Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

У травні\~2024\~року позивач\~ [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~договором позики,\~в якому просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти за розпискою про отримання позики від 15.02.2023 року в розмірі 35\~146,89 грн., з яких 33\~918,40 грн. сума боргу, 1228,49 грн. відсотки річних. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що ним особисто було передано в борг відповідачу грошові кошти. 15.02.2023 року [PERSON] написав розписку [PERSON] про отримання позики у розмірі 760 доларів США зі строком повернення до 01.04.2023 року. Також сторони домовились, що в разі неповернення в строк, відповідач сплатить борг з врахуванням додаткових 100 доларів США за прострочення зобов`язання. На неодноразові прохання та вимоги позивача відповідач спочатку обіцяв повернути борг, а потім взагалі почав ігнорувати його дзвінки та повідомлення. Відповідач зобов`язався повернути борг позивачу в сумі 860 доларів США, що еквівалентно 33\~918,40 грн. (39,44 грн. за долар США згідно курсу НБУ на 02.05.2024 року). Розмір трьох відсотків річних від простроченої відповідачем суми грошового зобов`язання - 33\~918,40 грн. за час прострочення виконання грошового зобов`язання, починаючи від 16.02.2023 року станом на 01.05.2024 року становить 1228,49 грн. Таким чином, загальна сума грошового зобов`язання відповідача становить 35\~146,89 грн. У зв`язку з простроченням відповідачем терміну виконання зобов`язання, а також уникнення мирного вирішення спору, позивач вимушений звернутися до суду з відповідним позовом. Ухвалою суду від 20.05.2024 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням ) сторін. Позивач [PERSON] до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач не подав відзив. Зі згоди сторони позивача, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2\~ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.19 ЦПК України,\~суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно\~ст.13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідачу було надано в позику грошові кошти. З дослідженої розписки від 15.02.2023 року вбачається, що [PERSON] одержав в борг від [PERSON] грошові кошти в сумі 760 доларів США на термін до 01.04.2023 року, а в разі неповернення боргу в строк зобов`язаний ще сплатити 100 доларів США. Оригінал розписки від 15.02.2023 року має підпис [PERSON] (а.с.21). Позивач [PERSON] стверджує, що відповідач [PERSON] не виконав боргове зобов`язання, не повернув грошові кошти, а тому повинен сплатити йому суму боргу та 3% річних від простроченої суми відповідно до ст.625 ЦК України. Суд вважає доводи [PERSON] підставними, порушене право позивача підлягає захисту, проте вимоги про стягнення сум у визначеному позивачем розмірі підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з ч. 1\~ст. 509 ЦК України,\~зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до положень\~статті 526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч. 1 ст.598\~ЦК України,\~зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначеними родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. \~ \~ \~ \~Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. За своєю суттю розписка про отримання в борг коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Вищезазначена розписка складена 15.02.2023 року повністю підтверджує як факт отримання [PERSON] грошових коштів за договором позики, так і його зобов`язання повернути ці кошти до 01.04.2023 року. Згідно з частинами першою та третьою ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахуванням грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підтвердження невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по поверненню суми позики позивач надав суду оригінал розписки відповідача від 15.02.2023 року . Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 25.04.2012 року у справі № 6-24ц12, наявність оригіналу розписки в кредитора свідчить про існування невиконаного зобов`язання. З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що наявність оригіналу розписки в позивача свідчить про існування невиконаного зобов`язання відповідачем по договору позики від 15.02.2023 року . У матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази того, що відповідач повністю чи частково виконав свої зобов`язання за вказаним договором позики та повернув повністю або частково кошти саме за цим договором позики. З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконав зобов`язання за даним договором, а тому зобов`язаний повернути позивачу борг в сумі 860 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.05.2024 року складає 33\~918,40 грн. Однак, вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача 3 % річних за договором позики на підставі ст. 625 ЦК України, суд вважає, що позов [PERSON] в цій частині не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи,\~позивачем здійснено розрахунок 3% річних за період\~з 16.02.2023 року по 01.05.2024 року\~у розмірі 1228,49 грн. Проте, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України [PERSON] №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє по даний час. Враховуючи зазначені положення закону, нарахування позивачем трьох відсотків річних за період після 24.02.2022 року не відповідає вимогам ЦК України. Враховуючи наведене позов [PERSON] підлягає задоволенню частково. Слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму основного боргу в розмірі 33\~918,40 грн., в решті позову відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов [PERSON] задоволено частково (на 96,50%),\~з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 1168,81 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, що є пропорційним розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial