Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

Адвокат Резнік Катерина Олександрівна в інтересах [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Агентство по обслуговуванню театральної та концертної діяльності» про визнання незаконним наказу про призупинення дії трудового договору, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, зобов`язання внесення відомостей до страхового стажу. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що позивач відповідно до наказу від 19.04.2021 №12-к працює у відповідача на посаді заступника директора. З травня 2022 року позивач не отримує заробітну плату. Відповідач не виходив на зв`язок з позивачем, жодних договорів про призупинення трудових відносин або про їх розірвання станом на день звернення до суду з цим позовом вона не отримувала. Під час перевірки, ініційованої представником позивача, яка проводилась Центральним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці, було з`ясовано, що наказом відповідача від 02.05.2022 №9 призупинено дію трудового договору зі [PERSON] з 02.05.2022 до відновлення можливості виконувати роботу, але не пізніше припинення або скасування воєнного стану. У наказі відсутній підпис позивачки про ознайомлення, під час проведеної перевірки в.о. директора [PERSON] зазначила, що позивачка була ознайомлена з наказом через мобільний додаток Вайбер. Невиконання позивачкою своїх трудових обов`язків спричинило їй моральну шкоду. Їй не виплачується заробітна плата, її позбавили можливості працевлаштуватись на іншу роботу. Зневажливе ставлення роботодавця спричинило їй моральні страждання. Розмір витрат на правову допомогу становить 17925 грн. Просила: визнати незаконним наказ Комунального підприємства виконавчого органу Київради Київської державної адміністрації) по обслуговуванню театральної та концертної діяльності від 02.05.2022 про призупинення дії трудового договору зі [PERSON] ; стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради Київської державної адміністрації) по обслуговуванню театральної та концертної діяльності на користь [PERSON] суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 02.05.2022 по дату ухвалення рішення, включно; зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради Київської державної адміністрації) по обслуговуванню театральної та концертної діяльності внести відомості до страхового стажу [PERSON] періоди роботи, які не були включені за час вимушеного прогулу починаючи з 02.05.2022 по дату ухвалення рішення, включно; стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради Київської державної адміністрації) по обслуговуванню театральної та концертної діяльності на користь [PERSON] судові витрати; моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.; витрати на правничу допомогу у розмірі 17 925 грн. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначив, що основним видом його діяльності є проведення масових заходів. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України відповідно до ст. 19 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану забороняється проведення масових зібрань. У період призупинення дії трудового договору з позивачкою підприємство не здійснювало статутної діяльності. Позивача засобами телефонного зв`язку повідомили про необхідність призупинення трудових відносин у зв`язку з відсутністю організаційних і технічних умов для господарської діяльності підприємства, а 02.05.2022 в день видачі наказу №9 [PERSON] була проінформована про це в особистому листуванні через мобільний додаток Вайбер. 21.08.2023 трудовий договір з позивачкою був поновлений, про що виданий наказ №28. Позивач не виконувала трудові обов`язки в період з 02.05.2022 по 21.08.2023, а тому відсутні підстави для нарахування їй заробітної плати. 15.06.2023 Київською міською радою прийнято рішення №6498/6539 про ліквідацію Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Агентство по обслуговуванню театральної та концертної діяльності». 29.03.2024 був виданий наказ №4 про звільнення [PERSON] . Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. 18.12.2023 постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху. 14.02.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача підтримала позовні вимоги, підтвердила доводи, наведені у позові. Представники відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Агентство по обслуговуванню театральної та концертної діяльності» є юридичною особою, предметом діяльності є організація та проведення творчих заходів спільно з театрально-концертними колективами України та інших країн світу, мистецькій конкурсів, гастрольних заходів тощо. [PERSON] перебувала в трудових відносинах з Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Агентство по обслуговуванню театральної та концертної діяльності», працювала на посаді заступника директора по 29.03.2024. Згідно даних фінансової звітності за 2022 рік відповідач не виконав фінансовий план в сумі 701,9 тис. грн. у зв`язку з відміною запланованих заходів. 02.05.2022 відповідач видав наказ №9 «Про призупинення дії трудового договору з [PERSON] », згідно з яким з 02.05.2022 призупинено дію трудового договору з позивачкою до відновлення можливості виконувати роботу, але не пізніше дня припинення або скасування воєнного стану. 02.05.2022 [PERSON] за допомогою мобільного додатку повідомлено про прийняття наказу від 02.05.2022 №9, на що вона відповідає у повідомленні, що наказ їй не потрібен, вона підтверджує, що її повідомили. 21.08.2023 відповідачем поновлено дію трудового договору з позивачкою, про що видано наказ від 21.08.2023 №28. Згідно з актом Центрального міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці від 22.08.2023 №Ц/КВ/19547/19 викладені у зверненні адвоката Резнік К.О. в інтересах [PERSON] від 25.07.2023 щодо невиплати заробітної плати позивачці за період призупинення з нею трудового договору з 02.05.2022 по 21.08.2023 мають ознаки індивідуального трудового спору. 15.06.2023 Київською міською радою прийнято рішення №6498/6539 про ліквідацію Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Агентство по обслуговуванню театральної та концертної діяльності». Стаття 43 Конституції України гарантує право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який діє на теперішній час. Згідно з пунктом 3 цього Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України. Частиною 2 ст. 235 КЗпП України встановлено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Статтею 237-1 КЗпП України встановлено, що відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 (з відповідними змінами) роз`яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України (набрав чинності з 13 січня 2000 року) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. 15 березня 2022 року прийнято Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (далі - Закон № 2136-ІХ), яким визначені особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Частинами першою та другою Закону № 2136-ІХ (в редакції на час винесення оспорюваного наказу) встановлено, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом. Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Статтею 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» встановлено, що призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором. Призупинення дії трудового договору може здійснюватися за ініціативи однієї із сторін на строк не більше ніж період дії воєнного стану. У разі прийняття рішення про скасування призупинення дії трудового договору до припинення або скасування воєнного стану роботодавець повинен за 10 календарних днів до відновлення дії трудового договору повідомити працівника про необхідність стати до роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Призупинення дії трудового договору не може бути прихованим покаранням і не застосовується до керівників та заступників керівників державних органів, а також посадових осіб місцевого самоврядування, які обіймають виборні посади. Призупинення дії трудового договору оформлюється наказом (розпорядженням) роботодавця, в якому, зокрема, зазначається інформація про причини призупинення, у тому числі про неможливість обох сторін виконувати свої обов`язки та спосіб обміну інформацією, строк призупинення дії трудового договору, кількість, категорії і прізвища, ім`я, по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) відповідних працівників, умови відновлення дії трудового договору. Наказ (розпорядження) про призупинення дії трудового договору, укладеного з посадовими особами державних органів та органів місцевого самоврядування, роботодавець подає для погодження до військової адміністрації, яка здійснює свої повноваження на відповідній території (військові адміністрації населених пунктів та районні військові адміністрації, а за їх відсутності - обласні). У разі незгоди працівника (працівників) із наказом (розпорядженням) роботодавця про призупинення дії трудового договору працівником або профспілкою за дорученням працівника (працівників) відповідний наказ (розпорядження) може бути оскаржений до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, або його територіального органу, який, вивчивши зміст наказу (розпорядження) та підстави для його видання, за погодженням з військовою адміністрацією може внести роботодавцеві припис про скасування відповідного наказу (розпорядження) або про усунення порушення законодавства про працю іншим шляхом, що є обов`язковим до виконання роботодавцем протягом 14 календарних днів з дня отримання такого припису. Приписи у разі оскарження наказу (розпорядження) про призупинення дії трудового договору, укладеного з посадовими особами, зазначеними в абзаці другому частини другої цієї статті, можуть бути внесені роботодавцеві за погодженням з військовою адміністрацією. Припис центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, або його територіального органу може бути оскаржений роботодавцем протягом 10 календарних днів у судовому порядку. Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам за час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України. Наведена норма права надає роботодавцю право тимчасово призупинити дію трудового договору з працівником у разі неможливості у зв`язку із військовою агресією проти України забезпечити працівника роботою. Водночас, для застосування цієї норми права роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати працівнику роботу, а працівник не може виконати роботу. Зокрема, у випадку, якщо необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціювання з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо. У цій справі встановлено, що [PERSON] працювала в Комунальному підприємстві виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Агентство по обслуговуванню театральної та концертної діяльності» на посаді заступника директора. Призупиняючи дію трудового договору з позивачем на підставі статті 13 Закону № 2136-ІХ, відповідач виходив з відсутності у нього можливості проводити творчі заходи, мистецькі конкурси, гастрольні заходи тощо через військову агресію проти України та запровадження воєнного стану, що мало наслідком збитковість та повне невиконання фінансового плану у 2022 році. За встановлених обставин суд вважає, що призупинення дії трудового договору з позивачем, яке тривало до 21.08.2023, є законним, оскільки доведені обставини неможливості у зв`язку з військовою агресією проти України відповідачу надати позивачу роботу, оскільки усі масові заходи, проведення яких було заплановане в 2022 році, були скасовані. 15.06.2023 Київською міською радою прийнято рішення №6498/6539 про ліквідацію Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Агентство по обслуговуванню театральної та концертної діяльності». При цьому в оскаржуваному наказі в порушення приписів ч. 5 ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» не зазначається інформація про причини призупинення, у тому числі про неможливість обох сторін виконувати свої обов`язки та спосіб обміну інформацією, строк призупинення дії трудового договору, Проте суд відзначає, що про видачу наказу від 02.05.2022 №9 відповідач повідомив [PERSON] за допомогою мобільного додатку, на що вона відповідає у повідомленні, що наказ їй не потрібен і підтверджує, що її повідомили. Зазначене свідчить про те, що позивач пропустила строк для звернення до суду з позовом про скасування цього наказу виходячи з наступного. Частинами 1, 2 ст. 233 КЗпП України встановлено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Позивачці стало відомо про видачу наказу про призупинення з нею трудових відносин 02.05.2022, тобто в день його видання. Станом на 02.05.2022 на всій території України тривав карантин, встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, а тому відповідно до приписів п.1 Прикінцевих положень КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року. Відповідно з 01.07.2023 почався перебіг тримісячного строку, впродовж якого позивач могла звернутись до суду з позовом та оспорити наказ від 02.05.2022 №9 про призупинення з нею трудових відносин, та який сплинув 30.09.2023. Позов був поданий до суду 25.10.2023 засобами поштового зв`язку, тобто з пропуском встановленого строку. Сторона позивача не надала суду доказів поважності пропуску строку для звернення до суду з цим позовом і з клопотанням про його поновлення не зверталась. Згідно ч. 1 ст 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 02.05.2022 по дату ухвалення рішення, включно, моральної шкоди у розмірі 50000 грн., суд зазначає, що ці вимоги залежать від задоволення позовної вимоги про визнання незаконним наказу відповдіача від 02.05.2022 про призупинення дії трудового договору зі [PERSON] (основної вимоги). Оскільки суд прийшов до висновку про залишення без задоволення основних позовних вимог (визнання незаконним наказу Комунального підприємства виконавчого органу Київради Київської державної адміністрації) по обслуговуванню театральної та концертної діяльності від 02.05.2022 про призупинення дії трудового договору зі [PERSON] ), то відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, які є похідними від первісної вимоги. Щодо вимоги зобов`язати відповідача внести відомості до страхового стажу [PERSON] за періоди роботи, які не були включені за час вимушеного прогулу, починаючи з 02.05.2022 по дату ухвалення рішення, включно, суд відзначає, що ця вимога також не підлягає задовленню. Суд дійшов такого висновку, виходячи з того, що за приписами ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Зазначена вимога заявлена на майбутнє, оскільки доказів того, що відповдіач порушує права позивачки та не вносить відомості до страхового стажу позивачки за певний період роботи, взагалі відсутні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати за рахунок відповідача йому не відшкодовуються, оскільки суд відмовив в задоволенні позову. Решта судових витрат, від сплати яких позивач звільнений, слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed