до Кременецького районного суду Тернопільської області. 4. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 01 травня 2024 року дану справу направлено за підсудністю до Шумського районного суду Тернопільської області. 5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 28 травня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено до судового розгляду по суті на 17 червня 2024 року. 6. Ухвалою суду від 17 червня 2024 року судовий розгляд справи відкладено на 03 липня 2024 року. 7. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник не з`явились, від представника позивача адвоката Рідченко М.В. надійшло до суду клопотання про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити. 8. Відповідачка [PERSON] в судове засідання вдруге не з`явилася, хоча судом вживались заходи щодо її належного повідомлення про місце, дату та час розгляду справи, зокрема шляхом надсилання на зареєстровану адресу проживання позовної заяви із додатками, судової повістки та ухвали суду. Однак на адресу суду повернувся поштовий конверт із вкладенням та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про невручення: «Повертається: адресат відсутній за вказаною адресою». Пунктом 4 частини 8 статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідача було повідомлено про місце, дату та час наступного судового засідання через оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. 9. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. 10. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. 11. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 12. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] підтверджується, що 21 листопада 2018 року Кременецьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис №169. Прізвища подружжя після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . 13. Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кременецьким міськрайонним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області вбачається, що [INFO] народився [PERSON] . Його батьками є [PERSON] та [PERSON] . 14. Згідно із довідкою, виданою міською радою в Домброва-Тарновська малопольського воєводства за № SO.5345.1.39.2024 (переклад здійснено з польської на українську мову) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою тимчасового перебування: [ADDRESS] , малопольського воєводства, домбровського повіту з плановою тривалістю тимчасового перебування від 23.08.2023 по 24.03.2025. За вказаною адресою для тимчасового перебування з 10.03.2023 по 31.03.2025 зареєстрований [PERSON] , [INFO] - син. ІV. Оцінка Суду. 15. Частина 1 статті 1 Сімейного кодексу України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. 16. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (частина 1 статті 2 СК України). 17. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 18. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. 19. Згідно з частинами другою, третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. 20. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції Про дискримінацію жінок в ч.1 підпункту с , однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання . Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. 21. Статтею 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. 22. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка своєї думки стосовно розірвання шлюбу не висловила, суд дійшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам учасників справи, а відтак шлюб слід розірвати. 23. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 24. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. На підставі викладеного,

Outcome: approved