Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

16.04.2024 року позивач звернувся до суду із позовними вимогами до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, просить стягнути з відповідача на користь МТСБ України завдану шкоду у розмірі 6 677 грн 39 коп. та сплачений судовий збір по справі у розмірі 3 028 грн 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 02.11.2021 в м. Боярка, Київської області відбулось зіткнення автомобілів під керуванням відповідача та [PERSON] ДТП сталось внаслідок порушення Правил дорожнього руху відповідачем, що встановлено постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.01.2022. Зважаючи на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, власник пошкодженого автомобіля звернувся до позивача із заявою про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, адже вказана подія є страховим випадком. Особі, якій належить пошкоджений транспортний засіб, відшкодовано заподіяні збитки у розмірі 47 034 грн 65 коп., який визначено згідно з звіту складеного уповноваженою на те особою. Окрім цього, позивачем понесено витрати на збір документів та визначення розміру шкоди, що складає 6 677 грн 39 коп. Ухвалою судді від 17 квітня 2024 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 40, 41). Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. 13.05.2024 від відповідача по справі подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що не погоджується із проведеним звітом та з його додатками, у матеріалах справи відсутня інформація про фактично виконанні відновлювальні роботи автомобіля «Volkswagen» р/н [NUMBER] , позовна заява подана без дотримання п. 5, 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, тобто не наданням перерахованих доказів, а заявлена позивачем сума у розмірі 6 677 грн 39 коп. є завищеною, а тому не підтримує вказану вимогу (а.с. 44-47). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 02.11.2021 року водій [PERSON] , керуючи автомобілем «BMW 530D», р/н [NUMBER] , по вул. Магістральній в м. Боярка Фастівського району Київської області, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Volkswagen Passat», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який зупинився попереду, пропускаючи пішохода, при зіткненні в автомобілях було пошкоджено лакофарбове покриття. Своїми діями водій [PERSON] порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.01.2022 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (протокол серії ААБ № 077698 від 02.11.2021 року про адміністративне правопорушення) та звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, на цій підставі провадження у справі закрито (а.с. 5). Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Матеріали справи свідчать, що цивільно-правова відповідальність, відповідача не була застрахована, що підтверджується перевіркою чинності полісу внутрішнього страхування (а.с. 6). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, саме потерпілої особи [PERSON] застрахована на підставі Полісу №204638830 у ПрАТ СК «ВУСО» від 24.06.2021 щодо автомобіля «Volkswagen Passat», д/н [NUMBER] , та страхова сума, за шкоду заподіяну майну складає 130 000 грн 00 коп. (а.с. 7). 04.11.2021 [PERSON] звернувся до МТСБ України із заявою про відшкодування завданої шкоди внаслідок ДТП від 02.11.2021 (а.с. 8). Згідно звіту №187/М/2021 про оцінку вартості відновлювального ремонту «Volkswagen Passat», д/н [NUMBER] , розмір заподіяного збитку складає 5 264 грн 39 коп МТСБ України здійснило регламенту виплату на користь потерпілої особи [PERSON] у розмірі 5 264 грн 39 коп., що підтверджується платіжним дорученням №817586 від 17.02.2022 (а.с. 32). Окрім цього, позивачем залучалося для проведення оцінки вартості відновлювального ремонту «Volkswagen Passat», д/н [NUMBER] експертну установу ТОВ «Незалежна експертна компанія» за послуги якої МТС Б України здійснило оплату послуг аваркома (експерта0 по справі №80900, згідно рах. №342 від 26.11.2021 у розмірі 1 413 грн 00 коп., згідно платіжної інструкції №1107725 від 06.12.2021 (а.с. 31). У зв`язку із встановленими обставинами справи, позивач просить стягнути з відповідача загальну суму понесених витрат у розмірі 6 677 грн 39 коп. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються главою 82 Цивільного кодексу України щодо відшкодування шкоди. Статтею 1166 ЦК України передбачає обов`язок особи, винної у заподіянні шкоди, відшкодувати її в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим суб`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену безпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено право особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений. Згідно з ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-ІV (із змінами і доповненнями) страховик має право у випадках, передбачених Законом, звернутись з регресною вимогою до особи, яка допустила порушення Закону, що надають право регресу для страховика. Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Як встановлено, МТСБУ відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів» здійснило виплату страхового відшкодування за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту. Відповідно до п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Поданий до суду відзив на позовну заяву від відповідача по справі ніяким чином не спростував вимоги позивача щодо стягнення з нього регресної вимоги. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що через дії відповідача виникли цивільно-правові наслідки, внаслідок яких МТСБУ відшкодувало шкоду, яка була спричинена дорожньо-транспортною пригодою, а тому позивачем право регресної вимоги обґрунтоване належними та допустимими доказами в справі, а відтак позов підлягає задоволенню повністю та необхідно стягнути із відповідача на користь позивача у порядку регресу завдані збитки у розмірі 5 264 грн 39 коп. та оплату послуг експерта у сумі 1 413 грн 00 коп. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 3028,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 3 028 грн 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved