Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , третя особа: Орган опіки\~і піклування\~виконкому Вашківецької\~міської ради\~Вижницького району\~Чернівецької області про позбавлення матері батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебував з відповідачкою у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу в період з 22 вересня 2019 року по 27 грудня 2022 часу. За час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.02.2021 року. Батьком дитини записаний [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Вказує на те, що 27.12.2022 року відповідачка переїхала проживати до своїх батьків в с.Брусниця, а дочка залишилась з ним проживати. З того часу дочки не бачила, не зустрічалися, жодної матеріальної допомоги не надавала і не надає. Мати не спілкується з дочкою, життям, здоров`ям та поведінкою дочки не цікавиться , одяг, продукти харчування не купує. Тобто відповідачка не виконує своїх материнських обов`язків, самоусунулась від їх виконання. Зазначає, що вказане підтверджується Висновком органу опіки і піклування Вашківецької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 27.12.2023 року та актами обстеження умов проживання від 18.12.2023 року, 01.01.2024 року, а також довідкою Вашківецької міської ради від 29.12.2023 року. Крім того, відповідачка не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, однак працює по найму, іноді їздить на заробітки за межі України, має регулярний та постійний дохід в розмірі 10 000 грн. щомісячно. В той час, як він офіційно не працює, оскільки здійснює догляд за неповнолітньою дочкою, доходу не має. Таким чином, просить суд позбавити матір [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та стягувати з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі з усіх видів її заробітку, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22.02.2024, прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 25.03.2024 (а.с. 35) Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.49) Сторони двічі в судове засідання не з`явилися, при тому позивач кожного разу подавав заяви про розгляд справи у його відсутність, посилаючись на зайнятість по догляду за дитиною. Позивач подав клопотання про виклик та допит свідків в судовому засіданні, однак сам ні в підготовчі, ні в судові засідання не з`являвся , а тому суд був позбавлений можливості вирішити зазначене клопотання за відсутності особи, яка заявила таке клопотання, а натомість просила здійснити розгляд справи за його відсутності. Відповідачка повідомлялась судом належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать матеріали справи, проте в судове засідання не з`явилась, клопотань не подавала. Представник органу опіки та піклування Вашківецької міської ради в судове засідання не з`явився, скерував суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимог підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, представлені стороною та з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносинз посиланням на докази. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Вашківецької міського ради Вижницького району Чернівецької області 22.02.2021 року, [PERSON] народилася [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 12. Її батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.9) Згідно до довідки №881, виданої Вашківецькою міською радою Вижницького району Чернівецької області від 29.12.2023 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , на його утриманні перебуває неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , яка проживає біля батька. (а.с.7) Згідно характеристики Вашківецької міської ради Карапчівського старостинського округу від 26.10.2023 року №736, виданої на громадянина [PERSON] , який проживає в домогосподарстві свого батька. Ніде не працює, доглядає за неповнолітньою донькою [PERSON] , 2021 р.н. , так як мати перебуває за кордоном. (а.с.8) 27.12.2023 Орган опіки та піклування Вашківецької міської ради дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] , відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Орган опіки та піклування взяв до уваги пояснення батька [PERSON] , який повідомив, що [PERSON] постійно перебуває за кордоном з 2022 року по теперішній час, повертатись на Україну не планує, участі в житті дитини не приймає, зрідка надсилає дитині фінансову допомогу. [PERSON] на засідання комісії не з`явилась, скерувала письмову заяву про відсутність заперечень з приводу позбавлення її батьківських прав відносно малолітньої дочки. Вищезазначене, на думку органу опіки та піклування, свідчить про неналежне виконання [PERSON] батьківських обов`язків, порушення нею ст..ст. 150,155 СК України. (а.с.10-11) Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 01.01.2024 №1, виданого Вашківецькою міською радою Вижницького району Чернівецької області, [PERSON] мешкає та зареєстрований в [ADDRESS] у будинку свого батька [PERSON] . До складу його сім`ї входить донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає в житлі без реєстрації. 27.12.2022р. матір дитини [PERSON] , яка проживала з [PERSON] в шлюбно-сімейних відносинах, забрала свої речі і переїхала проживати до своїх батьків, з того часу вона жодного разу до доньки не приїжджала, матеріально не допомагає, вихованням дитини не займається, дитина перебуває на повному утриманні батька [PERSON] (а.с.12) Копія Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] від 29.12.2023 №884, виданого Вашківецькою міською радою Вижницького району Чернівецької області є аналогічна Акту від 01.01.2024 (а.с.13) Відповідно до копії Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 18.12.2023 р., складеного у складі: начальника ССД Вашківецької міської ради Лукинюк П.Д., поліцейського офіцера громади [PERSON] , в.о. старости [PERSON] , [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу сім`ї якого входить: Батько, власник [PERSON] , мати [PERSON] , заявник - [PERSON] та донька [PERSON] . Умови для проживання задовільні. У будинку відносно чисто, дівчинка проживає в одній кімнаті з батьком, має окреме ліжко, забезпечена всім необхідним для її розвитку. Вихованням дитини займається батько. Мати дитини [PERSON] за даною адресою не проживає, участі у вихованні не бере. (а.с.14) Норми права, які застосував суд. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Забезпечення найкращих інтересів дитини дії та рішення, що спрямовані \~\~на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено,\~\~\~що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися\~\~ на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України). Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою\~статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої\~статті 164 СК України\~визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої\~статті 164 СК України\~дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У постанові Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої\~постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ\~передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. За положенням частини шостої статі 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, приймають участь у вихованні не у достатній мірі не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та усвідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини. Суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування Вашківецької міської ради від 27.12.2023 №691 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , так як вважає його недостатньо обґрунтованим, складеним виключно на підставі позиції батька щодо ухилення матері від обов`язків, його близьких сусідів, без дослідження всіх обставин, способу життя сім`ї, що суперечить інтересам дитини. Суд не бере до уваги заяву [PERSON] від 18.12.2023, що подана до органу опіки та піклування щодо її згоди на позбавленням її батьківських прав відносно доньки, оскільки така заява суперечить інтересам дитини та не може бути єдиною підставою, яка враховується при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав. При вирішенні спору, що стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, суд досліджує та оцінює всі обставини справи, надає належну правову оцінку доказам: кожному конкретно взятому та у сукупності. В даному випадку суд не вважає, що відповідачка є особою, яка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно доньки. Адже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу при доведеності винної поведінки одного із батьків, яка суперечить інтересам дитини, і неможливості змінити цю поведінку. Достатні підстави для позбавлення батьківських прав судом не встановлено. Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведена; належних та допустимих доказів ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків, які б були законною підставою для позбавлення її батьківських прав відносно доньки [PERSON] , 2021 р.н. позивачем не надано. Так, судом встановлено, що у шлюбно-сімейних відносинах [PERSON] та [PERSON] , [INFO] народилася донька [PERSON] , яка проживає з батьком без реєстрації, так як мати виїхала за кордон в 2022 році, на Україну не поверталась, зрідка надсилає дитині фінансову допомогу. Матеріали справи не містять доказів неналежної поведінки матері по відношенню до доньки, аморальної поведінки як такої. Докази того, що мати нехтувала інтересами доньки, відсутні. Факт перебування матері [PERSON] за кордоном на заробітках, не свідчить про неналежне виконання нею батьківських обов`язків. Отже, позивачем не доведено факту злісного ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків щодо їх доньки, а також те, що її поведінка свідчить про її не бажання та не спроможність виконувати батьківські обов`язки, що, у свою чергу, не дає підстав вважати, що позбавлення її батьківських прав відповідатиме інтересам дитини, а тому суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для позбавлення батьківських прав. Мотиви з яких виходив суд. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків, який застосовується за наявності зазначених статтею 164 СК України підстав та здійснюється тільки у судовому порядку. Перш за все, позбавлення батьківських прав спрямоване на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Позбавлення батьківських прав це засіб впливу на батьків, які само звільнилися від виконання законодавчо визначених обов`язків щодо дитини. Ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей є умисною протиправною поведінкою, яка характеризується психічним ставленням особи до своєї поведінки та її наслідків: усвідомлення особою суспільної небезпеки своєї поведінки; передбачення її суспільно небезпечних наслідків; бажання настання таких наслідків або свідоме припущення їх настання. Ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки [PERSON] , 2021 р.н. не доведене, відтак, передбачена пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України підстава для позбавлення батьківських прав відсутня. Разом з тим, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні факт повного утримання дитини батьком, адже матеріали справи свідчать про те, що батько [PERSON] офіційно не працевлаштований, доходу не має, з дочкою проживає в житлі своїх батьків в с.Карапчів, в той час коли матір [PERSON] працює за кордоном, зрідка надає дитині фінансову допомогу, згідно пояснень [PERSON] наданих на засіданні з питань захисту прав дітей. А тому вимога про стягнення аліментів з відповідачки на утримання дитини , яка є похідною від вимоги про позбавлення батьківських прав, також задоволенню не підлягає. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів та про позбавлення батьківських прав до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed