Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) в особі свого представника - адвоката ОА «АВЕР ЛЄКС» Бохан Олексія Сергійовича (далі Представник позивача) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування свої позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем маю спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 12.05.2011 року у справі № 2-255/11 розірвано шлюб між сторонами, а неповнолітню дитину залишено на виховання матері. В подальшому рішенням Іванківського районного суду Київської області від 06.06.2011 року в справі № 2-329/11 із [PERSON] , який на той час працював у Батальйоні міліції по охороні зони відчуження ЧАЕС, було стягнуто аліменти на доньку - [PERSON] в розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривень) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. По даній справі було видано виконавчий лист, який перебував на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві - за місцем роботи/служби [PERSON] . В подальшому, постановою головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Руденка Ю.О. від 23.12.2016 року у виконавчому провадженні № [NUMBER] було повернуто виконавчий документ стягувачеві - Позивачу, у відповідності до вимог п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, у зв`язку зі звільненням Відповідача 19.09.2016 року з місця роботи. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Позивач звільнена з роботи у ТОВ «Фора». На даний час Відповідач проходить військову службу, інших малолітніх/неповнолітніх дітей у [PERSON] не має. Враховуючи вищевикладені обставини та законні інтереси неповнолітньої дитини, позивач звертається до суду з позовною заявою та просить суд: «Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Іванківського районного суду Київської області від 06.06.2011 року у справі № 2-329/11, та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття». Ухвалою суду від 21 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження /а.с. 31-32/. Розгляд справи неодноразово відкладався з різних причин /а.с. 43, 53, 56, 69, 73/. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] - адвокат Бохан О.С. звернувся до суду із заявою про підтримання позовних вимог в повному обсязі та просить розглядати справу без участі позивача та її представника. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглядати за його відсутності та винести рішення на розсуд суду. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON] , [INFO] /а.с. 6/. Згідно рішення Іванківського районного суду Київської області від 06.06.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 (одна тисяча) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 18.05.2011 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с. 9-10/. На підставі даного рішення суду було видано виконавчий лист /а.с. 11-12/, який перебував на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві - за місцем роботи/служби [PERSON] . Постановою головного державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Руденка Ю.О. від 23.12.2016 року у виконавчому провадженні № [NUMBER] було повернуто виконавчий документ стягувачеві - Позивачу, у відповідності до вимог п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, у зв`язку зі звільненням Відповідача 19.09.2016 року з місця роботи /а.с. 15-16/. З довідки № 507 від 22.01.2024 року слідує, що [PERSON] проходить військову службу і його дохід за період з 29.01.2023 року по 08.01.2024 року становить 805 713,74 грн. /а.с. 23, 24/. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення(ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК Українивідносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тількист.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно п. 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. З огляду на зазначені положення закону, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані стороною позивача докази в їх сукупності, взявши до уваги зміну матеріального становища відповідача, суд прийшов до висновку про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на стягнення аліментів у частині від доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Водночас суд вважає, що зміна способу стягнення аліментів із стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у частці від доходу забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації без звернення до суду, що сприятиме кращому захисту інтересів дитини. Суд вважає, що зміна способу стягнення аліментів не поставить відповідача в скрутне матеріальне становище, оскільки у разі відсутності в нього постійного місця роботи розмір аліментів, що буде стягуватися з нього на утримання дитини, буде дорівнювати встановленому законом мінімуму. З огляду на вищенаведене, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved