Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

До суду звернувся представник товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (ТОВ «Коллект Центр») з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2110161500201 від 11.04.2021 у розмірі 30000,40 грн., судовий збір в сумі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 13000,00 грн. (а.с.1-4). Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансових послуг №2110161500201 «Стандартний», за умовами якого позикодавець перерахував на рахунок позичальника суму у розмірі 3000 грн., а позичальник, в свою чергу, взяв на себе зобов`язання повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку та умовах, визначених договором. Однак, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 30000,40 грн., з яких: 3000,00 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 27000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. 01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредиту» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №1-12, за умовами якого до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги за договором №2110161500201 від 11.04.2021. А 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, за умовами якого до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги за договором №2110161500201 від 11.04.2021, укладеним з [PERSON] . Оскільки відповідач в добровільному порядку заборгованість за кредитом не погашає, позивач був вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Представник позивача надав заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує (а.с.73). Відповідач в судове засідання не з`явилась, повідомлялась про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не сповістила, відзив на позов не надала. Відповідно до положень ст.280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.04.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредиту» та [PERSON] був укладений договір про надання фінансових послуг №2110161500201 «Стандартний», за умовами якого відповідач отримав грошові кошти (фінансовий кредит) у розмірі 3000,00 грн. на строк 16 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом за ставкою 2 % за кожен день строку користування кредитом (п.1.4 а) Договору); починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4. а)\~Договору; починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 б)\~пункт Договору; починаючи з 30 дня\~наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно\~з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 в)\~Договору. За умовами п.2.1.1.11 Позичальник може збільшити строк кредитування на наступний термін за умови сплати позичальником\~(або на умови договірного списання) нарахованих за договором відсотків без оформлення/підписання будь-яких додаткових угод, звернень, тощо. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що відповідає ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Перед підписанням Договору, 11 квітня 2021 року відповідач заповнив Анкету-заяву для отримання кредиту, де зазначив власні персональні дані, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, паспортні дані, номер картки платника податків, а також адресу, номер телефону. ТОВ «Служба миттєвого кредитування» виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надало 11 квітня 2021 року відповідачці кредит у сумі 3000,00 грн. шляхом здійснення онлайн транзакції на карту, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «ФК «Вей Фор Пей» від 11 січня 2022 року. 01 грудня 2021 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредиту» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу №1-12. Згідно додатку №3 до договору факторингу №1-12, реєстру боржників, право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2110161500201 від 11.04.2021 було відступлено ТОВ «Вердикт Капітал». 10 січня 2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги. Відповідно до реєстру боржників, право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №2110161500201 від 11.04.2021 було відступлено ТОВ «Коллект Центр». Згідно наданого розрахунку заборгованості, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за умовами кредитного договору №2110161500201 від 11.04.2021, відповідач має заборгованість в розмірі 30000,40 грн., з яких: 3000,00 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 27000,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5. Згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що на підставі наданих стороною позивача доказів встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за укладеним договором щодо повернення отриманих коштів належним чином не виконує, відповідачем доводи позову не спростовані та не надано суду докази належного виконання кредитних зобов`язань, то суд вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. Щодо стягнення судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути 3028,00 гривень судового збору, який був сплачений позивачем відповідно до платіжної інструкції від 25.01.2024. До позову долучено заявку про надання юридичної допомоги №143 від 02.01.2024 та витяг з акту №2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024, згідно яких позивачу надано правову допомогу Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» на суму 13000,00 грн. Однак, враховуючи, що позивачем до позову не було долучено договору про надання правової допомоги, як і доказів на підтвердження оплати послуг адвокатського об`єднання в заявленому розмірі 13000,00 грн., то підстав для стягнення витрат на правову допомогу судом не встановлено.

Outcome: partial