Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «КМБ-С» про захист прав споживачів, розірвання договору та повернення коштів. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що 09 грудня 2020 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «КМБ-С» укладено договір купівлі-продажу майнових прав № С/74/1, відповідно до умов якого продавець ТОВ «КМБ-С» продав, а покупці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які вважаються як одне ціле та визначаються по тексту як «Покупець» купили майнові права на об`єкт нерухомості - квартиру [ADDRESS] . Згідно пункту 4.2 Договору визначено, що орієнтовна загальна вартість майнових прав на об`єкт нерухомості в день укладення цього Договору складала 1 212 200 грн, в тому числі ПДВ 20% - 202 033,34 грн. Пунктом 4.2.1 Договору сторони визначили, що оплата здійснюється у наступному порядку: перший платіж, що складає 50% (31.9 кв.м.) - 606 100 грн., в тому числі ПДВ 20% - 101 016,67 грн., здійснюється покупцем наступним чином: у день укладення цього договору покупець сплачує платіж 606 100 грн., в тому числі ПДВ 20% - 101 016,67 грн., а також пунктом 4.2.1.2 визначено, що наступні платежі складають 50% за решту квадратних метрів 31,9 кв.м., оплачується до 09 грудня 2022 року, відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною цього договору, шляхом внесення щомісячних платежів. Згідно пункту 5.2.6 Договору відповідач зобов`язаний здійснювати організацію будівництва об`єкту капітального будівництва та введення його в експлуатацію. За змістом пунктів 2. 6, 2.7 Договору, плановий термін закінчення будівництва IV квартал 2021 року, плановий термін введення в експлуатацію IV квартал 2021 року. 04 лютого 2022 року між позивачами та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до Договору, якою було внесено зміни до деяких пунктів договору. Так, в зв`язку зі зміною метражу було узгоджено пункт 2 Додаткової угоди, виклавши пункт 4.2. Договору в наступній редакції: «Орієнтовна загальна вартість майнових прав на об`єкт нерухомості в день укладення цього Договору складала 1 044,232,11 грн, в тому числі ПДВ 20% - 174 038,69 грн. Крім того, пунктом 3 Додаткової угоди сторони підтвердили, по покупцем по Договору було сплачено - 924 735,60 грн., в тому числі ПДВ 20% - 154 122,60 грн., які зараховуються як оплата за 49,19 кв.м. об`єкта нерухомості визначений в п.1 цієї Додаткової угоди №1 від 04.02.2022 року. Також, було змінено п. п. 2.6 та 2.7 Договору, зокрема «2.6. Плановий термін закінчення будівництва - ІV квартал 2022 року. Пункт 2.7. Плановий термін введення в експлуатацію - І квартал 2023 року». 09 лютого 2023 року [PERSON] було сплачено 10 000 грн. згідно нового графіку, узгодженого в Додатковій Угоді. Також позивачі зазначають, що відповідач у порушення умов Договору та Додаткової угоди не виконав свої зобов`язання та не ввів в експлуатацію і не передав позивачам у власність об`єкт інвестування, у зв`язку із чим були істотно порушені умови Договору, внаслідок чого позивачі позбавлені можливості отримати у власність майно, на яке вони розраховували при укладенні договору. Надіслану позивачами кореспонденцію, відповідач не отримує, крім того з ними відсутній телефонний зв`язок. Посилаючись на викладене, позивачі просили суд: - розірвати Договір купівлі-продажу майнових прав № С/71/1 від 09 грудня 2020 року; - стягнути з ТОВ «КБМ-С» на користь [PERSON] кошти сплачені за Договором купівлі-продажу майнових прав № С/71/1 від 09 грудня 2020 року у розмірі 472 367,80 грн. - стягнути з ТОВ «КБМ-С» на користь [PERSON] кошти сплачені за Договором купівлі-продажу майнових прав № С/71/1 від 09 грудня 2020 року у розмірі 462 367,80 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 11 грудня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачі у судове засідання не з`явилися, однак надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, у заяві позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. При цьому, в матеріалах справи міститься відзив на позов, у якому представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, з підстав їх незаконності та необґрунтованості. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд зобов`язаний відкласти судовий розгляд справи в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. Частиною 3 ст. 223 ЦПК України також визначено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. Суд бере до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, а враховуючи строки розгляду справи і той факт, що справа перебуває у провадженні більше півроку, суд визнає за можливе проводити судовий розгляд справи у відсутності сторони відповідача, яка була належним чином повідомлена про день та час судового засідання. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 09 грудня 2020 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «КМБ-С» укладено договір купівлі-продажу майнових прав № С/74/1, відповідно до умов якого продавець ТОВ «КМБ-С» продав, а покупці [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які вважаються як одне ціле та визначаються по тексту як «Покупець» купили майнові права на об`єкт нерухомості - квартиру [ADDRESS] . Згідно пункту 4.2 Договору визначено, що орієнтовна загальна вартість майнових прав на об`єкт нерухомості в день укладення цього Договору складала 1 212 200 грн, в тому числі ПДВ 20% - 202 033,34 грн. Пунктом 4.2.1 Договору сторони визначили, що оплата здійснюється у наступному порядку: перший платіж, що складає 50% (31.9 кв.м.) - 606 100 грн., в тому числі ПДВ 20% - 101 016,67 грн., здійснюється покупцем наступним чином: у день укладення цього договору поукпець сплачує платіж 606 100 грн., в тому числі ПДВ 20% - 101 016,67 грн., а також пунктом 4.2.1.2 визначено, що наступні платежі складають 50% за решту квадратних метрів 31,9 кв.м., оплачується до 09 грудня 2022 року, відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною цього договору, шляхом внесення щомісячних платежів. Згідно пункту 5.2.6 Договору відповідач зобов`язаний здійснювати організацію будівництва об`єкту капітального будівництва та введення його в експлуатацію. За змістом пунктів 2. 6, 2.7 Договору, плановий термін закінчення будівництва IV квартал 2021 року, плановий термін введення в експлуатацію IV квартал 2021 року. 04 лютого 2022 року між позивачами та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до Договору, якою було внесено зміни до деяких пунктів договору. Так, в зв`язку зі зміною метражу було узгоджено пункт 2 Додаткової угоди, виклавши пункт 4.2. Договору в наступній редакції: «Орієнтовна загальна вартість майнових прав на об`єкт нерухомості в день укладення цього Договору складала 1 044,232,11 грн, в тому числі ПДВ 20% - 174 038,69 грн. Крім того, пунктом 3 Додаткової угоди сторони підтвердили, по покупцем по Договору було сплачено - 924 735,60 грн., в тому числі ПДВ 20% - 154 122,60 грн., які зараховуються як оплата за 49,19 кв.м. об`єкта нерухомості визначений в п.1 цієї Додаткової угоди №1 від 04.02.2022 року. Також, було змінено п. п. 2.6 та 2.7 Договору, зокрема «2.6. Плановий термін закінчення будівництва - ІV квартал 2022 року. Пункт 2.7. Плановий термін введення в експлуатацію - І квартал 2023 року». 09 лютого 2023 року [PERSON] було сплачено 10 000 грн. згідно нового графіку, узгодженого в Додатковій Угоді. З матеріалів справи вбачається, що позивачі повністю виконали свої зобов`язання перед відповідачем за Договором купівлі-продажу майнових прав, сплативши на рахунок ТОВ «КМБ-С» вартість майнових прав на Об`єкт нерухомості в сумі 924 735,60 грн, що підтверджується пунктом 3 Додаткової угоди №1 від 04.02.2022 року та квитанціями, а також 10 000 грн. Так, [PERSON] було сплачено 472 367,80 грн. та [PERSON] - 462 367,80 грн. (а.с. 24-31). З матеріалів справи вбачається, що відповідач зобов`язання за Договором купівлі-продажу майнових прав та додаткової угоди №1 належним не виконав та не ввів в експлуатацію Об`єкт капітального будівництва і не передав позивачамі у власність об`єкт інвестування у визначені Договором та Додатковою угодою строки. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з положеннями частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. За частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною першою статті 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Відповідно до статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець зобов`язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватись з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та/або упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Тобто йдеться про таке порушення договору однією із сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі N 183/262/17 (провадження N 61-41932сво). Вирішальне значення для застосування положення частини другої статті 651 ЦК України має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. Виходячи з викладеного, суд вважає, що через істотне порушення відповідачем умов Договору позивачі були позбавлені того, чого очікували за договором (отримати у власність проінвестований об`єкт нерухомості), тобто на що вони розраховували під час укладення договору купівлі-продажу майнових прав №С/74/1 від 09.12.2020 року, внаслідок чого їм було спричинено шкоди у розмірі сплачених на виконання цього договору коштів в розмірі 934 735,60 грн., тому наявні правові підстави для розірвання вказаного договору та стягнення вказаних грошових коштів. При цьому, суд не бере до уваги твердження відповідача щодо виконання ним умов Договору купівлі-продажу майнових прав та невиконання умов Договору позивачами, оскільки, дані твердження спростовуються рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 жовтня 2022 року, яке набрало законної сили, яким було задоволено позовні вимоги Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Житлово -будівельного кооперативу «Будівельник-14», третя особа - ТОВ «КБМ-С» про припинення права на виконання будівельних робіт та припинено право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт "Реконструкція гуртожитку під житловий будинок по [ADDRESS] " від 04.03.2014 №КВ 083140630758. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом розірвання договору та стягнення коштів, сплачених позивачами на виконання цього договору у розмірі 934 735,60 грн. Що стосується вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до наступного. Як вбачається із матеріалів позову, [PERSON] просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000 грн. Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, окрім іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно частини третьої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем в підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано наступні докази:копію Договору про надання правничої допомоги від 21.09.2023 року, копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю , копію акту наданих послуг від 23 жовтня 2023року. Із розрахунків витрат на правничу допомогу, які наведені в акту наданих послуг, вбачається, що адвокатом надано послуги, загальна вартість яких складає 20 000 грн. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі то витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн. покладаються на відповідача. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved