Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

29 листопада 2023 року позивач Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 28 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2385027473. Відповідно до умов Паспорту кредиту № 5027473 та кредитного договору №2385027473 від 28 жовтня 2020 року [PERSON] було надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 75\~101,13 грн, строк користування 48 місяців, річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти 2,49 % від суми кредиту. 20 вересня 2021 року права вимоги за кредитним договором відступлені Акціонерному товариству «ТАСКОМБАНК» на підставі договору факторингу № 20021 від 20 вересня 2021 року. Відповідно до умов цього договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до договору факторингу № 200921 від 20 вересня 2021 року, позивач є новим кредитором [PERSON] за кредитним договором № 2385027473 від 28 жовтня 2020 року. Відповідач умови договору не виконувала, внаслідок чого станом на 25 жовтня 2023 року заборгованість за кредитним договором № 2385027473 від 28 жовтня 2020 року становить 116 289,47 грн, у тому числі заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) у розмірі 72\~104,59 грн, заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) у розмірі 13,71 грн, заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) у розмірі 44\~171,16 грн. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати по справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 листопада 2023 року дану цивільну справу передано для розгляду головуючому судді Мелещенко Л.В. Ухвалою суду від 01 грудня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, попередньо подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника банку, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, зокрема, відповідач викликалася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також жодних інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явилася в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подала відзив, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, судом ухвалено про проведення заочного розгляду даної справи, про що 16 липня 2024 року прийнята відповідна ухвала. Згідно частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 28 жовтня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень, Кредитодавцем, та [PERSON] , Позичальником було укладено кредитний договір №2385027473, за умовами якого Позичальнику було надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 75\~101,13 грн, строк користування 48 місяців, річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти 2,49% від суми кредиту (а.с. 8-18). 20 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», Клієнтом, та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК», Фактором, укладено Договір факторингу № 200921, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту Суму Фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові Права вимоги за Кредитними Договорами в обсязі та на умовах, визначених цим Договором (а.с.19-28, 33-35). 20 вересня 2021 року складений Реєстр прав вимоги до Договору факторингу №200921 від 20 вересня 2021 року (а.с. 29, 31). 20 вересня 2021 року складений Акт прийому-передачі Реєстру Прав Вимоги за Договором факторингу № 200921 від 20 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» (а.с. 30, 32). Згідно копії меморіального ордеру № 768960451 від 20 вересня 2021 року, Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» перераховано кошти на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» за договором про відступлення прав вимоги № 200921 від 20 вересня 2021 року (а.с. 36). Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було перераховано кошти на рахунок відповідача згідно договору від 28 жовтня 2020 року в розмірі 30\~156,39 грн, 22\~365,98 грн, 8800,00 грн, що підтверджується копіями платіжних інструкцій від 28 жовтня 2020 року (а.с. 37-39). Згідно витягу з реєстру оплачених страховок, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було оплачено страховки (а.с. 40-48). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 2385027473 від 28 жовтня 2020 року, станом на станом на 25 жовтня 2023 року заборгованість за кредитним договором 2385027473 від 28 жовтня 2020 року становить 116 289,47 грн, в тому числі заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) у розмірі 72\~104,59 грн, заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) у розмірі 13,71 грн, заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) у розмірі 44\~171,16 грн (а.с. 49). Відповідач користувалася кредитними коштами та здійснювала часткове погашення заборгованості за укладеним договором, про що свідчить Виписка по особовому рахунку (а.с.50-74). Позивачем на адресу відповідача надіслано повідомлення-вимога про погашення простроченої заборгованості, що залишилася без відповіді (а.с.75-80). Статут Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», погоджено Національним банком України, 13 червня 2022 року (а.с.86-89). Відповідно до частини першої статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог частини третьої статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої-другої\~статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом пункту 1 частини другої\~статті 11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. У відповідності до частини першої-другої\~статті 207 Цивільного кодексу України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно частини першої-другої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Як передбачено частиною першою\~статті 1048 Цивільного кодексу України \~(положення якої застосовуються до спірних правовідносин в силу частини другої\~статті 1054 Цивільного кодексу України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до частини другої\~статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач, підписавши 28 жовтня 2020 року кредитний договір № 2385027473, ознайомилася та погодилася з усіма умовами укладеного договору. Позивач у повному обсязі виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит у розмірі 72\~104,59 грн. Згідно частини першої статті 629 Цивільного кодексу України,\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобов`язань визначено\~статтею 526 Цивільного кодексу України. Так, у\~частині першій статті 526 Цивільного кодексу України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша\~статті 527 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України,\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями статті 610 Цивільного кодексу України визначено, що\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~частини першої статті 611 Цивільного кодексу України,\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частини перша-друга статті 612 Цивільного кодексу України). Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено судом,\~\~відповідач неналежно виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 2385027473 від 28 жовтня 2020 року у зв`язку із чим станом на 25 жовтня 2023 року заборгованість становить у загальному розмірі 116 289,47 грн, в тому числі заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) у розмірі 72\~104,59 грн, заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) у розмірі 13,71 грн, заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) у розмірі 44\~171,16 грн. Відповідно до частини першої-другої статті 614 Цивільного кодексу України,\~особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості, проте заборгованість не була сплачена. Відповідачем у даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. Враховуючи вищезазначене, судом встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, що виникли внаслідок укладення кредитного договору №2385027473 від 28 жовтня 2020 року, через порушення умов договору з боку позичальника своєчасне погашення зобов`язання не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за договором, яку відповідач у добровільному порядку не погасила, станом на 25 жовтня 2023 року заборгованість становить 116 289,47 грн, в тому числі заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) у розмірі 72\~104,59 грн, заборгованість по річним процентам (в тому числі прострочена) у розмірі 13,71 грн, заборгованість по щомісячним процентам (в тому числі прострочена) у розмірі 44\~171,16 грн, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з копії платіжної інструкції № 1000 від 13 листопада 2023 року, позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2684,00 грн (а.с. 7). Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2684,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до статей 509, 526, 527, 530, 546, 610-612, 626, 628, 633, 364, 636, 1048, 1054, 1055 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved