Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

Позивач 01.05.2024 звернулась до суду з позовом до [PERSON] і просила суд: збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , до 1/5 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття Свої вимоги мотивує тим, що від спільного подружнього життя з відповідачем у неї є малолітня донька, яка перебуває на «Д» обліку з діагнозом: гострий обструктивний бронхіт, загроза розвитку бронхіальної астми та потребує постійного лікування в тому числі санаторно-курортного, крім того, донька має проблеми із здоров`ям зубів, потребує дороговартісного лікування у лікаря-ортодонта. Також донька відвідує секцію з танців, їздить на виступи з танцювальним колективом, а тому необхідно придбавати спеціальний одяг та взуття для танців, що також потребує фінансових витрат. Враховуючи наведене позивач вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Ухвалою суду від 29.05.2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження та справу призначено до слухання у відкритому судовому засіданні. Цією ухвалою сторонам визначено строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що кошти, які стягуються з його доходів в якості аліментів на утримання їхньої дочки має вистачати на всі вказані у позовній заяві потреби дитини, а саме лікування, оздоровлення та відвідування гуртів і секцій, а отже, судячи з того, що позивач наполягає на тому, що коштів не вистачає, це може свідчити про те що вона їх використовує не за призначенням. На думку відповідача за використанням коштів має бути встановлений контроль відповідно до Порядку здійснення органами опіки та піклування контролю за цільовим витрачанням аліментів на дитину, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики № 1713 від 15.11.2018. Відповідач вважає, що коштів, які з нього стягуються має вистачати і на санаторно-курортне лікування дитини, судячи з тих цін, які зазначає позивач в документах доданих до позовної заяви. На думку відповідача, позивач штучно завишає ціну ліків, які необхідні для лікування дитини, адже вказує ціну на цілу упаковку ліків, не надаючи жодного підтвердження того, що даний препарат рекомендований лікарем для вживання на постійній основі. Відповідач зазначає, що неодноразово пропонував позивачу надати йому рахунок лікарні для того, що перерахувати кошти на лікування [PERSON] , проте вона відмовляє в цих проханнях. [PERSON] наполягає на тому, що обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків в рівній мірі, а тому вважає, що позивач має робити такий самий внесок в утримання дитини. Відповідач вказує на те, що в нього на утриманні є ще двоє малолітніх дітей, які як і він мають статус внутрішньо переміщених осіб. Проживає він разом із новою сім`єю у орендованому житлі в м. Покровськ, Донецької області. Ціни на трикімнатну квартиру у цьому місті варіюються від 6000 до 10000 грн. Винаймати меншу квартиру відповідач не має змоги, адже площа його квартири має відповідати вимогам Кабінету Міністрів України № 409 від 06.08.2014 щодо розміру житлової площі яка повинна припадати на одну людину. Також, відповідач має на утриманні мати, інваліда II групи. Відповідач зазначає, що і він сам потребує дороговартісної операції колінного суглоба, на підтвердження чого 15.07.2024 надав суду консультативний висновок спеціаліста та зазначив, що найближчою клінікою, яка проводить такого роду оперативні втручання є клініка в м. Дніпро під назвою «Medikal Plaza» ціни на операції в якій варіюються від 21\~000 грн. до 34\~000 грн. Інформацію про вартість операції він отримав від клініки за номером телефону. З огляду на все це, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. У встановлений судом термін від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій [PERSON] зазначає, що в державній лікарні відсутнє таке поняття як рахунок на оплату послуг лікарні, а тому надати його відповідач вона не має змоги, кошти на лікування дитини позивач сплачує під час купівлі ліків. Отримати путівку на санаторно-курортне лікування безкоштовно за державною програмою позивач не має змоги, оскільки її донька не належить до пільговиків, а чекати в черзі на путівку декілька років немає змоги, адже йдеться про здоров`я дитини. Також факт надання відповідачем допомоги своїй матері нічим не підтверджується, як і не надано доказів того, що матір потребує такої допомоги, адже відсутні в матеріалах справи докази про дохід матері та склад її сім`ї. Щодо орендованого житла, то позивач вважає, що згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 № 450 військовослужбовцям, зокрема СБУ, має здійснюватися грошова компенсація за піднайом житлових приміщень. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні посилаючись на те, що стягуваних з нього аліментів позивачу має вистачати на утримання дитини. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково за наступних підстав. Судом встановлено, що 15 березня 2019 року на підставі рішення Корюківського районного суду Чернігівської області у справі №736/2434/18, яке набрало законної сили 15.04.2019, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від шлюбу з відповідачем позивач має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 05.11.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корюківського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 119. Дитина на даний час проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Корюківської міської ради Чернігівської області. Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 21.02.2017 у справі №736/238/17, з відповідача, [PERSON] , на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно (але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), починаючи з 16 лютого 2017 року і до повноліття дитини. Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 01.07.2020, у справі №736/411/20, позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів було задоволено, зменшено розмір аліментів, визначених до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/8 від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що, згідно доданих до матеріалів справи медичних документів (виписок з карти амбулаторного стаціонарного хворого консультативних висновків спеціалістів, відомостей лікувальної карти хворого) [PERSON] перебуває протягом 2021-2024 років під наглядом лікарів педіатрів із діагнозом гострий обструктивний бронхіт, загроза по розвиту бронхіальної астми. Згідно довідки Корюківського центру сімейної медицини Корюківської міської ради [PERSON] , [INFO] , перебуває на «Д» обліку з діагнозом обструктивний бронхіт. Загроза розвитку бронхіальної астми. Дитина потребує санаторно-курортного лікування загального соматичного профілю (а.с. 27). Згідно рішення ЛКК [PERSON] від 24.04.2024 встановлений діагноз рецидивуючий обструктивний бронхіт. Загроза розвитку бронхіальної астми. Відповідно до цього рішення видано довідку Корюківського центру сімейної медицини Корюківської міської ради № 8-51/184/52 від 24.04.2024 для одержання путівки на санаторно-курортне лікування в санаторії пуль монологічного профілю (Солотвино, Одеса). Також [PERSON] З 2022 року перебуває під наглядом ортодонта в клініці «Вітадент центр» та дитина відвідує гурток танців. Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає наступне. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першої\~статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Зазначений висновок наведений у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі N 6-143 цс 13. Стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначення розміру аліментів. Так, згідно із частиною першою цієї статті, при визначенні розміру аліментів суд враховує:\~1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, стан здоров`я дитини (пункт 1 частини першої статті 182 СК України) належить до обставин, які підлягають врахуванню судом при визначенні розміру аліментів на утримання дитини (впливають на такий розмір) і, вочевидь, зміна цієї обставини, зокрема, істотне погіршення стану здоров`я дитини після стягнення аліментів, може бути підставою для зміни раніше визначеного розміру аліментів. Наведена позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 23 листопада 2022 року по справі № 128/2206/21. Аналізуючи, надані позивачем документи, суд прийшов до висновку, що стан здоров`я малолітньої дитини [PERSON] та [PERSON] значно погіршився з моменту присудження за рішенням суду від 01.07.2020 аліментів на її утримання, про що свідчать медичні документи, наявні в матеріалах справи. Вказана обставина має враховуватися судом під час вирішення питання щодо необхідності збільшення аліментів на утримання дитини. Погіршення стану здоров`я дитини говорить про необхідність здійснення лікування такої дитини, вартість якого є коштовною. Крім того дитина потребує санаторно-курортного лікування. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що коштів, які він сплачує має вистачити на здійснення такого лікування, адже я свідчить довідка Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі, Маріупольського району Донецької області на протязі 2022 року сума сплачуваних ним аліментів не перевищувала суми в 4200 грн. Протягом 2023-2024 років середня сума аліментів на місяць складає 10000 грн. При цьому виплата достатньо великих сум почалась з квітня 2024 року. Таким чином, протягом хвороби дитини, починаючи з 2021 року позивач не отримувала занадто великих сум на утримання їхньої із відповідачем дитини, але мала забезпечувати гармонійний розвиток дитини, що не включає в себе одне лише лікування. Так само суд не приймає до уваги посилання відповідача про те, що він пропонував оплачувати лікування доньки шляхом перерахування сум на рахунок лікарні, адже, що Корюківська центральна лікарня, а також Чернігівська обласна дитяча лікарня є закладами охорони здоров`я комунальних форм власності, а не приватними клініками. Тому вони не отримують коштів за призначенням на конкретну процедуру лікування дитини, як це роблять приватні клініки. Отже, у [PERSON] відсутня можливість точкого, дистанційного здійснення лікування своєї дитини. Відповідно до вимог ст. 182 СК суд має врахувати стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Так відповідач надав суду консультативний висновок спеціаліста, датований 09.07.2024, з якого випливає, що йому необхідно зробити оперативне лікування в плановому порядку правого колінного суглобу. Відповідне клопотання про приєднання до матеріалів справи цього доказу надійшло до суду 15.07.2024. Згідно із частинами 3, 8, 9 ст. 83 ЦПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Як зазначено у консультативному висновку лікаря, він наданий 09.07.2024, отже вже після подання відповідачем відзиву по справі, тобто приєднати його до відзиву відповідач не мав можливості. Однак у своєму клопотанні про приєднання висновку до матеріалів справи, [PERSON] жодним чином не обґрунтовує суду чому саме він не мав змоги подати такий висновок разом із відзивом. І так само до клопотання про приєднання до матеріалів справи консультативного висновку, відповідач не надає доказів направлення цього документа іншій стороні. З огляду на це суд у відповідності до ст. 83 ЦПК України не приймає до уваги сам консультативний висновок спеціаліста. В той же час посилання відповідача про дороговартісне оперативне лікування суглобу суд вважає необґрунтованими, оскільки ним не надано жодного доказу того, що оперативне лікування у приватній клініці під назвою «Medikal Plaza» вартує тих сум, що зазначені відповідачем, зокрема не надано офіційного прас-листа з цієї клініки. Щодо матеріального стану відповідача, то суд звертає увагу, що Головним управлінням Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях було надано довідку [PERSON] про утримання аліментів з заробітної плати на користь [PERSON] від 11.06.2024 № 15/105. Зазначена довідка свідчить про значне підвищення заробітної плати відповідача з квітня поточного року, що говорить про поліпшення його матеріального стану, а аж ніяк не про погіршення. Статус відповідача як внутрішньо переміщеної особи не може безумовно свідчити про погіршення його матеріального стану, оскільки зміна матеріального стану, а саме його погіршення потребують доказування в порядку передбаченому нормами\~ЦПК. При вирішення питання щодо необхідності збільшення розміру аліментів суд враховує наявність у [PERSON] двох малолітніх дітей від іншого шлюбу, однак при цьому, суд наголошує, що діти від попереднього шлюбу не повинні бути звужені у правах через народження у платника аліментів інших дітей, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Також суд приймає до уваги, що у відповідача є непрацездатна мати [PERSON] , якій встановлена друга група інвалідності. Так само суд приймає до уваги, що відповідач винаймає житло. Суд враховує матеріальний стан позивача, і не приймає до уваги посилання відповідача про те, що рівень внеску позивача на утримання дитини має відповідати рівню його внеску в матеріальне забезпечення їхньої дитини, адже сімейним законодавством, зокрема ст.. 180 СК України не визначено, що для утримання дитини рівень доходу батьків має бути однаковим. У сукупності вказаних обставин, суд враховує те, що дитина сторін у справі, [PERSON] , хворіє і хвороба не \~короткострокового характеру, а є стійким розладом функцій організму, який призводить до обмеження життєдіяльності дитини, суд враховує те, що від нового шлюбу у відповідача є двоє малолітніх дітей, у нього є непрацездатна мати, він є внутрішньо переміщеною особою і винаймає житло, водночас матеріальний стан його на даний час покращився, а тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення і на її користь має бути стягнуто не 1/5 частину доходу відповідача, а 1/6 доходу, що є достатнім для гармонійного та сталого розвитку їхньої із відповідачем дитини. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судові витрати відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: partial