Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а саме факту належності документів та родинних відносин. В судове засідання представник заявника не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, до суду не з`явився хоча був повідомлений належним чином про день та час розгляду справи. Заінтересована особа - [PERSON] до суду не з`явився, наддав заяву про розгляд справи у його відстуності, протии заявлених вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у м. Полтаві народилася заявниця [PERSON] , прізвище якої при народженні було « [PERSON] », батьками являються : мати - [PERSON] , батько - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . В 1977 році заявниця вступила до Полтавського технікуму радянської торгівлі і в 1980 році закінчила навчання по спеціальності товарознавство та організація торгівлі продовольчими товарами. Рішенням Державної кваліфікаційної комісії від 30.06.1980 року [PERSON] присвоєно кваліфікацію товарознавця. 02.08.1980 року заявниця розпочала трудову діяльність, що підтверджується записами наявними в трудовій книжці, виданій на ім`я [PERSON] . 28.09.1981 року заявниця одружилася з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Про зміну прізвища була внесена відповідна відмітка до трудової книжки заявниці. У шлюбі із [PERSON] у заявниці [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 13.05.1983 року шлюб між заявником та її чоловіком розірвано, після розірвання шлюбу прізвище заявниці залишено незмінним - « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . В кінці 1991 року заявниця виїхала до рф, а саме в м. Будьонновськ Ставропольського краю, де в травні 1992 року уклала шлюб із [PERSON] . Копія свідоцтва про укладення шлюбу у заявниці не збереглася. У даному шлюбі у заявниці [INFO] у м. Будьонновськ Ставропольського краю рф народився син - [PERSON] , що підтверджується копіє свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 20.12.1994 року шлюб між заявницею та її чоловіком розірвано, після розірвання шлюбу прізвище заявниці залишено незмінним « [PERSON] » , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . В подальшому заявниця повернулася до України та почала займатися підприємницькою діяльністю, що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії [NUMBER] . 18.04.2024 року заявниця звернулася до територіальних органів Пенсійного Фонду України із заявою про призначення пенсії. Рішенням Головного Управління Пенсійного Фонду України у Київській області від 26.04.2024 року № 163750028234 заявниці [PERSON] відмовлено у призначенні пенсії за віком. Підставою відмови стало наступне : « за доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1977 року по 30.06.1980 року, зазначений в дипломі [NUMBER] , дата видачі 30.06.1980 року ; періоди, зазначені у трудовій книжці [NUMBER] , дата заповнення 01.08.1980, та період догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею 3-річного віку, оскільки в дипломі , трудовій книжці та свідоцтві про народження зазначено прізвище заявниці, яке не відповідає паспорту ( « [PERSON] » - « [PERSON] » - « [PERSON] » ). Для зарахування до страхового стажу вказаних періодів необхідно надати документи, які підтверджують зміну прізвища заявниці». Таким чином, мається ситуація , коли до страхового стажу заявниці зарахований період, набутий нею лише за останнім прізвищем згідно паспорту « [PERSON] ». Інші періоди не зараховані, оскільки не підтверджено, що « [PERSON] », « [PERSON] » та « [PERSON] » це одна і та сама особа. До матеріалів даної заяви подаються документи, що в повній мірі підтверджують перехід прізвища заявниці з дівочого « [PERSON] » на « [PERSON] » ( перший шлюб ), однак з об`єктивних причин не можуть бути надані документи, що підтверджують перехід прізвища заявниці з « [PERSON] » на « [PERSON] » , а саме копія свідоцтва про укладення шлюбу , оскільки воно у заявниці не збереглося, а шлюб укладено на території рф. Згідно відповіді Полтавського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області від 04.06.2024 року № 04/30.25-9 вбачається, що враховуючи той факт, що актовий запис про шлюб складений на території російської федерації, відсутня можливість надання відповідної довідки про шлюб, оскільки з дати зупинення дії Мінської конвенції та Протоколу до неї не здійснюється співробітництво судів та інших компетентних органів України з відповідними органами російської федерації і республіки білорусь з питань надання правової ( судової ) допомоги у цивільних і кримінальних справах та екстрадиції на підставі Конвенції, у тому числі, безпосередні зносини установ юстиції відповідно до Протоколу до неї, тощо. Факт підтвердження зміни прізвища заявниці з « [PERSON] » на « [PERSON] » та на « [PERSON] » підтверджується копіями заяв про видачу паспорта громадянина України та паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року. З даних заяв вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] являються : батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , а отже це одна і та сама особа. Факт переїзду заявниці в кінці 1991 року на проживання до рф, одруження, народження дитини та зміни прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » також підтверджують свідки [PERSON] та [PERSON] . Розбіжність у прізвищах заявниці у дипломі ( [PERSON] ), трудовій книжці ( [PERSON] , [PERSON] ) , у свідоцтві про народження сина [PERSON] ( [PERSON] ) та паспорті громадянина України ( [PERSON] ), без підтвердження офіційними документами зміни прізвищ з одного на інше, в даному випадку без підтвердження того факту , що « [PERSON] раніше мала прізвище « [PERSON] », а ще раніше ( при народженні ) « [PERSON] », позбавляє заявницю можливості оформити пенсію за віком. У зв`язку із вищевикладеним, виникає необхідність у встановленні факту належності заявниці диплому та трудової книжки. Оскільки чинним ЦПК заборонено встановлювати факт належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану в порядку окремого провадження, виникає необхідність у встановленні факту родинних відносин між [PERSON] ( сином ) та [PERSON] ( матір`ю ) , прізвище якої в свідоцтві про його народження зазначено як « [PERSON] ». Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно із п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. П.7 вказаної постанови визначено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію. Відповідно до листа ВСУ від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що встановлення зазначених фактів відповідатиме інтересам заявника та забезпечить реалізацію законних прав, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved