Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27.01.2022 року апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ПрАТ «СК «Перша» задоволено частково, вирок Оболонського районного суду м. Києва від 12.11.2021 року щодо [PERSON] за ч. 2 ст. 286 КК України в частині вирішення цивільного позову [PERSON] скасовано з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. Згідно позовної заяви [PERSON] просив стягнути у солідарному порядку на свою користь з [PERSON] , ПрАТ «СК «Перша» та ТОВ «Юссал» матеріальну шкоду у розмірі 100 104 грн., а також заподіяну маральну шкоду з ПрАТ «СК «Перша» у розмірі 100 000 грн., з ТОВ «Юссал» 200 000 грн., з [PERSON] 200 000 грн. Згодом [PERSON] подав уточнену позовну заяву у якій просив стягнути на свою користь: з ПрАТ «СК «Перша» невиплачену суму страхового відшкодування в розмірі 27 653 грн. 61 коп. та 1383 грн. моральної шкоди; з ТОВ «Юссал» 27 146 грн. матеріальної шкоди та 200 000 грн. моральної шкоди; з [PERSON] 200 000 грн. моральної шкоди заподіяної злочином за спричинення шкоди здоров`ю. Також, просив стягнути з відповідачів понесенні судові витрати та витрати пов`язані з наданням правової допомоги в сумі 11 950 грн. В обґрунтування позову вказував, що 04.03.2019 року близько 6 год. 20 хв. [PERSON] керуючи вантажним автомобілем «DAF CF 85.410» д/н [NUMBER] з напівпричепом «Schmitz S 01» д/н [NUMBER] рухаючись по проїзній частині вул., Дніпроводської зі сторони просп., Мінського в напрямку вул., Богатирської в м. Києві наблизився до перехрестя двох нерівнозначних доріг - вул., Дніпроводської та виїзду на вул., Богатирська, перед виїздом на яку розташований дорожній знак приорітету 2.1 «Дати Дорогу» ПДР. В цей час у зустрічному для нього напрямку до зазначеного перехрестя з наміром виконати поворот ліворуч наближався автомобіль «Сhevrolet Aveo» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] в салоні автомобіля якого перебували пасажири [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Під час руху [PERSON] допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункту «б» 16.11 та дорожнього знаку приорітету 2.1 «Дати Дорогу» ПДР, які виразилися в тому, що [PERSON] під час руху був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, перед нерегульованим перехрестям двох нерівнозначних доріг, знаходячись на другорядній дорозі не надав дорогу транспортному засобу автомобілю «Сhevrolet Aveo» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі зі сторони м. Вишгород в напрямку просп., Мінського у результаті чого при виїзді на головну дорогу допустив з ним зіткнення. В результаті даної ДТП [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] та [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості. Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 12.11.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнили від відбування призначеного покарання з випробуванням із визначенням іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки з зобов`язанням періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. При цьому, ухвалою Київського апеляційного суду від 27.01.2022 року вирок Оболонського районного суду м. Києва від 12.11.2021 року щодо [PERSON] в частині вирішення цивільного позову [PERSON] скасовано з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. Таким чином, представник позивача просила про задоволення позову з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог. Представник відповідача ТОВ «Юссал» заперечив проти позову в частині вимог до їх довірителя вказуючи на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження придбання ліків товарів та послуг медичного призначення безпосередньо [PERSON] , оскільки надані фіскальні чеки не містять відомостей на їх придбання позивачем і доказів на підтвердження їх призначення лікарями. Також, за твердженням представника, [PERSON] не зазначив якими неправомірними діями чи бездіяльністю саме ТОВ «Юссал» заподіяно моральну шкоду, не вказано обставин з яких виходив позивач обґрунтовуючи її розмір. ПрАТ «СК «Перша» подала відзив на позовну заяву у якому вказували на те, що вивчивши лікарські засоби, які були придбані [PERSON] , згідно наданих ним розрахункових документів здійснили виплату страхового відшкодування у розмірі 75 963 грн. 71 коп., що не заперечується позивачем. При визначенні розміру страхового відшкодування було враховано не лише факт призначення того чи іншого лікарського засобу, а й відповідність та кількість придбаних лікарських засобів тим, які були призначені згідно медичних виписок. Таким чином, за твердженням ПрАТ «СК «Перша» було сплачено страхове відшкодування у повному обсязі у відповідності до наданих позивачем документів. Представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував. Вислухавши пояснення представників сторін, письмові пояснення, вивчивши матеріали кримінальної та цивільної справи, судом встановлено наступне. 04.03.2019 року близько 6 год. 20 хв. [PERSON] керуючи вантажним автомобілем «DAF CF 85.410» д/н [NUMBER] з напівпричепом «Schmitz S 01» д/н [NUMBER] рухаючись по проїзній частині вул., Дніпроводської зі сторони просп., Мінського в напрямку вул., Богатирської в м. Києві наблизився до перехрестя двох нерівнозначних доріг - вул., Дніпроводської та виїзду на вул., Богатирська, перед виїздом на яку розташований дорожній знак приорітету 2.1 «Дати Дорогу» ПДР. В цей час у зустрічному для нього напрямку до зазначеного перехрестя з наміром виконати поворот ліворуч наближався автомобіль «Сhevrolet Aveo» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] в салоні автомобіля якого перебували пасажири [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Під час руху [PERSON] допустив порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункту «б» 16.11 та дорожнього знаку приорітету 2.1 «Дати Дорогу» ПДР, які виразилися в тому, що [PERSON] під час руху був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, перед нерегульованим перехрестям двох нерівнозначних доріг, знаходячись на другорядній дорозі не надав дорогу транспортному засобу автомобілю «Сhevrolet Aveo» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі зі сторони м. Вишгород в напрямку просп., Мінського у результаті чого при виїзді на головну дорогу допустив з ним зіткнення. В результаті даної ДТП [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] та [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості. Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 12.11.2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнили від відбування призначеного покарання з випробуванням із визначенням іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки з зобов`язанням періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. При цьому, ухвалою Київського апеляційного суду від 27.01.2022 року вирок Оболонського районного суду м. Києва від 12.11.2021 року щодо [PERSON] в частині вирішення цивільного позову [PERSON] скасовано з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. За правилами Глави 82 ЦК України шкода заподіяна особі і майну громадянина підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 року № 6 (із змінами та доповненнями) під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З огляду на зміст вироку Оболонського районного суду м. Києва від 08.04.2019 року та ухвали Київського апеляційного суду від 27.01.2022 року [PERSON] є винним і відповідальним за скоєння кримінального правопорушення, що потягло за собою ДТП в результаті якого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості. При цьому, судом встановлено та підтверджено витягом з Наказу №77/19 від 05.12.2019 року та копією трудової книжки, що [PERSON] на момент скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «Юссал», був водієм автомобіля «DAF CF 85.410» д/н [NUMBER] на якому здійснював вантажні перевезення. З матеріалів справи вбачається, що володільцем автомобіля «DAF CF 85.410» д/н [NUMBER] з напівпричепом «Schmitz S 01» д/н [NUMBER] є ТОВ «Юссал». Згідно із ч.2 ст.1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. З аналізу змісту Гл.82 ЦК вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч.1 ст.1191 ЦК набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Виходячи з наведених норм права, шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 6.11.2013 №6-108цс13. Відповідно до ст. 22 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. З огляду на зазначене, за наявності договору про цивільно-правову відповідальність страховик ПрАТ «СК «Перша» при настанні страхового випадку зобов`язаний відповідно до лімітів відповідальності відшкодувати оцінену шкоду, а особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність ТОВ «Юссал», лише в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої їх працівником шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. При цьому, шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія [PERSON] , який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю ТОВ «Юссал», відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки. За таких обставин вимоги [PERSON] до водія [PERSON] , який скоїв ДТП під час виконання трудових обов`язків, про відшкодування шкоди заподіяної здоров`ю та моральної шкоди, є безпідставними та не підлягають до задоволення. Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ТОВ «Юссал», як власника автомобіля «DAF CF 85.410» д/н [NUMBER] з напівпричепом «Schmitz S 01» д/н [NUMBER] на час скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Перша» що підтверджується Полісом №АМ/6187581 від 27.09.2018 року та Полісом АК/8723901 від 18.04.2018 року. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені у цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом здоров`я. Згідно ст. 9 цього ж Закону ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. За страховими полісами №АМ/6187581 від 27.09.2018 року та Полісом АК/8723901 від 18.04.2018 року ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров`ю 200 000 грн., за шкоду заподіяну майну 100 000 грн. на одного потерпілого із нульовою франшизою. В судовому засіданні підтверджено наданою медичною документацією та висновком судово-медичної експертизи №042-894-2019 від 16.05.2019 року, що [PERSON] має такі тілесні ушкодження: садна обличчя, садна лівої гомілки, закрита травма грудної клітки - перелом 1,2,3,4 ребер справа, закрита травма хребта - компресійний перелом тіла восьмого грудного хребця в передніх відділах першого ступеня, закрита травма правого передпліччя - перелом, закрита травма правої кисті перелом основи середньої фаланги 5 пальця зі зміщенням уламків, відкрита травма правої нижньої кінцівки - перелом шийки та діалізу стегнової кістки зі зміщенням уламків, рана передньої-внутрішньої поверхні середньої третини стегна, з послідуючим розвитком некрозу підшкірно-жирової клітковини та латеральної групи м`язів середньо-нижньої третини стегна, які в своїй сукупності віднесені до тяжкого тілесного ушкодження. Відповідно до виписки №4529 із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] 17 квітня 2019 року було виписано з Київської міської клінічної лікарні швидкої допомоги відділення політравми на амбулаторне лікування з діагнозом: ЗЧМТ струс головного мозку, ЗТГК: забій органів грудної клітки та межистіння, забій легень, забій серця, двобічний ексудативний плеврит. ЗТЖ: забій передньої чередної стінки. ХСМТ: компресійний перелом тіла Th8 хребця 1 ступеня Fr «Е». Больовий синдром. СТ: закритий фрагментальний перелом (середньої третини та черезвертлюговий) правої стегнової кістки зі зміщенням уламків, закритий уламковий перелом правого надколінника із задовільним положенням уламків, закритий перелом шиловидного відростку правої променевої кістки зі зміщенням уламків, закритий крайовий перелом основи основної фаланги 5 пальця правої кисті зі зміщенням уламків. Травматичний шок 2 ступеня. Постгеморагічна анемія. Ішемічний некроз та нагноєння латеральної групи м`язів середньої та нижньої третини правого стегна. Післятравматична двобічна нижньодольова полі сегментарна пневмонія, ДНО. Сечокам?яна хвороба, конкремент лівої нирки. Підтверджені в судовому засіданні витрати [PERSON] на проведення операцій, придбання ліків та отриманих медичних послуг за наслідками ДТП на загальну суму 124 349 грн. 42 коп. Згідно п. 22.3 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - потерпілому відшкодовується також: моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди». Відповідно до ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, відшкодовується незалежно від вини фізичної особи яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Приймаючи рішення у даній справі суд ставиться критично до заперечень ПрАТ «СК «Перша» щодо здійснення розрахунку розміру страхового відшкодування за шкоду заподіяну здоров`ю потерпілого лише у сумі 72 346 грн. 39 коп. та 5% від вказаної суми у розмірі 3 617 грн. 32 коп. на відшкодування моральної шкоди, оскільки відсутність прізвища [PERSON] у товарних чеках та призначень лікаря на придбання лікарських засобів і засобів гігієни не спростовує витрат [PERSON] , які за часом здійснення та переліком відповідають часу лікування, поставленому діагнозу та наявним ушкодженням. З огляду на встановлений ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду заподіяну здоров`ю потерпілій особі в 200 000 грн., суму здійсненого ПрАТ «СК «Перша» страхового відшкодування 72 346 грн. 39 коп. та підтверджений розмір витрат потерпілої особи на лікування у розмірі 124 349 грн. 42 коп., на думку суду, страхова компанія мала б доплатити [PERSON] різницю 124 349 грн. 42 коп. - 72 346 грн. 39 коп.=52 003 грн. 03 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, у позовній заяві [PERSON] просить стягнути з ПрАТ «СК «Перша» лише 27 653 грн. 61 коп. невиплаченої суми страхового відшкодування за шкоду заподіяну здоров`ю. За таких обставин, з огляду на положення ст. 13 ЦПК України, реальний розмір витрат потерпілої особи на лікування, заявлені вимоги до ПрАТ «СК «Перша», на користь [PERSON] має бути стягнуто 27 653 грн. 61 коп. в рахунок компенсації решти суми страхового відшкодування за шкоду заподіяну здоров`ю та 2 600 (дві тисячі шістсот) грн. 15 коп. в рахунок компенсації решти суми морального відшкодування. Зі змісту ст. 1194 ЦК України вбачається, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність лише в разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Оскільки розмір витрат потерпілої особи на компенсацію за шкоду заподіяну здоров`ю не перевищує ліміт відповідальності страховика за договором страхування, вимоги до ТОВ «Юссал» про стягнення 27 146 грн. 33 коп. на відшкодування [PERSON] шкоди заподіяної здоров`ю не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, відшкодовується незалежно від вини фізичної особи яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. З аналізу змісту ЦК України вбачається, що шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. В судовому засіданні медичною документацією та наданими квитанціями частково підтверджено вартість лікування та беззаперечно заподіяння ушкодження здоров`я [PERSON] пов`язаного із ДТП. За ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. При цьому, заперечуючи проти позову в частині компенсації заподіяної моральної шкоди представник ТОВ «Юссал» жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаних вимог не надав, а свої твердження обґрунтовував припущеннями та необґрунтованими сумнівами. За таких обставин, суд погоджується з підтвердженням заподіяння [PERSON] моральної шкоди пов`язаної з ушкодженням здоров`я та необхідністю її компенсації, однак виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що діями водія ТОВ «Юссал» позивачу заподіяно моральну шкоду в дещо меншому розмірі, а саме на суму 150 000 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилами ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати, пов`язані з правничою допомогою підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Таким чином, суд вважає необхідним розподілити і стягнути з відповідачів ТОВ «Юссал» та ПрАТ «СК «Перша» підтверджені витрати позивача на правову допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме з ПрАТ «СК «Перша» 4000 грн., а з ТОВ «Юссал» 6000 грн. Крім того, стягнути на користь держави судовий збір з ПрАТ «СК «Перша» у розмірі 1921 грн., та з ТОВ «Юссал» у розмірі 2250 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: partial