Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

ТОВ\~«УМ ФАКТОРИНГ» у травні 2022 року звернулось в суд із позовом до\~ [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», в якому просить стягнути заборгованість за договором №1259464 про надання споживчого кредиту від 10.09.2019р. в розмірі 20315,00 грн, з яких 5000 грн тіло кредиту, 10395,00 грн відсотки за користування кредитними коштами, 2500,0 грн неустойки (штрафу) та 2420 грн. - збитку у вигляді упущеної вигоди. В обґрунтування позову посилалось на те, що 10 вересня 2019 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір № 1259464 про надання споживчого кредиту, в електронному форматі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». За цим договором відповідач отримав позику у розмірі 5000 грн. строком на 30 днів шляхом переказу на його банківську картку № [NUMBER] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,53% (знижена процентна ставка) від суми кредиту за кожен день користування та 1,8% (стандартна процентна ставка) від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення позики. Відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до договору, відповідач зобов`язувався сплатити борг у повній сумі, а також суму нарахованих процентів у розмірі 2295,00 грн у строк до 10.10.2019 року. Станом на 10.10.2019 року у відповідача наявний борг, що складається із 5 000 грн. тіла кредиту, нараховані відсотки у сумі 2295 грн. У зв`язку із тим що відповідач вчасно не погасив заборгованість, кредитний договір не пролонгував, тобто з 11.10.2019 року у нього наявне прострочення за договором споживчого кредитування № 1259464 від 10.09.2019 року. Та станом на останній день, за який належно нараховувати відсотки відповідно до договору - 08.01.2020 року заборгованість відповідача перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» складала 5 000 грн суми основного боргу, 10 395,00 грн. відсотків за користування кредитом на умовах договору, а також 2500 грн. штрафу (нарахованого за 42 дні прострочення у межах граничного розміру) У подальшому ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передало право вимоги за договором № 1259464 від 10.09.2029 року ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» у порядку передачі прав вимоги за існуючим на дату передачі договором факторингу №1 від 06.09.2019р. Відповідно до цього договору право вимоги, на якому ґрунтується позов, передане позивачу згідно з реєстром прав вимоги №5 від 31.01.2020 року за п.374 - відповідно передано право стягнення коштів. Відповідач зареєструвався на веб-сайті в мережі Інтернет\~https://creditplus.ua/, для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту), підтвердив особу шляхом фотофіксації особи з ідентифікаційним документом, підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами договору, правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту. В подальшому для здійснення підпису відповідачу був направлений на зазначений ним номер телефону одноразовий ідентифікатор М668164 у повідомлення, та відповідно відповідач ввів цей пароль у ІТС, чим підтвердив акцептування договору. Тобто підписання договору №1259464 про надання споживчого кредиту від 10.09.2019 року електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідача з умовами договору, правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням договору та отриманням кредиту. Окрім того, замовлені кошти були переказані на рахунок відповідача у день підписання договору, тобто\~10.09.2019 року. кошти були витрачені відповідачем, тому він в тому числі своїми діями підтвердив факт укладення договору. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за кредитним договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача. Оскільки право позивача на належне отримання виконання за договором №1259464 про надання споживчого кредиту від 10.09.2019 року було порушено, упущена вигода має бути стягнута як збиток, який нанесений таким невиконанням. В ході підготовки позову до суду позивачем були здійснені дії щодо оцінки грошового збитку, зокрема замовлена така оцінка у суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Київський Ріелтор» та відповідно до отримано звіту грошовий збиток, завданий ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» гр. [PERSON] , з урахуванням втраченої (упущені вигоди, індексу інфляції та 3% річних, внаслідок несплати коштів, отриманих у позику у ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», згідно з договором про надання споживчого кредиту №1259464 від 10.09.2019 р., становить 2420,90 грн. Таким чином, ця сума становить розмір (упущеної) вигоди, як була спричинена порушенням права позивача на належне виконання зобов`язання відповідачем. Представник позивача у судове засідання не з`явися, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в письмовій заяві клопотав про розгляд справи без його участі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову; зазначає, що йому є незрозумілим розрахунок наданий позивачем, він не розуміє звідки взялася сума, яку просить стягнути позивач. Суд, заслухавши представника відповідача та дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку: Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»). З урахуванням завдань цивільного судочинства та розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, за участю його представника за дорученням. Суд, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 10.09.2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладений Договір № 1259464 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого, Товариство надало Споживачу кредит у розмірі 5000,00грн. на умовах, передбачених цим Договором, а Споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за Договором № 1259464 про надання споживчого кредиту від 10.09.2019 року виконало у повному обсязі, надавши [PERSON] обумовлену сторонами суму кредитних коштів, що підтверджується матеріалами справи, натомість Відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань щодо повернення отриманих коштів та сплати процентів за користування кредитом, свої зобов`язання не виконав, в результаті чого виникла заборгованість по кредиту у сумі 20315грн. 06.09.2019 року між ТОВ «УМ Факторинг» та ТОВ «Авентус Україна» був укладений Договір факторингу № 1, відповідно до умов якого ТОВ «УМ Факторинг» набуло статусу Нового кредитора, отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Авентус Україна», включно і до [PERSON] за Договором № 1259464 про надання споживчого кредиту від 10.09.2019 року, про що свідчить витяг із Реєстру прав вимоги № 5 від 31.01.2020 року. Згідно статтей 526, 1049 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно вимог статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. У відповідності до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із статтями 513, 514 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно зі статтею 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (статті 79, 80 ЦПК України). Згідно приписів статті 12, частин першої, п`ятої - сьомої статті 81, частини першої статті 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Звертаючись до суду, ТОВ «УМ Факторинг» надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог, зокрема, кредитний договір, оформлений та підписаний його сторонами в установленому законом порядку; паспорт споживчого кредиту; графік платежів; договір відступлення прав вимоги (факторингу) за спірним кредитним договором новому кредитору ТОВ «УМ Факторинг» та витяг із Реєстру прав вимоги № 5 від 31.01.2020 року. Кредитний договір та договір факторингу є дійсними, у судовому порядку їх сторонами не були оскаржені. Розмір заборгованості за кредитним договором відповідачем не спростований. Щодо вимоги про стягнення завданої шкоди у вигляді упущеної вигоди, позивачем надано оцінку грошового збитку здійсненого ТОВ «Київський Ріелтор» від 02 жовтня 2020 року відповідно до якої грошовий збиток, завданий ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» гр. [PERSON] , з урахуванням втраченої (упущені вигоди, індексу інфляції та 3% річних, внаслідок несплати коштів, отриманих у позику у ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», відповідно до договору про надання споживчого кредиту №1259464 від 10.09.2019 р. становить 2420,90 грн. Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин не допустив правопорушення.. [PERSON] будь-яких належних та допустимих доказів на спростування доводів та вимог позивача щодо розміру заборгованості, суду не надано. Відповідач у порушення вищенаведених норм чинного законодавства та умов договору не виконав належним чином зобов`язань за кредитним договором, що призвело до створення заборгованості перед позивачем. Згідно наведеного розрахунку, заборгованість становить 20315грн. яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5000грн.00коп., заборгованості за відсотками у розмірі 10395 грн., 2500 грн. Штрафу (нарахованого за 42 дні прострочення у межах граничного розміру) та упущеної вигоди у розмірі 2420 грн., яка і підлягає стягненню в судовому порядку. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved