Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 квітня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 10702-04/2023, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. 26 вересня 2023 року між ТОВ «Інвеструм Груп» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 26092023, у відповідності до умов якого ТОВ «Інвеструм Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 26092023 від 26 вересня 2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] у розмірі 20 375,00 грн, з яких: 5 400,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 975,00 грн сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання. Після відступлення ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до [PERSON] , останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів. Враховуючи вказані обставини, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 20 375,00 грн і судові витрати. За ухвалою суду від 29 травня 2024 року було відкрито провадження у даній справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 17 червня 2024 року до суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Литвиненко Л.А. надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки за умовами договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 10702-04/2023, укладеного між відповідачем і ТОВ «ФК «Інвеструм», графіку платежів і паспорту споживчого кредиту до вказаного договору, сума процентів за користування кредитом у межах строку дії договору 20 днів за період з 07 квітня 2023 року до 26 квітня 2023 року становить 2 700,00 грн. З розрахунку заборгованості вбачається, що розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитом визначений позивачем у сумі 14\~975,00 грн, однак позивачем не надано відповідного розрахунку заборгованості по відсоткам, який би підтвердив зазначену суму заборгованості та відповідав би умовам кредитування. Оскільки жодних штрафних санкцій і пені ні первісним кредитором, ні позивачем не нараховувалося, строк кредитування не змінювався, просила відмовити ТОВ «ФК «ЄАПБ» у задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитом, нарахованих поза межами строку кредитування. 02 липня 024 року до суду від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, у якій, заперечуючи проти доводів сторони відповідача, представник просить задовольнити позов у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 07 квітня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» і [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 10702-04/2023, який було підписано електронним підписом позичальника W2037, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 5 400,00 грн, строком кредитування 20 днів до 26 квітня 2023 року, зі сплатою 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% на добу; загальна вартість кредиту становить 8\~100,00 грн і складається із: 5\~400,00 грн сума кредиту; 2 700,00 грн проценти за користування кредитом (а.с. 6-7, 8, 9). 27 квітня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» і [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про надання фінансового кредиту № 10702-04/2023 від 07 квітня 2023 року, яка підписана електронним підписом відповідача W0434, за умовами якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 10 днів до 06 травня 2023 року, будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються, сума заборгованості клієнта становить 8\~235,00 гривень і складається із: 5\~400,00 грн сума кредиту; 2 835,00 грн проценти за користування кредитом (а.с. 10). 26 вересня 2023 року між ТОВ «Інвеструм Груп» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 26092023, за умовами якого ТОВ «Інвеструм Груп» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними в реєстрі боржників. Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 26092023 від 26 вересня 2023 року за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором № 10702-04/2023 у розмірі 20 375,00 грн, яка складається із: 5 400,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 975,00 грн сума заборгованості за відсотками (а.с. 11-12, 13, 14, 15). Відповідно до ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 639\~ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з вимогами ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Законом України\~«Про електронну\~комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3\~цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.\~11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаних договорів позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з абз. другим частини другої статті 639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договорами або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконав, у передбачений у договорі строк кошти (суму позики) не повернув, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми позики в розмірі 5\~400,00 гривень. Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту по вказаному договору становить 5 400,00 грн і вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками суд зазначає наступне. За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1049\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що за умовами укладеного між фінансовою установою і відповідачем договору та додаткової угоди від 27 квітня 2023 року дана фінансова установа надала позичальнику суму позики, а останній зобов`язувався повернути надану позику в повному обсязі у визначений додатковою угодою строк до 06 травня 2023 року (а.с. 6-7, 10). Таким чином, позикодавець відповідно до ст.\~1048\~ЦК України мав право стягнути заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування кредитними коштами в межах погодженого сторонами строку кредитування 30 днів, тобто до 06 травня 2023 року. Як убачається зі змісту додаткової угоди від 27 квітня 2023 року до договору про надання фінансового кредиту № 10702-04/2023, проценти (відсотки) за користування кредитом визначені в розмірі 2\~835,00 гривень (а.с. 10). Згідно з розрахунком заборгованості (а.с. 15) за кредитним договором № 10702-04/2023 від 07 квітня 2023 року, заборгованість [PERSON] станом на 29 лютого 2024 року становить 20\~375,00 грн і складається із: 5\~400,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 14\~975,00 грн сума заборгованості за відсотками. Досліджений судом розрахунок заборгованості, свідчить про те, що визначена позивачем до стягнення заборгованість по нарахованих і несплачених процентах за користування позикою включає періоди, які виходить за межі строку кредитування (30 днів, до 06 травня 2023 року), а тому є безпідставною і задоволенню не підлягає. За таких обставин, з урахуванням викладеного, суд вважає, що з відповідача підлягають до стягнення відсотки за договором про надання фінансового кредиту № 10702-04/2023 від 07 квітня 2023 року в розмірі, визначеному додатковою угодою від 27 квітня 2023 року до даного договору, що становить 2\~835,00 гривень. Доводи представника відповідача адвоката Литвиненко Л.А. з приводу того, що за умовами договору про надання фінансового кредиту № 10702-04/2023 від 07 квітня 2023 року, графіку платежів і паспорту споживчого кредиту до вказаного договору, визначено розмір відсотків за користування кредитними коштами, що становить 2\~700,00 грн, суд до уваги не приймає, оскільки 27 квітня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» і [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про надання фінансового кредиту № 10702-04/2023 від 07 квітня 2023 року, яка підписана електронним підписом відповідача W0434, за умовами якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 10 днів до 06 травня 2023 року; загальна вартість кредиту становить 8\~235,00 грн і складається із: 5\~400,00 грн сума кредиту; 2 835,00 грн сума відсотків за користування кредитом (а.с. 10), а тому суд дійшов висновку про необхідність стягнення відсотків саме у вказаному розмірі в межах строку кредитування з 07 квітня 2023 року до 06 травня 2023 року. Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови вказаного договору належним чином не виконував, право вимоги за цим договором перейшло до позивача, то суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позовні вимоги, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 10702-04/2023 від 07 квітня 2023 року в розмірі 8\~235,00 гривень, яка складається із: 5\~400,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 2 835,00 грн сума заборгованості за відсотками. Оскільки позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 223,83 грн, виходячи з розрахунку: 8 235,00 грн (розмір задоволених позовних вимог) * 3 028 грн (сума сплаченого судового збору) / 20 375,00 грн (розмір заявлених позовних вимог).

Outcome: partial