Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що 17.09.2010 року вона та відповідач [PERSON] уклали шлюб. У шлюбі народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Через воєнні дії, позивачка з доньками змушена була переїхати із м. Запоріжжя в м. Трускавець Львівської області, де зареєстровані на обліку як внутрішньо-переміщені особи. Чоловік позивачки продовжує проживати за місцем реєстрації в м. Запоріжжя. Спільне життя з Відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння , взаємоповаги та різні погляди на сімейне життя та агресію з боку чоловіка. Він щоразу в телефонних розмовах погрожує забрати в неї дітей, тому вона звернулась до органів поліції з цим питанням. Позивачка переживає за своє та дітей життя та здоровя, тому вирішила розірвати шлюб, адже виявилось, що вони стали чужими один для одного. Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник відповідача у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву в якому зазначено, що відповідач заперечує проти задоволення позову враховуючи те, що зазначена позовна заява не може розглядатись Трускавецьким міським судом Львівської області та підлягає направленню до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, оскільки визначаючи\~підсудність за\~ Трускавецьким міським\~судом Львівської \~області позивачка\~посилається на\~положення ч.\~1\~ст.\~28\~ЦПК України,\~про пред`явлення\~позову за\~зареєстрованим у\~встановленому порядку\~місцем проживання\~або перебування\~позивача та\~довідку ВПО,\~в якій\~адреса проживання\~позивача зазначена\~ [ADDRESS] . Однак довідка про\~взяття на\~облік внутрішньо\~переміщеної особи\~не належить\~до переліку\~документів,\~до якого\~вноситься інформація\~про зареєстроване\~місце проживання/перебування\~особи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони 17.09.2010 року уклали шлюб, який був зареєстрований Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, про що зроблений актовий запис за № 738, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 24.05.2024, яке видане повторно та знаходиться в матеріалах справи. В шлюбі у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 11.10.2011 року, виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 22.01.2015 року, виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивачка разом зі своїми дітьми проживає, як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] з 30 травня 2024 року, що підтверджується довідками № 1331-5003307627 від 30.05.2024 року, № 1331-5003307629 від 30.05.2024 року та № 1331-5003307631 від 30.05.2024 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Що стосується вимоги представника відповідача про необхідність надіслання за підсудністю справи до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, суд зазначає, що положеннями статті 31 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Згідно статті 1 ч. 1 абз.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (стаття 4 ч.1, 2 Закону). Частиною першою статті 5 Закону визначено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1цього Закону. Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №\~509, зі змінами, регулює як механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, так і облік даних про внутрішньо переміщених осіб, включених до Єдиної інформаційної бази, у тому числі, містить дані про фактичне місце проживання/перебування таких особи, які по суті являють собою реєстрацію фактичного місця проживання/перебування цих особи у зв`язку із тимчасовою окупацією частини території України, на якій була проведена реєстрація місця проживання/перебування осіб до їх переселення до інших регіонів країни. Представник відповідача у своєму відзиві про передачу цивільної справи на розгляд іншому суду, залишає поза увагою суду ту обставину, що у зв`язку із прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органам реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», на пункт 9 якої посилався представник відповідача, як на підставу про передачу справи на розгляд іншому суду в порядку ст. 31 ЦПК України. Постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» прийнятий Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), згідно пункту 4 якого визначено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. На період тимчасової окупації територій положення частини першої статті 4 Закону України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" не поширюється на осіб, місце проживання яких зареєстроване у житлі, що розташоване на тимчасово окупованих територіях. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання. З огляду на це суд вважає, що переселенці, які покинули домівки внаслідок бойових дій та окупації місць їх постійного проживання, можуть звертатися з позовами до судів в районах тимчасового перебування. Крім того, у своєму роз`ясненні від 02.09.2022 року Верховний Суд зазначив, що якщо особа-переселенець зареєструвалася на новому місці як ВПО, то маючи відповідну довідку про взяття на облік, переселенець може звертатись з позовом до суду у місці свого тимчасового перебування. Але якщо такої довідки у переселенця немає, тобто особа з тих чи інших причин не зареєструвалася як ВПО, але все ж хоче подати позов у суд, то, на жаль, у такому випадку позов у найближчий суд особа подати не зможе. В такому випадку переселенці повинні подавати позови в ті суди, яким була визначена територіальна підсудність судів, які залишаються в зоні бойових дій чи в окупації. Виняток встановлення факту смерті. Такі позови, як зазначили у ВС, подаються у будь-який місцевий суд загальної юрисдикції на території України. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved