Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] , в особі представника - адвоката Якуби Г.О., звернулася до суду з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб, укладений 09 вересня 2014 року, між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом?янського районного управління юстиції в місті Києві, про що складено відповідний актовий запис № 2400. В обґрунтування позову зазначає, що 09 вересня 2014 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом?янського районного управління юстиції в місті Києві, про що складено відповідний актовий запис № 2400. Від спільного подружнього життя у них народилися діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Проте, спільне сімейне життя між ними не склалось. У них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на сімейне життя, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага. На даний час сім?я фактично припинила своє існування, спільне господарство не ведеться. Шлюбні стосунки не підтримуються. Оскільки укладання шлюбу здійснюється на засадах взаємної любові та поваги, то збереження шлюбних відносин неможливе, якщо втрачена їх основа. За даних обставин примирення та збереження шлюбу між ними неможливе, а подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Остання відповідь на такий запит надійшла до суду 03 червня 2024 року. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Солом?янського районного суду м. Києва від 04 червня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. 01 липня 2024 року до суду надійшла заява за підписом відповідача [PERSON] в якій він просить задовольнити поданий позивачем [PERSON] позов про розірвання шлюбу. Вказує, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та щодо розірвання шлюбу не заперечує. Відповідна заява підписана особисто [PERSON] Відомостей та обставин які б свідчили про недостовірність такого підпису відповідача на вказаній заяві та, відповідно, сумніву у достовірності волевиявлення відповідача, наразі у суду немає. Відповідно до ч. 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. 09 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом?янського районного управління юстиції у м. Києві, серії [NUMBER] , актовий запис № 2400 (а.с. 14). Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Від спільного подружнього життя у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом?янського районного управління юстиції у м. Києві, серія [NUMBER] від 06 лютого 2015 року, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, серія [NUMBER] від 03 серпня 2017 року (а.с. 15, 16). Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, шлюб між ними є формальним, сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, а подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим і суперечить їхнім інтересам. Таким чином, сторони створили умови за яких їх шлюб фактично припинився. Згідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Як вбачається із ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до платіжної інструкції № 0.0.3652227340.1 від 17.05.2024 року та виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 17.05.2024 року, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн. З огляду на визнання позову до початку розгляду справи по суті та задоволення позовних вимог у повному обсязі, наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 605,60 грн., та стягнення з відповідача на користь позивача іншої частини сплаченого судового збору, що становить 605,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved