Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи заявлені\~вимоги тим,\~що з 28.10.2005 р. позивач перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області про, що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 397. Від шлюбу у подружжя 16.08.2006 р. народилась донька [PERSON] , [INFO] донька [PERSON] , а [INFO] народився син [PERSON] , які на теперішній час мешкають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Позивач з відповідачем не знаходить спільної мови у спілкуванні у них різні погляди на життя. З відповідачем позивач не проживає разом з червня 2023 р. по теперішній час. Сумісне життя з відповідачем і збереження сім?ї стали неможливими. За таких обставин збереження шлюбу суперечить інтересам сім?ї та унеможливлює примирення з відповідачем. У зв`язку з чим, просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 28.10.2005 р., у відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області про, що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 397. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 26 лютого 2024 року по справі було відкрито провадження, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області 02 квітня 2024 було зупинено провадження та надано строк для примирення до 2 липня 2024 року. Позивач до судового засідання не з`явилася, про дату час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, 2 липня 2024 року на адресу Дружківського міського суду Донецької області від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, до початку судового засідання на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає та заперечує проти розірвання шлюбу. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як було встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 28 жовтня 20058 року [PERSON] , [INFO] зареєстрував шлюб з [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу [PERSON] ), [INFO] у відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області про, що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 397. Від шлюбу подружжя має трьох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.11-13) Положенням статті 1 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) передбачено, що побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України). За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За змістом ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. 27 лютого 2024 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про надання строку для примирення, ухвалою Дружківського міського суду Донецької області 2 квітня 2024 року зупинено провадження та надано строк для примирення до 2 липня 2024 року. У строк наданий судом сторони не виявили бажання примиритися. Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося та припинено. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved