Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

Адвокат Мигалатюк Артур Васильович, який діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] , звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05 грудня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Пельворм, район Північна Фрізія (ФРН). [PERSON] та [PERSON] звернулися в медико-генетичний центр для проведення первинного обстеження та здійснення забору сперми. В подальшому між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про виношування дитини. Сурогатна мати [PERSON] , яка народила дитину, надала згоду, посвідчену приватним нотаріусом, на запис заявників батьками новонародженого нею хлопчика, яку вона народила [INFO] у результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства. Має місце генетична спорідненість [PERSON] та [PERSON] з новонародженою дитиною. 22 березня 2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , згідно якого [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Однак нормами законодавства Німеччини не передбачено визнання законною процедури народження дитини шляхом сурогатного материнства, а також не передбачено визнання законними на території ФРН і свідоцтва про народження дитини, виданого в іноземній державі, проте єдиний шлях для заявників на визнання їх сина дійсно їх дитиною для офіційних установ та органів ФРН - це надання (та подальша легалізація у Німеччині) рішення суду України про встановлення походження (батьківства) заявників. Просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт, що громадянин Федеративної Республіки Німеччина [PERSON] , [INFO] та його дружина - громадянка Федеративної Республіки Німеччина [PERSON] , [INFO] , є батьками [PERSON] , який народився [INFO] у місті Чернівці Чернівецького району Чернівецької області (Україна) внаслідок використання допоміжних репродуктивних технологій. Заявники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, їх представник - адвокат Мигалатюк Артур Васильович надав суду заяву, в якій просив суд задовольнити заяву про встановлення факту та розглянути справу без їх участі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте направила до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій не заперечила проти задоволення заяви, справу просила розглянути у її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані i підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 05 грудня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Пельворм, район Північна Фрізія (ФРН). [PERSON] та [PERSON] звернулися в медико-генетичний центр для проведення первинного обстеження та здійснення забору сперми. В подальшому між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про виношування дитини. Сурогатна мати [PERSON] , яка народила дитину, надала згоду, посвідчену приватним нотаріусом, на запис заявників батьками новонародженого нею сина, якого вона народила [INFO] у результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства. Згідно довідки про генетичну спорідненість батьків з плодом №9752 від 18.03.2024 року має місце генетична спорідненість [PERSON] з плодом. 22 березня 2024 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , згідно якого [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з правового висновку адвоката Сальнікової Ганни Анатоліївни відповідно до норм права Федеративної Республіки Німеччини громадянка [PERSON] не може вважатись законною матір`ю дитини [PERSON], матір`ю може бути лише жінка, зокрема, сурогатна мати пані [PERSON] , яка народила дитину. Хоча материнство після народження сурогатною матір`ю відхиляється від німецького положення про материнство згідно законодавства Федеративної Республіки Німеччини, таке материнство допустиме при наявності позитивного рішення іноземного (у даному випадку - українського) суду з цього питання. Визнання іноземним (у даному випадку - українським) судом батьківства громадян Федеративної Республіки Німеччини, які бажають стати батьками, має принципове значення для охорони інтересів дитини. Без такого рішення батьківські права особи, зокрема, яка бажає стати матір`ю, не будуть визнані у Федеративної Республіки Німеччини. Відповідно до норм законодавства Німеччини не передбачено визнання законною процедури народження дитини шляхом сурогатного материнства, а також, не передбачено визнання законними на території ФРН і свідоцтва про народження дитини, виданої в іноземній державі, проте єдиний шлях для заявників на визнання їх сина дійсно їх дитиною для офіційних установ та органів ФРН - це надання (та подальша легалізація у Німеччині) рішення суду України про встановленні походження (батьківства) заявників. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з вимогами ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно із ст. 496 ЦПК України іноземці та інші іноземні особи, мають право звертатись до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересі. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та Законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу положень ч. 2 ст. 123 Сімейного кодексу України у разі перенесення в організм іншої жінки ембріона людини, зачатого подружжям в результаті застосування допоміжних репродуктивних технологій, батьками дитини є подружжя. У рішеннях від 26 червня 2014 року у справі «Меннессон проти Франції» скарга № 65192/11 та у справі «Лабассе проти Франції» скарга № 65941/11, Європейський суд з прав людини зазначив, що кожна країна має право заборонити сурогатне материнство на її території. Однак, Суд також визначив, що заборона сурогатного материнства не може впливати на дітей, народжених у такий спосіб за кордоном. У цьому контексті Суд висловив позицію, що країни, де сурогатне материнство заборонене, повинні визнати родинний зв`язок між дітьми, народженими від сурогатної матері за кордоном, та їхніми біологічними батьками, інакше буде мати місце порушення прав дітей на повагу до приватного та сімейного життя, гарантованого ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Факт, про встановлення якого просять заявники, має для них юридичне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заяву адвоката Мигалатюка Артура Васильовича, який діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] , про встановлення факту родинних відносин - слід задовольнити.

Outcome: approved