Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

У лютому 2024 року адвокат Сорочан В.О. звернувся до суду з позовною заявою в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Вимоги позову мотивовані тим, що з кінця осені 2019 року позивач [PERSON] почала проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] в с. Любоіванівка Первомайського (Арбузинського) району Миколаївської області. В липні 2020 року [PERSON] завагітніла від відповідача та припинили спільне проживання. Після чого вона стала проживати в смт. Арбузинка Миколаївської області, а відповідач залишився в с. Любоіванівка. [INFO] [PERSON] народила дочку [PERSON] , про що 26 січня 2021 року Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) було складено відповідний актовий запис № 21. Оскільки в шлюбі з відповідачем вона не перебувала і відповідач від визнання батьківства в порядку ст. 126 СК України в органах ДРАЦС ухилявся, відомості про батька до актового запису були записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, хоча в розмові своє батьківство щодо доньки, відповідач визнавав. На теперішній час будь-яке спілкування позивача з відповідачем припинено, він ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча має таку можливість допомагати, оскільки працює в ПП "Промінь" та регулярно отримує заробітну плату, інших неповнолітніх дітей не має, самостійно звернутися до органів ДРАЦС із заявою про визнання батьківства теж не бажає. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд визнати відповідача батьком дитини та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини у графі «Батько дитини», записавши його батьком дитини, а також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів від його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та стягнути із відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 15.02.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено провести в порядку загального позовного провадження. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що заперечує факт батьківства, тому відсутні підстави і для стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою суду від 02.04.2024 року за клопотанням представника позивача призначена по справі судова молекулярно-генетична експертиза. Провадження у справі було зупинено. У травні 2024 року відповідач заявив про поновлення провадження у справі у зв`язку з частковим визнання позову, а саме факту батьківства. Ухвалою суду від 10.06.2024 року провадження у даній справі поновлено. Ухвалою суду від 26.06.2024 року призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача підтримав заявлені позовні вимоги та прохав суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому порядку. До початку розгляду справи по суті надіслав заяву про часткове визнання позову. Не заперечував проти визнання його батьком [PERSON] , внесення змін до актового запису про народження дитини, зазначивши його батьком дитини. Однак просив стягнути з нього на користь позивача на утримання доньки [PERSON] аліменти в розмірі 1/12 частки від усіх видів заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Посилаючись на те, що має на своєму утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та дружину [PERSON] , яка перебуває на його утриманні у зв`язку із доглядом за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Враховуючи, що у справі є достатні відомості про правовідносини сторін, суд розглядає справу у відсутність сторін. Суд, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку,

Outcome: partial