Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

29.11.2023 року [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт того, що [PERSON] , [INFO] , померлий [INFO] являється рідним батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Зобов`язати Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) внести зміни до актового запису №102 про народження [PERSON] , [INFO] , вчиненого Жовтневим відділом РАЦС Харківського міського управління юстиції 15.02.2008 року, вказавши в графі батько - [PERSON] - громадянин України та видати нове свідоцтво про народження. В графі прізвище дитини вказати [PERSON] . В процесі розгляду справи, за клопотанням заявника від 05.03.2024 року, ухвалою суду від 03.07.2024 року у справі було проведено заміну заінтересованої особи з Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) належною заінтересованою особою - Другий відділ державної РАЦС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. В обґрунтування вимог зазначила, що вона [PERSON] в 2006 році познайомилась з [PERSON] , [INFO] . Згодом вони почали зустрічатися, залишались один у одного ночувати, ходили в гості один до одного, святкували свята разом з її батьками та його рідною сестрою, разом відвідували кінотеатри, кафе, ресторани, їздили на відпочинок та ходили в гості до наших спільних знайомих. В 2007 році вони почали разом проживати однією сім`єю та вести спільне господарство, в них був спільний бюджет. В квітні 2007 року вона завагітніла та [INFO] народила від [PERSON] сина. Оскільки на момент народження сина вони не перебували в зареєстрованому шлюбі, а [PERSON] знаходився у тривалому відрядженні за межами м. Харкова та не мав можливості приїхати для оформлення реєстрації народження сина, вона була вимушена зареєструвати сина на своє дошлюбне прізвище [PERSON] , ім`я - [PERSON] , по-батькові з її слів дитина була зареєстрована « [PERSON] », батьком записано « [PERSON] ». Після повернення [PERSON] з відрядження, вони продовжили проживати разом та разом ростили та виховували свого новонародженого сина. [PERSON] допомагав та утримував сім`ю матеріально, оскільки позивач знаходилась у відпустці по догляду за дитиною. Згодом вони вирішили узаконити свої відносини та 13.12.2008 р. шлюб був зареєстрований в Ленінському відділі РАЦС Харківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 530 та їй присвоєне шлюбне прізвище « [PERSON] ». Втім, [PERSON] не зареєстрував себе батьком сина, оскільки це потребувало довготривалої процедури оформлення, збору документів, вирішили, що вони в зареєстрованому шлюбі, дитина їхня і [PERSON] ніколи не відмовлявся від свого батьківства щодо сина. Крім того, рідна сестра [PERSON] - [PERSON] дуже часто приходила до них в гості, часто забирала [PERSON] то з дитячого садочка, потім зі школи, коли вони не мали такої можливості, займалася з ним, тобто також приймала участь у вихованні дитини, вважала його своїм рідним племінником та ніколи не сумнівалась в тому, що він є рідним сином її брата. [INFO] [PERSON] помер. Вони дуже важко перенесли цю втрату. Їх син [PERSON] дуже страждав та тяжко переніс смерть батька і йому дуже не вистачає батьківської опіки. Оскільки [PERSON] не був записаний в свідоцтві про народження дитини, як батько, вони вирішили сумісно з сином та сестрою [PERSON] - [PERSON] , що заради пам`яті про померлого він повинен бути офіційно зареєстрований, як батько [PERSON] , у зв`язку з чим вона звернулася з даною заявою до суду. Заявник у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечувала. Представник заінтересованої особи - Другий відділ державної РАЦС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїу судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідив матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення заяви з таких підстав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З матеріалів заяви вбачається, що [PERSON] в 2006 році познайомилась з [PERSON] , [INFO] . Згодом вони почали зустрічатися, залишались один у одного ночувати, ходили в гості один до одного, святкували свята разом з батьками заявника та рідною сестрою [PERSON] - [PERSON] , разом відвідували кінотеатри, кафе, ресторани, їздили на відпочинок та ходили в гості до наших спільних знайомих. В 2007 році заявник та [PERSON] почали разом проживати однією сім`єю та вести спільне господарство, спільний бюджет. В квітні 2007 року [PERSON] завагітніла та [INFO] народила від [PERSON] сина [PERSON] . Оскільки на момент народження сина вони не перебували в зареєстрованому шлюбі, а [PERSON] знаходився у тривалому відрядженні за межами м. Харкова та не мав можливості приїхати для оформлення реєстрації народження сина, заявник була вимушена зареєструвати сина на своє дошлюбне прізвище [PERSON] , ім`я - « [PERSON] », по-батькові з її слів дитина була зареєстрована « [PERSON] », батьком записано « [PERSON] ». Після повернення [PERSON] з відрядження, заявник та [PERSON] продовжили проживати разом та разом ростили та виховували свого новонародженого сина. [PERSON] допомагав заявнику та утримував сім`ю матеріально, оскільки позивач знаходилась у відпустці по догляду за дитиною. Згодом вони вирішили узаконити свої відносини та 13.12.2008 р. зареєстрували шлюб в Ленінському відділі РАЦС Харківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 530 та заявнику присвоєне шлюбне прізвище « [PERSON] ». Втім, [PERSON] не зареєстрував себе батьком дитини, оскільки це потребувало довготривалої процедури оформлення, збору документів, вирішили, що вони в зареєстрованому шлюбі, дитина їхня сумісна і [PERSON] ніколи не відмовлявся від свого батьківства щодо сина. Крім того, рідна сестра [PERSON] - [PERSON] дуже часто приходила до них в гості, часто забирала їх сина [PERSON] то з дитячого садочка, потім зі школи, коли заявник та її чоловік не мали такої можливості, займалася з ним, тобто також приймала участь у вихованні дитини, вважала його своїм рідним племінником та ніколи не сумнівалась в тому, що він є рідним сином її брата. [INFO] [PERSON] помер. відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 5587. Заявник та сестра померлого дуже важко перенесли цю втрату. Син заявника та Померлого [PERSON] . [PERSON] дуже страждав та тяжко переніс смерть батька і йому дуже не вистачає батьківської опіки. Оскільки [PERSON] не був записаний в свідоцтві про народження дитини, як батько дитини заявник вирішила сумісно з сином та сестрою [PERSON] - [PERSON] , що заради пам`яті про померлого він повинен бути офіційно зареєстрований, як батько [PERSON] . У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження. Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України зазначив, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Крім того, відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлення факту батьківства має для заявника, її сина та сестри померлого юридичне та дуже важливе значення, оскільки син народився, коли заявник та [PERSON] проживали однією сім`єю в незареєстрованому шлюбі, але згодом шлюб офіційно зареєстрували, але ж [PERSON] так і не оформив офіційно своїх батьківських прав стосовно сина. При розгляді спору щодо встановлення факту батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь- які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved