Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

26 січня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява представника позивача адвоката Кодь Василя Олександровича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 10 600,00 гривень. У позовній заяві зазначено, що 15 серпня 2021 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 15.08.2021-100000756, на підставі якого позичальнику надано кредит у розмірі 5 000,00 грн, строком на 42 дні, зі встановленою процентною ставкою у розмірі 2% за 1 день користування кредитом протягом періоду «Економ», у розмірі 3% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит («Стандарт»), окрім первинного періоду та періоду «Економ», а позичальник зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит на умовах строковості, платності та поворотності. Натомість [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, заборгованість не погашає, у зв`язку з чим, станом на день подачі позову, утворилась заборгованість у сумі 10 600,00 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту - 5 000,00 грн та заборгованості по процентам - 5 600,00 грн, чим в свою чергу, порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Враховуючи вищевикладене, представник позивача прохає суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 15.08.2021-100000756 від 15.08.2021 року в розмірі 10 600,00 гривень, а також судові витрати, які складаються із судового збору, в розмірі 2 422,40 гривень. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями 26.01.2024 справу передано на розгляд судді Макарчуку С.М. Відповідно до повідомлення Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 15 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено у справі судове засідання на 14 березня 2024 року. Ухвалою від 14 березня 2024 року судове засідання відкладено на 15 квітня 2024 року у зв`язку з неявкою відповідача. Постановлено повідомлення [PERSON] як відповідача додатково здійснити за усіма відомими суду засобами зв`язку та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. 15 квітня 2024 року судове засідання відкладено на 24 червня 2024 року у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про його належне повідомлення (судова повістка повернена 10.04.2024 з відміткою «інші причини»). 24 червня 2024 року судове засідання відкладено на 17 липня 2024 року у зв`язку з повторною неявкою відповідача. Постановлено повідомлення [PERSON] як відповідача здійснити через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У судове засідання 17 липня 2024 року сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач повторно не з`явився без повідомлення про причини неявки та їх поважність. Судові повістки на ім`я відповідача повернені з відміткою про відсутність адреста за вказаною адресою. Відповідні оголошення розміщені на офіційному веб-сайті судової влади України Враховуючи зазначене, враховуючи положення ч.1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів у справі, що відповідає вимогам ст.ст. 280, 281 ЦПК України, про що постановлено відповідну ухвалу. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15 серпня 2021 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 15.08.2021-100000756, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 5 000,00 грн, строком на 42 дні, кінцева дата повернення (виплати) кредиту 26.09.2021. Процентна ставка «Економ» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за один день користування кредитом. Ставка «Стандарт» фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ». Первинний період користування кредитом становить 14 днів з дня його надання. Договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора (а. с.13-17). Згідно п.1.1. договору за цим договором кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 1.2. встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п.2.1. договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості ,платності і поворотності. Пунктом 2.3. встановлено, що надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Згідно п.2.4. договору днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу день зарахування коштів на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитодавця, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу. Відповідно до п. 4.1 Договору позичальник зобов`язався використати кредит на зазначені в договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів - до дати, вказаній у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором, - негайно, з моменту пред`явлення кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Таким чином, [PERSON] 15.08.2021 року електронним цифровим підписом підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти у розмірі 5 000 гривень, а отже акцептовано умови Договору. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, заборгованість не погашає, а тому відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 15.08.2021-100000756 від 15.08.2021, заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 5 000,00 грн. основного боргу та 5 600,00 грн. процентів, що разом становить загальну суму 10 600,00 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 15.08.2021 по 25.09.2021 (а.с. 25). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). У пункті 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Нормами ч. 3, 6, 12 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстро- ченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі викладеного, оскільки [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, то з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором № 15.08.2021-100000756 від 15.08.2021 року в розмірі 10 600,00 гривень. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» необхідно стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень.

Outcome: approved