Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] та стягнути судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що свій шлюб сторони уклали 07 жовтня 2020 року у Приморському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Дітей у сторін немає. Сімейне життя у сторін не склалося. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, а тому постало питання про розлучення. Вважають, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між сторонами уже тривалий час мають негативний характер. Добровільно, за взаємною згодою відповідач розривати шлюб не бажає, тому позивач вимушений звернутися до суду. Просить не встановлювати строку для примирення. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, проте надали заяву про розгляду справи без їх участі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надавала, відзиву на позовну заяву не подавала, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. Судова кореспонденція повертається з відмітками «адресат відсутній за казаною адресою». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомлені відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»). Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з розглядом справи судом за відсутності учасників справи. Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 07 жовтня 2020 року у Приморському районному у місті Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 07 жовтня 2020 року (актовий запис № 1800). Обставини, на які посилається позивач є самостійною та достатньою підставою для розірвання шлюбу. Доказів зворотнього у суду немає та такі обставини відповідачем не оспорювались. Застосовуючи норми матеріального права, суд виходить з такого. Згідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Частиною 3 статті 56 СК України встановлено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. На підставі наведеного, враховуючи, що позивач не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, а збереження даного шлюбу суперечить його інтересам, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, беручи до уваги, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї є неможливим, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За приписами ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції від 21.03.2024 року (а. с. 5) [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн. На підставі ст.3,56,104-105,110,112,113 СК України,

Outcome: approved