Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час смерті, а саме проживання [PERSON] , яка померла [INFO] , з [PERSON] , яка померла [INFO] . Також просить встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] , яка померла [INFO] В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що [INFO] померла її тітка [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала до дня смерті в [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, що належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РВ №0183394 виданий 12.05.1997 року. [INFO] померла тітка заявника [PERSON] , яка є рідною сестрою померлої [PERSON] , яка постійно проживала разом з своєю сестрою в [ADDRESS] . До смерті [PERSON] вона доглядала її, здійснила поховання, однак не встигла оформити своє право на спадщину після смерті сестри. [PERSON] за життя зробила розпорядження щодо належного їй майна, склавши заповіт, відповідно до якого все належне майно заповіла заявнику [PERSON] . Після смерті [PERSON] заявник оформила своє право на спадщину, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Однак оформити спадкові права на майно [PERSON] не має можливості, оскільки нотаріусом встановлено, що відсутні документи, що підтверджується факт проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини та відсутні документи, що підтверджують їх родинні зв`язки. Вказані обставини, позбавляють її права отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті тітки, що змусило звернутись до суду. 11 червня 2024 року ухвалою судді Радивилівського районного суду Рівненської області у даній цивільній справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд в порядку окремого провадження. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просив її задовольнити, з підстав, викладених у заяві. Представник зацікавленої особи Козинська сільська рада Дубенського району Рівненської області в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 10 серпня 2006 року Іващуківською сільською радою Радивилівського району Рівненської області (а.с.9) Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] . (а.с.10) Згідно архівної довідки, виданої Рівненським обласним державним архівом за даними метричної книги церкви Хрестиля Господнього Іоана с.Великі Жабокрики батьками [PERSON] , яка народилась [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , обоє православного віросповідання. (а.с.11) [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 27 жовтня 1997 року Іващуківською сільською радою Радивилівського району Рівненської області (а.с.12) Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] . (а.с.14) Згідно архівної довідки, виданої Рівненським обласним державним архівом за даними метричної книги церкви Хрестиля Господнього Іоана с.Великі Жабокрики батьками [PERSON] (так в документі), яка народилась [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , обоє православного віросповідання. (а.с.15) [PERSON] , уклавши 15 червня 1940 року шлюб з [PERSON] , змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] . (а.с.13) За життя [PERSON] зробила розпорядження щодо належного їй майна, склавши 02.08.2006 року заповіт за умовами якого все належне їй майно [PERSON] , 1975 року народження, жительці с.Бригадирівка Радивилівського району Рівненської області. (а.с.8) [PERSON] після смерті [PERSON] прийняла спадщину, отримавши 12.08.2008 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом. (а.с.18) Частиною 1\~ст. 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. \~Відповідно до п.7 Постанови Пленуму\~Верховного суду\~України №5\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. На підставі матеріалів справи та наявних копій документів, судом встановлено, що відсутні документи, що підтверджують родинні зв`язки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оскільки в наявних документах прізвище вказаних осіб містить розбіжності: [PERSON] та [PERSON] , і така обставина перешкоджає заявнику в оформленні спадкових прав та реалізації права на спадкування. Обставина, що покійна [PERSON] та покійна [PERSON] є рідними сестрами, ніким не оспорюється. Таким чином, заяву про встановлення факту родинних відносин слід задовольнити, та встановити юридичний факт, про який просить заявник, оскільки спору про право не встановлено. [PERSON] , яка померла [INFO] та її сестра [PERSON] , яка померла [INFO] , проживали разом в одному будинковолодінні [ADDRESS] та була зареєстрована одна, що підтверджується довідкою №18/05-36/24 від 14.02.2024 року, виданою Іващуківським старостинським округом Козинської сільської ради Дубенського району Рівненської області. (а.с.20) [PERSON] належить право на земельну частку (пай), площею 2,51 га, яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Маяк», що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія РВ №0183394. (а.с.17) Державним нотаріусом Радивилівської районної нотаріальної контори Забожною Л.Л. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай), виданий на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] , в зв`язку відсутністю доказів прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] та відсутності доказів родинних зв`язків між ними. (а.с.19) У Спадковому реєстрі (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) про заведенні спадкові справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , інформація відсутня. Відповідно до п.4\~Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України\~Цивільний Кодекс України\~застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання ним чинності застосовуються норми\~Цивільного Кодексу Української РСР\~в ред. 1963 року. Відповідно до\~ст. 548 ЦК УРСР, не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Прийняття спадщини підтверджується різними діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать що в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини вони фактично вступили у володіння ( користування, розпорядження) спадковим майном. Згідно ч.2\~ст.553 ЦК УРСР\~спадкоємець за законом чи за заповітом вправі відмовитися від спадщини протягом 6 місяців з дня її відкриття. Згідно зі статтями\~549,\~554 ЦК УРСР\~спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, маються на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо.\~\~ Згідно роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилася і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм Цивільного Кодексу 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема\~ЦК УРСР. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в\~Постанові «Про практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року\~(з відповідними змінами, які діяли на час виникнення даних правовідносин), заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічна позиція викладена у п. 9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13. Так, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не замінено заповітом. На час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР (1963 р.) його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). За приписами ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Виходячи зі змісту наведеної норми закону прийняття спадщини може підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк із дня відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. Станом на день відкриття спадщини [PERSON] проживала зі своєю сестрою [PERSON] в одному домогосподарстві. Після смерті [PERSON] та шість місяців по тому, [PERSON] здійснюючи догляд за майном померлої та користуючись ним, фактично вступила в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи, що [PERSON] вступила в управління та володіння спадковим майном, а тому вона є такою, що прийняла у спадщину належне спадкодавцю право на земельну частку (пай) і факт прийняття спадщини знайшли своє підтвердження з матеріалів справи. Встановлення факту прийняття спадщину заявнику необхідно для подальшого оформлення спадщини після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову в частині встановлення факту прийняття спадщини.

Outcome: approved