Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

Позивач ТОВ «Полтавагаз Збут» звернувся суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. В позовній заяві просив стягнути з відповідачів суму основного боргу за спожитий природний газ в розмірі 8867,85 гривень, три відсотки річних в розмірі 86,69 гривень, інфляційні втрати у розмірі 108,92 гривень та судовий збір у сумі 3028,00 гривень. Вказував, що відповідачі є споживачами послуг з постачання природного газу, які надаються ТОВ «Полтавагаз збут» за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі отримували послуги з постачання природного газу, однак систематично нехтували зобов`язанням щодо повної та своєчасної оплати послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість, що станом на 26.04.2024 року склалась в розмірі 8867,85 гривень. У зв`язку з несвоєчасним здійсненням оплати за постачання природного газу, ТОВ «Полтавагаз збут» у відповідності до\~статті 625 ЦК України\~відповідачам нараховані 3% річних у розмірі 86,69 гривень та інфляційні втрати 108,92 гривень. Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 17.04.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. У судове засідання представник позивача не з`явився, прохав розглядати дану справу у його відсутність. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судові засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому законом порядку, зокрема шляхом направлення на адресу відповідачів судових повісток про виклик до суду. Відзиву на позовну заяву або будь-яких клопотань із зазначенням поважності причин неприбуття в судові засідання відповідачами до суду не подано. За змістом ч.4\~ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч.1 ст.280\~ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 16.07.2024 року призначено проведення заочного розгляду даної цивільної справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що ТОВ «Полтавагаз збут» з 01.07.2015 здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території Полтавської області. На ТОВ «Полтавагаз збут» покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу населенню Полтавської області. Відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи (Операторами ГРМ) регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими\~постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 року\~та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1382/27827 (надалі - Правила постачання природного газу). Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 року\~(далі - Правила), постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей\~633,\~634,\~641\~та\~642 Цивільного кодексу України\~шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Суду надано копію заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, яка підписана [PERSON] . На вказаного абонента відкрито особистий рахунок № [NUMBER] для здійснення оплати та присвоєно персональний ЕІС-код 56ХМ26І011253111. Адреса об`єкта: [ADDRESS] (а.с.10). З\~інформації\~з\~Державного\~реєстру\~речових\~прав\~на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що власниками житлового будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.12,13). За будинком по [ADDRESS] , згідно картки абонента № [NUMBER] , обліковується заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу, яка станом на квітень 2024 року складає 8867,85 гривень (а.с.8). Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Статтею 509 ЦК України\~визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 67 ЖК України\~плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями\~64,\~68 ЖК України\~передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Статтею 162 ЖК України\~передбачено обов`язок особи, як власника квартири, своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Оскільки відповідачі покладені на них, як на споживачів та власників, обов`язки належним чином не виконували, за отримані послуги не сплачували, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості. При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулює\~Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Частиною 2\~ст. 625 ЦК України\~передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст.\~901, ч. 1 ст.\~903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1\~ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2\~ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача нарахованого індексу інфляції та 3% річних. Тому з відповідача на користь ТОВ «Полтавагаз Збут» підлягає стягненню 8867,85 грн. основного боргу,108,92 грн. інфляційні втрати, 86,69 грн.- 3 % річних, а всього 9063,46 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позов задоволено в повному обсязі, тому судові витрати покладаються на відповідачів в повному обсязі. З відповідачів на користь позивача підлягають до стягнення в рівних частках судові витрати у розмірі 1514 грн. з кожного (3028/2) На підставі викладеного та

Outcome: approved