Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом і просила скасувати рішення виконавчого комітету Городнянської міської ради № 44 від 14.02.2024 «Про визначення способу та участі у вихованні дитини та спілкування з нею». Визначити такий порядок і спосіб участі батька [PERSON] у вихованні дитини [PERSON] та спілкуванні з нею: у будні дні (понеділок, середа) з 18:00 до 20:00 у присутності матері за місцем проживання дитини, в один вихідний день (субота-неділя) раз на місяць за попередньою домовленістю між батьками з 11:00 до 14:00 у присутності матері за місцем проживання дитини. Позивач визначила відповідачами виконавчий комітет Городнянської міської ради, [PERSON] (батька дитини). У строк, продовжений судом для подання відзиву відповідач подав зустрічний позов (а.с. 51-57), вказуючи на те, що між сторонами, не зважаючи на рішення виконавчого комітету Городнянської міської ради, не було досягнуто згоди щодо часу та способів спілування позивача з дочкою, навіть встановлений режим органом опіки позивач за первісним позовом порушує, в тому числі такий порядок не забезпечує прав батька на участь у вихованні дитини. У зустрічному позові [PERSON] просить визначити (встановити) наступний порядок участі [PERSON] , [INFO] , у спілкуванні та вихованні малолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , на період до досягнення дитиною 14 років: у будні дні: понеділок, середа, п`ятниця з 16:00 до 21:00 та у суботу з 10:00 по 20:00 без пристуності матері, з обов`язковим здійсненням батьком супроводу дитини з місця її проживання на побачення та повернення дитини за місцем її проживання (дозволити відвідування дитячих розважальних закладів, парків, стадіонів, культурно масових та розважальних закладів); проведення спільного із дитиною відпочинку під час літнього періоду (червень-липень-серпень) строком не більше 20 календарних днів щороку, з обговоренням та домовленістю між батьками особливостей такого відпочинку, з урахуванням стану здоров`я дитини; за місцем проживання батька щорічно під час осінніх, зимових та весняних канікул кожну їх першу частину; у день народження дитини ( [INFO] ) за місцем проживання батька з 10:00 до 16:00. У судовому засіданні позивач за первісним позовом-відповідач за зустрічним позовом вимоги первісного позову підтримала і пояснила, що дитина йде на контакт із батьком тільки, коли він приходить із своєю матір`ю, тобто дитина більше тягнеться до бабусі, ніж до батька. У такі часи «умовного спілкування» батько сердиться, залишає дитину з бабусею, а сам сидить десь на лавочці. Їх дочка називає його по імені тато [PERSON] , у той же час називає татом цивільного чоловіка позивача. Відсутність налагодженого контакту батька і дочки не було враховано органом опіки і піклування, тому графік був затверджено необгрунтовано і досить широко. Позивач просить, щоб спілкування дочки і батька відбувалось тільки у присутності матері, тому що впевнена, що дитина не піде на контакт із батьком у відсутності матері. Зазначає, що відповідач з`являється раптово, вимагає, щоб вона привезла дитину, у той час, коли вони із дитиною перебувають за містом. Наведене суперечить, як її інтересам, так і інтересам дитини. Позивач зазначає, що її п`ятирічна дитина прив`язана до матері, вона одягається та проводить гігієнічні процедури тільки за допомогою матері, тому, зважаючи на вік дитини, її цілодобове перебування у батька, як він зазначає про це у зустрічному позові, є неможливим. У зустрічному позові просить відмовити повністю. Представник відповідача за первісним позовом-позивача за зустрічним позовом первісний позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, а зустрічний позов просив задовольнити повністю. Зазначив, що сам ініційований позивачем позов і її незгода із рішенням органу опіки та піклування про встановлений спосіб участі батька у вихованні дитини свідчить про те, що [PERSON] чинить перешкоди батьку у вихованні дитини. З часу прийняття оспорюваного нею рішення не в повній мірі забезпечує його виконання. Крім того, її пояснення, що дитина називає батьком її цивільного чоловіка, свідчить про те, що дитина віддаляється від батька, а тому вимоги її зустрічного позову є цілком необхідними у ситуації, яка склалася. Городнянська міська рада (її представник) подали відзив, і заперечували проти вимог первісного позову, зазначивши, що заявлені вимоги безпосереньо стосуються прав та обов`язків батьків малолітньої дитини, а тому виконавчий комітет не є належним відповідачем. Органом опіки та піклування було встановлено, що [PERSON] , з якою проживає малолітня Поліна, чиниь перешкоди у спілкуванні батька із дитиною. Тому при доведеності конфлікту між батьками, зустріч батька з дитиною, вирішено проводити без присутності другого з батьків, так як особисті конфліктні відносини між сторонами не повинні порушувати ітересів дитини. Фактично у прийнятому рішенні позивач оспорює порядок, який стосується спілкування батька з дитиною без участі матері. Однак, батько має право особисто брати участь у вихованні дитиною і зустрічатися з нею без присутності матері чи інших осіб. Рішення виконавчого комітету Городнянської міської ради від 14 лютого 2024 року «Про визначення способу та участі у вихованні дитини та спілкування з нею» прийнято з урахуванням принципу найвищих інтересів дитини з врахуванням її права на спілкування та виховання не тільки з боку матері, а й з боку батька, із правами батька на участь у вихованні та спілкуванні з дитиною. Заслухавши учасників, встановивши їх вимоги і заперечення, в тому числі заперечення викладені органом опіки та піклування, дослідивши письмові докази, визначившись із правововідносинами між сторонами, встановивши норму права, яка підлягає застосуванню, суд дійшо висновку, що у задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що доводиться свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ( а.с.13). Шлюб між батьками дитини розірвано згідно рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 11.01.2021 (а.с.9-10). Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї (а.с.98) підтверджено, що малолітня дитина [PERSON] проживає разом із матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Витягом із протоколу № 2 від 08.02.2024 (а.с.96) підтверджено, що ухваленню рішення № 44 від 14.02.2024, з яким не згодна [PERSON] , передувало засідання комісії з питань захисту прав дитини Городнянської міської ради та комісією бло встановлено, що протягом 9 місяців, які передували засіданню, матір усіляко перешкоджає спілкуванню батька і дочки, між батьками дитини існують неприязні стосунки, тому, щоб уникнути суперечок вирішено було визначити, окрім спілкування батька з дитиною у присутності матері ще і спілкування батька із дитиною без присутності матері. Згідно рішення виконавчого комітету Городнянсько міської ради № 44 від 14 лютого 2024 року на підставі статті 158 Сімейного кодексу України, п. 73 Порядку провадження органів опікп і піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини» за заявою [PERSON] , вирішено спір між батьками і визначено режим і спосіб участі батька [PERSON] , [INFO] у вихованні своєї доньки [PERSON] , [INFO] у вигляді спілкування з нею у будні дні (понеділок-п`ятниця) з 18:00 до 20:00 у присутності матері за місцем проживання дитини, в один вихідний день (субота-неділя) раз на місяць за попередньою домовленістю між батьками з 11:00 до 14:00 без присутності матері за місцем проживання батька. А також надано батькам право змінювати порядок побачення батька з дитиною за їх взаємною згодою з метою забезпечення всебічного розвитку та сімейного виховання дитини. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (частини перша, друга статті 3 Конвенції про права дитини). Згідно зі статями 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (стаття 141 СК України). Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (частини перша-третя статті 157 СК України). За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання (стаття 158 СК України). Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (частини перша, друга статті 159 СК України). Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на виховання обома батьками. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (частина четверта статті 19 СК України). Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (частина п`ята статті 19 СК України). У справі, що розглядається у первісному позові позивач фактично оспорює рішення затверджене органом опіки. Суд може не погодитися з порядком, встановленим органом опіки та піклування, однак лише з підстав, якщо такий порядок є недостатньо обґрунтованим і суперечить інтересам дитини. У справі, що розглядається рішення виконавчого комітету Городнянсько міської ради № 44 від 14 лютого 2024 року виконує допоміжну функцію при вирішенні спору сторін, стосується прав та інтересів дитини, а попереднє розв`язання спору, відображене у згадуваному рішенні передусім фіксує інформацію щодо обставин, які мають значення для вирішення спору між батьками, оскільки таке рішення було постановлено внаслідок одержання повних відомостей у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, з`ясування їх взаємовідносин. Згадуване рішення містить посилання на те, що батькам надано право змінювати порядок побачення батька з дитиною за їх взаємною згодою, саме рішення постановлено у відповідності до чинної компетенції, спір же фактично існує між батьками малолітньої диттни, тому фактично, переслідуючи мету змінити спосіб участі батька у вихованні їх дитини, позивач за первісним позовом необгрунтовано визначила способом захисту вимоги про визнання рішення протиправним і залучила відповідачем виконавчий комітет Городнянської міської ради. За таких обставин у позові до цього відповідача слід відмовити. При цьому запропонований первісним позивачем спосіб участі батька у вихованні дитини і режим їх спілкування значно обмежує права батька і не може визнаватися пропорційним інтересам дитини, тому у задоволенні первісного позову [PERSON] до [PERSON] про визначення запропонованого нею способу участі у вихованні малолітньої дитини, де обмежується особисте спілкування батька присутністю матері, суд вважає необгрунтованим і тому у його задоволенні слід відмовити. Щодо зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визначення способу участі у вихованні малолітньої дитини, то такий позов суд визнає частково обгрунтованим і у його обгрунтованій частині позов підлягає задоволенню. Суд вважає цілком прийнятним режим і графік, вказаний для сторін органом опіки (а.с. 14). Також суд дійшов до висновку, що батьку слід визначити 1 вихідний день раз на місяць (субота чи неділя) за попередньою домовленістю між батьками з 14-тої 00 години до 18-тої години для відвідування ним з дитиною дитячих розважальних закладів, парків, стадіонів, культурно-масових і розважальних закладів за умови попередження за добу матері дитини про можливість такого спілкування з дитиною шляхом телефонного дзвінка, обов`язково враховувати стан здоров`я дитини, із дотриманням у такі дні режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей даного віку, із обов`язковим поверненням дитини за місцем проживання матері [PERSON] після проведеного спілкування. Обираючи додатково такий захід, суд виходить із того, що відвідування таких місць цілком відповідає гармонійному розвитку дитини і налагодженню тісних приязних контактів дочки і батька. Крім того, день народження дитини є спільним святом її і батьків, а тому, враховуючи відносини між її батьками, суд дійшов висновку про можливість у цей день святкувати з дитиною і за місцем проживання матері і за місцем проживання батька. Тому слід дозволити безперешкодні зустрічі та спілкування батька з дочкою не менше 3 (трьох) годин протягом дня 04 травня щорічно в день народження дитини, з урахуванням графіку дитини і графіку батька, без присутності матері, за місцем проживання батька або за місцем дитячих розваг та відпочинку на розсуд батька, але за попередньою домовленістю з матір`ю дитини та узгодивши попередньо порядок проведення святкування, за умови задовільного стану здоров`я дитини, дотримання режиму харчування, відпочинку, правил безпеки, установлених для дітей даного віку. Вимоги батька про проведення спільного із дитиною відпочинку під час літнього періоду (червень-липень-серпень) строком не більше 20 календарних днів щороку, з обговоренням та домовленістю між батьками особливостей такого відпочинку, з урахуванням стану здоров`я дитини; а також перебування дитини за місцем проживання батька щорічно під час осінніх, зимових та весняних канікул кожну їх першу частину, суд з урахуванням віку дитини, рівня її соціальних навичок, статі дитини (фізіологічні, моральні, психоемоційні потреби п`ятирічної дівчинки) вважає, що таке тривале цілодобове перебування дитини окремо від матері негативно позначиться на дитині. Наразі таке цілодобове перебування окремо від матері з батьком, не відповідає рівню її розвитку. Однак, суд відмічає, що із зростанням дитини, батько не позбавлений врегулювання цього питання і ініціювання нового розгляду і затвердження графіку. Також у цій частині вимог, суд враховує, що батько є військовослужбовцем і графік його роботи не може гарантувати дитині, що в обумовлені ним місяці дитина перебуватиме у нього у житлі з його рідними, а не з батьком. Таке вилучення від матері і залишення дитини батьком, хоча б і на близьких родичів, не створюватиме потрібні умови безпеки для дитини п`ятирічного віку, яка ототожнює дім із присутністю в ньому батька чи матері. Намагання батька створити більш сприятливі умови служби, не можуть бути підставою для задоволення позову. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 29.11.2017 у справі № 6-1945цс17, найкращі інтереси дитини повинні мати першочергове значення: при цьому найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків. Верховний суд в інших своїх рішеннях неоднократно зауважував, що створення штучних правовідносин та намагання позивачів у згаданих категоріях справ застосувати способи захисту сімейних прав та інтересів дитини з метою звільнення із військової служби, а також уникнення мобілізації є неприпустими. За наведених вище мотивів у цій частині зустрічного позову слід відмовити. Оскільки позов є немайнового характеру і не можливо вирахувати у відсотковому відношенні процент задоволених позовних вимог, суд дійшов висновку, що з урахуванням принципу пропорційності із протилежної сторони, при частковому задоволенні позову слід стягнути фактично понесені [PERSON] витрати: за 1,5 годин участі у суді, 1 годину консультації та 2 години складення, виготовлення і подачу зустрічного позову).

Outcome: partial