Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Переяславської міської ради про визнання права власності на спадкове майно та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок по [ADDRESS] після смерті у березні 2022 року [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в березні 2022 року помер [PERSON] - чоловік позивачки. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позивач та її діти [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] . Позивач прийняла спадщину, подавши заяву до нотаріальної контори, про що була заведена спадкова справа №23/2022. Інші спадкоємці за законом [PERSON] та [PERSON] , відмовилися від прийняття спадщини. Проте, у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок нотаріусом було відмовлено в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. В судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача адвокат Іваненко К.О. подав заяву, в якій просив розглянути справу без його та позивача участі. Представник відповідача Переяславської міської\~ради Лебідь Н.Ф. подала до суду заяву про визнання позовних вимог, просила розглянути справу без участі представника Переяславської міської ради. Судом встановлено наступні обставини. Рішенням виконавчого комітету Переяславської міської ради № 82-109 від 29.05.1991 [PERSON] надано у безстрокове користування земельну ділянку для будівництва жилого будинку на праві особистої власності за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту виносу в натурі земельної ділянки індивідуального забудовника на підставі вищевказаного рішення встановлено в натурі межі присадибної ділянки, що виділена [PERSON] . За Договором про надання допомоги в будівництві житлового будинку садибного типу з надвірними прибудовами на умовах, передбачених Постановою ЦККПСС та Ради Міністрів від 11.02.1988 р., Переяслав-Хмельницьке рибколгосп «Перемога» надає [PERSON] матеріальну допомогу в будівництві будинку садибного типу в [ADDRESS] . З розділу «Характеристика будинку, господарських будівель та споруд» Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) будинок слідує, що рік побудови житлового будинку та господарських будівель і споруд до нього 1990-1991. Такі ж роки побудови житлового будинку та господарських будівель і споруд зазначено в Реєстрі будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Згідно Технічного паспорта власником будинку садибного типу в [ADDRESS] значиться [PERSON] . З копії повідомлення КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» від 07.02.2023 за № 0223027 вбачається, що 07.02.2023 проведена технічна інвентаризація житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 400 від 19.04.2022, складений Переяславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ), слідує, що [INFO] помер [PERSON] . Згідно з копією свідоцтва серії ІІІ [NUMBER] від 20.01.1990, між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Як вбачається із спадкової справи № 23/2022, після смерті у березні 2022 року [PERSON] , копія якої оглянута в судовому засіданні, позивач 21.07.2022 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Також з заявами від 28.10.2022 до компетентних органів звернулися [PERSON] , [PERSON] , в яких відмовились від прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] . Таким чином, єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , є позивач по справі. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після його смерті, судом не встановлено. Разом з тим, постановою приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Мусієнко М.М. від 14.03.2023 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , в зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі\~ст.\~1218\~ЦК\~України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220, 1223\~ЦК\~України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як встановлено частиною 5 ст.\~1268\~ЦК\~України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст.\~1297\~ЦК\~України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» визначено, що особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із частиною четвертою\~статті 3 зазначеного Закону\~речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~(03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Згідно з частинами першою та другою\~статті 5 Цивільного кодексу України\~акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений\~постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня\~\~1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення»\~(втратила чинність). До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Враховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають процедурі прийняття в експлуатацію. Єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 15.10.2020 у справі № 623/214/17. Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України 24.05.2001 р. № 127, не належать до самочинного будівництва, зокрема, індивідуальні (садибні) житлові будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 05 серпня 1992 року. З розділу «Характеристика будинку, господарських будівель та споруд» Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) будинок, а також з даних Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва слідує, що рік побудови житлового будинку та господарських будівель і споруд до нього ([ADDRESS] ) 1991. Згідно Технічного паспорта власником будинку садибного типу в [ADDRESS] значиться [PERSON] . Таким чином, у відповідності до вимог законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов`язані із виникненням права власності на споруджений житловий будинок у спадкодавця [PERSON] виникло право власності на вказаний житловий будинок. Статтею 15\~ЦК\~України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом ст.\~392\~ЦК\~України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи, що спадкодавець за життя набув право власності на спадкове майно у встановленому законом порядку, спадкоємець [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , а отже набула право власності на майно в порядку спадкування, однак існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved