Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

17 квітня 2024 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано, син проживає разом з матір`ю. У лютому 2024 року йому виповнилось 18 років, проте до червня місця він навчається у платній школі, а тому позивач просить суд стягувати із відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 від усіх видів доходу починаючи з дня подачі позову до суду і до закінчення сином навчання у школі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 квітня 2024 року цивільну справу № 753/7742/24 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 19 квітня 2024 року. 02 травня 2024 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання позивача та відповідача. Ухвалою суду від 3 травня 2024 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 3 червня 2024 року. 27 травня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він повністю заперечував щодо задоволення позовних вимог, вказав, що він сплатив на утримання сина аліменти у повному обсязі, що підтверджується постановою про закриття виконавчого провадження, заборгованості не має. Син закінчує навчання в школі, а базова освіта в України є безкоштовною. Зазначив також, що [PERSON] не є належним позивачем у справі, оскільки син мав би сам звертатись із таким позовом до суду. Відповідач також наголосив, що з розумінням ставиться до того, щоб син отримував освіту, та в подальшому не буде заперечувати щодо надання матеріальної допомоги, і якщо син буде здобувати професійну освіту, відповідач надаватиме підтримку у цьому, однак бажає, щоб це вирішувалося у позасудовому порядку. У судовому засіданні 3 червня 2024 року представником позивача до матеріал справи було долучено копію свідоцтва про зміну імені дитини позивача та відповідача та у судовому засіданні було оголошено перерву до 12 червня 2024 року для можливості представнику ознайомитись із відзивом на позовну заяву. 10 червня 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якому викладені заперечення на доводи відповідача. Позовні вимоги підтримано в повному обсязі. У судові засіданні 12 та 24 червня 2024 року з`являвся представник позивача, відповідач не з`являвся. Про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотними повідомленнями. Розгляд справи відкладався за клопотаннями представника позивача. 19 липня 2024 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи копії квитанції про сплату коштів за навчання сина позивача та відповідача. 19 липня 2024 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату, оскільки він 22 липня 2024 року перебуває у відрядженні. 22 липня 2024 року від відповідача надійшли письмові заперечення на клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи квитанції про сплату коштів за навчання сина, зокрема вказав, що надані квитанції частково стосуються періоду, коли син був ще неповнолітній та він на його утримання сплачував аліменти, які мали покривати всі видатки. Крім того, зазначив, що в жодних квитанціях платником не є позивачка, а є якісь треті особи. У судове засідання 22 липня 2024 року з`явився представник позивача, який клопотання про долучення доказів до матеріалів справи підтримав та просив його задовольнити. У судовому засіданні поставлено на обговорення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. Заслухавши думку представника позивача, який заперечував проти відкладення судового засідання, врахувавши аргументи відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням того, що відповідачу достеменно було відомо про знаходження справи у провадженні суду та про дати судових засідань, проте у жодне судове засідання він не з`явився. В той же час, ним був поданий відзив на позовну заяву, а також заперечення щодо поданих представником позивача доказів, а отже повністю висловлена позиція щодо заявлених позовних вимог. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши доводи відповідача, викладені у відзиві та письмових запереченнях, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов не підлягає задоволенню враховуючи таке. 31 серпня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї було укладено шлюб, актовий запис № 1883, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, серія [NUMBER] (а.с.4). 13 березня 2009 року шлюб між сторонами було розірвано, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 215, серія [NUMBER] (а.с.5) Від даного шлюбу сторони спільного сина - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 460, серія [NUMBER] (а.с.6). 21 жовтня 2023 року [PERSON] , [INFO] , було змінено анкетні дані на - [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про зміну імені, яке видане Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного тану у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), актовий запис № 174, серія [NUMBER] (а.с.43) Згідно довідки № 72 від 11 квітня 2024 року, яка видана Приватним закладом загальної середньої освіти «ІТ Степ Скул Полтава», [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається у Приватному закладу загальної середньої освіти «ІТ Степ Скул Полтава» в 11 класі по червень 2024 року. Як вказала у відповіді на відзив, та це було зазначено представником позивача у судовому засіданні, наразі син проживає та навчається у м. Полтава. Відвідує школу відповідно до потреб, пов`язаних зі станом здоров`я, вартість щомісячного навчання складає 14900,00 грн. Відповідно до частини першої статті 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно положень статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з нормою статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно із статтею 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як встановлено судом, [PERSON] 8 лютого 2024 року виповнилось 18 років. Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Києві від 27 лютого 2024 року закінчено виконавче провадження з наступним мотивуванням: «дитина набула повноліття, згідно звіту СК «Євроінс Україна» про здійснення відрахування та утримання аліментів утримано в повному обсязі, заборгованість відсутня». Відповідно до довідки ПрАТ СК «Євроінс Україна» [PERSON] дійсно працює в товаристві з 22 листопада 2019 року на посаді заступника голови правління та за період трудових відносин були стягнути аліменти у частці від заробітку за період з 1 березня 2020 року по 27 лютого 2024 року. Зазначаючи у позовній заяві про те, що відповідач має сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у закладі загальної середньої освіти до червня 2024 року, позивачка та її представник зазначали, що таке навчання платне, в той же час до позовної заяви не було додано договору, укладеного між закладом освіти та матір`ю [PERSON] на підтвердження тривалості навчання та його щомісячної вартості. Представником позивача до матеріалів справи були надані копії платіжних інструкцій від 26 вересня 2022 року, 28 грудня 2022 року, 27 червня, 25 серпня, 3 жовтня 2023 року, 11 січня 2024 року, в яких зазначено про оплату послуг за навчання [PERSON] . Поряд з цим, суд погоджується із доводами відповідача щодо того, що у цей період його син був неповнолітнім та він сплачував на його утримання аліменти на підставі рішення суду, а отже в тому числі сплачував і за його навчання. Як встановлено судом, відповідач заборгованості станом на 27 лютого 2024 року зі сплати аліментів на утримання сина не мав, представником позивача та позивачкою така обставина не спростовувалась. Надана суду копія платіжної інструкції від 5 квітня 2024 року на суму 14900 грн не береться судом до уваги як належний та достатній доказ на підтвердження того, що позивачка несе витрати на утримання сина та сплачує кошти за його навчання, оскільки платником в ній зазначена « [PERSON] ». Суд відхиляє доводи представника позивача про те, що вказана особа сплачувала кошти на прохання позивачки, оскільки вказане не підтверджено жодними належними та достатніми доказами, як і не підтверджено того, що вказані кошти були саме коштами позивачки. Суд також відхиляє доводи відповідача щодо того, що [PERSON] не є належним позивачем у справі, бо син вже повнолітній, враховуючи те, що відповідно до частини третьої статті 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, з огляду на те, що позивачкою не доведено суду потреба їх спільного із відповідачем сина у матеріальній допомозі у зв`язку із закінчення ним закладу загальної середньої освіти, (враховуючи те, що 18 років йому виповнилось у лютому 2024 року, а свідоцтво про здобуття повної загальної середньої освіти ним отримано у червні 2024 року) та не підтверджено належними доказами її витрати на утримання повнолітнього сина, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, його у відповідності до статті 141 ЦПК України слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed