Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

У травні 2022 р. позивач звернулася до суду зі вказаним позовом, неодноразово його уточнюючи, останній раз у вересні 2022 р. та просить стягнути на свою користь з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, на утримання їх повнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , який з 01.09.2021 р. продовжує навчення Криворізькому національному університеті. Термін навчання за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти з 01.09.2021 р. по 30.06.2024 р.. [PERSON] навчається на денній формі здобуття вищої освіти за кошти державного бюджету, отримує стипендію, розмір якої з лютого 2022 р. по травень 2022 р. складає 10353,82 грн., але цих коштів недостатньо. Відповідач працює та може надавати сину матеріальну допомогу. Просить стягнути аліменти на час навчання сина [PERSON] ,\~починаючи з\~01.08.2022\~р.\~ та\~до закінчення\~навчання,\~але не\~більше ніж\~до досягнення\~ним 23\~років. Відповідач надав відзив, в якому зазначив, що до досягнення сином 18 років, він своєчасно та добросовісно, належним чином сплачував аліменти. 08.12.2019 р. син досяг повноліття. З січня 2020 р. по липень 2022 р., за поданою заявою за місцем роботи утримувалися з його заробітної плати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів, але просить суд стягнути аліменти не на користь позивача [PERSON] , а на користь сина [PERSON] .. Дослідивши матеріали справи докази: копії: свідоцтв про народження, про розірвання шлюбу, довідки з місця навчання, довідки про доходи [PERSON] , довідки ТОВ «Шляхбуд КР», заяви [PERSON] про утримання з його заробітної плати аліментів на утримання [PERSON] (а.с. 9, 10, 11, 24, 36, 37), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , з 01.09.2021 р. продовжує навчення Криворізькому національному університеті. Термін навчання за першим (бакалаврським) рівнем вищої освіти з 01.09.2021 р. по 30.06.2024 р.. [PERSON] навчається на денній формі здобуття вищої освіти за кошти державного бюджету, отримує стипендію, розмір якої з лютого 2022 р. по травень 2022 р. складає 10353,82 грн.. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] та може надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд, дослідивши та оцінивши усі надані позивачем докази на предмет їх належності, допустимості та достатності для правильного вирішення справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, але з урахуванням заперечення відповідача проти отримання аліментів позивачем, а отримання їх спільною дитиною, та враховуючи положення ч. 1 ст. 179 СК України, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини, вони підлягають стягненню на користь дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Визначаючи розмір аліментів, суд, на підставі ст. ст. 182, 200 СК України, вважає, що стягненню підлягають щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини доходів відповідача, на період навчання [PERSON] , починаючи з 01.08.2022 р.\~ по\~30.06.2024\~р..\~ Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову. Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, то несплачений нею судовий збір компенсується за рахунок держави та відповідно перерахунку їй не підлягає. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 496,20 грн., тобто 50% від розміру судового збору, який підлягав сплаті позивачем при подачі позову, з підстав викладених у попередньому абзаці. На підставі викладеного, ст. ст. 179, 182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved