Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

У травні 2024 року до Малиновського районного суду м. Одеси через свого представника, адвоката Крижевського А.С., звернулась [PERSON] із заявою про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документу, заінтересовані особи: [PERSON] , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Рубінчик Людмила Олександрівна. У своїй заяві [PERSON] зазначає, що її дошлюбне прізвище " [PERSON] ", та вона є дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження /повторно/ серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу 29 грудня 1989 року, про що видане свідоцтво про укладення шлюбу від 29 грудня 1989 року серії [NUMBER] , із [PERSON] заявниця змінила прізвище з дошлюбного " [PERSON] " на " [PERSON] ". Проте виявилося, що невірне зазначення прізвища заявниці " [PERSON] " замість вірного "Кузнєцова" пов`язано із тим, що шлюб укладався ще у 1989 році та прізвище як чоловіка, так і дружини записані російською мовою без перекладу на українську мову й відповідно без будь-якого застосування правил українського правопису. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , 18 липня 1995 року шлюб між громадянином [PERSON] та громадянкою [PERSON] розірвано, але до 1995 року невірне зазначення прізвища заявниці " [PERSON] " вказане у розпорядженні органу приватизації від 25 травня 1993 року № 9919, та у свідоцтві про право власності на житло від 25 травня 1993 року № 3-1120, що видане згідно з розпорядженням (наказом) від 25 травня 1993 року № 9919. [INFO] помер батько заявниці [PERSON] , спадкоємицею майна якого була його дочка, громадянка [PERSON] , та після видачі заявниці свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 серпня 2006 року серії [NUMBER] , [PERSON] здійснила реєстрацію права власності на нерухоме майно 1/4 частини ізольованої квартири під [ADDRESS] . Таким чином, як зазначає заявниця, на день подання заяви про прийняття спадщини, видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 серпня 2006 року серії [NUMBER] [PERSON] мала змінене прізвище на вірне, із перекладом на українську мову «Кузнєцова», та надала у 2006 році державному нотаріусу свої паспортні дані із вірним прізвищем задля видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом та подальшої реєстрації права власності. [INFO] померла мати заявниці [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 17575 згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , та приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Рубінчик Людмила Олександрівна сформувала витяг про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі, № 73204045 від 14 липня 2023 року. Оскільки підстава виникнення права власності щодо спадкового майна: 1/4 частки квартири під [ADDRESS] , спадкоємицею якого є дочка померлої [PERSON] , громадянка [PERSON] це свідоцтво про право власності на житло від 25 травня 1993 року № 3-1120 із невірним зазначенням прізвища заявниці " [PERSON] ", та у зв`язку із тим, що приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Рубінчик Людмила Олександрівна згідно "Листа спадкоємцю про встановлення факту родинних відносин" від 24 липня 2023 року, що видане [PERSON] , потребувала надати документ, що підтверджує родинні відносини між [PERSON] , [INFO] , дата смерті: [INFO] , та [PERSON] , виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документу у судовому порядку задля оформлення спадкової справи. Ухвалою суду від 16 травня 2024 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 09 липня 2024 року о 10 год. 00 хв. Ухвалою суду від 16 травня 2024 року витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Рубінчик Людмили Олександрівни належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Зазначена копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , отримана судом від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Рубінчик Людмили Олександрівни 03 червня 2024 року. Заявниця в судове засідання не з`явилась, проте через свого представника, адвоката Крижевського А.С., надала до суду заяву, відповідно до якої підтримала заявлені вимоги у повному обсязі, проти ухвалення рішення не заперечувала та просила суд провести розгляд справи за її відсутності. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, проте надала до суду заяву, відповідно до якої підтримала заявлені вимоги у повному обсязі, проти ухвалення рішення не заперечувала та просила суд провести розгляд справи за її відсутності. Заінтересована особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Рубінчик Людмила Олександрівна в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документу підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як випливає із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 1, п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження /повторно/ серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , місце народження: місто Одеса, є дочкою [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із копії свідоцтва про укладення шлюбу від 29 грудня 1989 року серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , місце народження: місто Одеса, уклала шлюб із [PERSON] , та після відповідного укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище " [PERSON] ". Матеріалами справи підтверджено, що зазначення прізвища заявниці " [PERSON] " також міститься у розпорядженні органу приватизації від 25 травня 1993 року № 9919, та у свідоцтві про право власності на житло від 25 травня 1993 року № 3-1120, що видане згідно з розпорядженням (наказом) від 25 травня 1993 року № 9919, проте прізвища батьків зазначені як " [PERSON] " та " [PERSON] ". Суд приймає до уваги доводи заявниці відносно того, що способу виправити прізвище у свідоцтві про право власності на житло від 25 травня 1993 року № 3-1120, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, не передбачено законодавством як тим, яке зберігало чинність на день видачі відповідного свідоцтва, так і тим, яке було чинним на день подання відповідної заяви. Як роз`яснено у п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Судом також встановлено, що у паспорті громадянина України № [NUMBER] , виданого 28.08.2021 року органом 5114, у довідці про реєстрацію місця проживання або місця перебування особи № К5-137157-ф/л від 14.07.2023 року, свідоцтві про право на спадщину за законом від 15 серпня 2006 року серії [NUMBER] , прізвище заявниці вказано як " [PERSON] ". Виходячи із змісту копії свідоцтва про укладення шлюбу від 29 грудня 1989 року серії [NUMBER] розходження у написанні прізвища заявниці зумовлені тим, що як прізвище чоловіка, так і прізвище дружини записані російською мовою без перекладу на українську мову і без будь-якого застосування правил українського правопису. Після смерті [PERSON] заявниця, як спадкоємець першої черги, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини від 14.07.2023 року, що підтверджується із наданих приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рубінчик Людмилою Олександрівною матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Крім того, із відповідних матеріалів спадкової справи вбачається те, що [PERSON] , яка звернулась із заявою про прийняття спадщини, є єдиною спадкоємицею померлої [PERSON] ("Довідка щодо надання відомостей стосовно спадкоємців по спадковій справі" приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Рубінчик Людмили Олександрівни від 20 липня 2023 року № 186/02-14). Проте, у зв`язку з розбіжностями у прізвищах заявниці та її померлої матері, виникла необхідність у підтвердженні родинних відносин [PERSON] із спадкодавцем, [PERSON] , дата смерті: [INFO] . Суд приймає до уваги доводи заявниці відносно того, що інший спосіб, після смерті матері [PERSON] , із врахуванням вищезгаданих обставин та того, що підтвердження родинних відносин у позасудовому порядку є можливим лише між живими фізичними особами, крім шляхом звернення до судового органу, не є можливим. Вищезгадані обставини підтверджуються й наданими письмовими поясненнями від 12 лютого 2024 року від заінтересованої особи [PERSON] , відносно якої заявниця є рідною тіткою. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено: - той факт, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] , місце народження: місто Одеса, реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , паспорт громадянина України № [NUMBER] , виданий 28.08.2021 року органом 5114, запис № 19701219-07102, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ; - той факт, що свідоцтво про право власності на житло від 25 травня 1993 року № 3-1120, видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, зареєстроване Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації, номер запису: 49, в книзі: 1 пр-94 належить [PERSON] , [INFO] , місце народження: місто Одеса, реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] , паспорт громадянина України № [NUMBER] , виданий 28.08.2021 року органом 5114, запис № 19701219-07102, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню.

Outcome: approved