Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

У провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, визначення способу участі батька у вихованні дитини. Просив зобов`язати [PERSON] , не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні та вихованні їх дитини [PERSON] [INFO] ; Визначити такі способи участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні [PERSON] , [INFO] : графік побачень: двічі на тиждень у середу та четвер з 17:00 до 20:00; двічі на місяць через тиждень у суботу або неділю, щороку на наступний день після дня народження доньки, в день народження батька та щороку на другий день державних свят. Свої вимоги обґрунтував тим, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26.11.2018 у справі № 569/5047/18 року. У шлюбі народилася дитина - [PERSON] , [INFO] . У договірному порядку не вдалося вирішити питання щодо участі у вихованні батька дитини та позивач звернувся до органу опіки та піклування із заявою про визначення порядку його участі у вихованні та спілкуванні із дитиною. Розпорядженням Рівненського міського голови № 160-р від 15.02.2019 Про визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, було встановлено можливість батька на побачення зі своєю донькою: двічі на тиждень у середу та четвер з 17:00 до 20:00; двічі на місяць через тиждень у суботу або неділю, щороку на наступний день після дня народження доньки, в день народження батька та щороку на другий день державних свят за домовленістю з матір`ю дитини. Мати це рішення не виконує, домогтися з нею побачення із донькою Позивачу не вдається і уже понад 10 місяців не може побачитись зі своєю донькою. Згідно поданих 10.02.2023 уточнених позовних вимог позивач просив зобов`язати [PERSON] , не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні та вихованні їх дитини [PERSON] [INFO] . Визначити такі способи участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні [PERSON] , [INFO] : графік побачень: двічі на тиждень у середу та четвер з 17:00 до 20:00; двічі на місяць через тиждень у суботу або неділю, щороку на наступний день після дня народження доньки, в день народження батька та щороку на другий день державних свят. Заявою про збільшення позовних вимог від 30.05.2024, поданою у підготовчому засіданні, позивач просив: Пункт 2 позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради у справі № №569/16311/22 викласти в такій редакції: визначити такий спосіб участі вимог [PERSON] у спілкуванні та вихованні [PERSON] , [INFO] : Графік побачень: двічі на тиждень, у середу та четвер з 14.00 до 20.00 год, чотири рази на місяць: кожна субота та неділя місяця протягом дня з ночівлею у батька, на наступний день після дня народження доньки, в день народження батька половину святкових та вихідних днів та 1/2 шкільних канікул. У судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача адвокат Бойчук К.М., який діє згідно доручення № 017/2-0000156 від 04.04.2023 підтримали позов у межах визначеного предмету та підстав позову, підтримали вимоги викладені у заяві про збільшення позовних вимог. Підтримали пояснення викладені у відповіді на відзив. Просили задовольнити позов згідно порядку, викладеному у заяві від 27.11.23р. № 63188/23 вх. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник відповідачки адвокат Оспанов Р.О., який діє згідно ордеру серія ВК № 1039548 заперечив проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві та підтримав клопотання про залишення без розгляду уточненої позовної заяви. Свою правову позицію обґрунтовує тим, що позивач ухиляється від сплати аліментів на утримання дитини, за ним рахується заборгованість зі сплати аліментів з грудня 2021 року і по даний час. Позивач на постійній основі чинить психологічне насильство щодо відповідачки та їхньої спільної дитини. На підтвердження вказаного зауважили, що Рівненським міським судом від 05.01.2023 року винесено постанову по справі №569/16802/22, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. З позову вбачається, що позивач вимагає побачень з дочкою, незважаючи на її особисту відмову від такого спілкування, тим самим ставлячи свої інтереси і бажання вище інтересів дитини. Поведінка та страх дитини має глибокі причинно-наслідкові зв`язки, спричинені поведінкою батька протягом останніх років. Так, [PERSON] спостерігаючи у дитини страхи і намагаючись допомогти доньці вирішити цю проблему зверталась до практичного психолога - [PERSON] . Психологом надано рекомендації щодо обмеження спілкування дитини разом із батьком та забезпечити простір, де вона буде почуватись у безпеці від агресивної поведінки батька. У сукупності вищевикладених подій, вбачається систематична агресивна поведінка позивача, яка стала наслідком відмови дитини у спілкуванні з батьком, оскільки остання боїться його. Позивач на постійній основі чинить психологічне насильство щодо відповідачки та їхньої спільної дитини, яка є свідком побиття позивачем відповідачки та пошкодження позивачем майна відповідачки. Оскільки відповідач наразі перебуває у шлюбі, позивач вчиняє такі ж дії і по відношенню до теперішнього чоловіка відповідачки. За наслідками чого щодо [PERSON] відкрито кримінальні провадження . Зважаючи, що позивачем не доведено факту перешкоджання відповідачем у спілкуванні позивача з дитиною, отже не доведено факту невиконання рішення органу опіки та піклування, яким встановлено графік побачень з дитиною, вважають, що вимога позивача про встановлення графіку побачень з дочкою (без домовленості з матір`ю) не підлягає до задоволення. Відповідачкою до відзиву також долучено копії письмових документів, на які відповідачка посилається як на докази та які були досліджені в судовому засіданні. З оглянутої відповіді на відзив, вбачається, що позивач не погоджується з доводами відповідача та просить задовольнити його позов. Зазначив зокрема, що він постійно, до грудня 2021 року спілкувався із своєю донькою, вона щотижнево на вихідних та буднях проводила з ним час, у них були хороші та дуже приязні стосунки, він дуже любить свою доньку та намагався проводити з нею якомога більше часу. З січня 2022 року відповідачка створила штучні перешкоди у його спілкуванні з донькою, вона переїхала проживати в інше місце з іншим чоловіком та не повідомляє йому де проживає їхня донька. Постанова суду від 05.01.2023 р. на яку відповідачка посилається, як на встановлений факт його протиправної поведінки, була скасована як незаконна постановою Рівненського апеляційного суду від 08.02.2023р., а провадження по справі закрите на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Він неодноразово намагався побачитись зі своєю донькою, однак, йому відмовляли у грубій формі, а часом застосовували щодо нього фізичне насильство та під вигаданими причинами викликали поліцію для складання протоколів про адміністративні правопорушення, усі з яких визнані судом неправомірними. До відповіді на відзив позивачем долучено копії постанов суду, які були досліджені в судовому засіданні. Представник третьої особи Служба у справах дітей ВК Рівненської міської ради Подкаура О.М. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування від 18.05.2023 № 08-1133 . Ухвалою Рівненського міського суду від 21.11.2022 відкрите загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Рівненського міського суду від 13.02.2023 доручено Рівненському місцевому центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Рівненській області (м. Рівне, вул. Кавказька, 7, м. Рівне, 33013) залучити [PERSON] перекладача. Ухвалою Рівненського міського суду від 30.03.2023 витребувано від органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради письмовий висновок. Зупинено провадження по цивільній справі . 22.05.2023 р. до суду надійшов висновок органу опіки та піклування. Ухвалою суду від 14.08.2023 поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 15.08.2023 постановлено закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд з участю сторін. Ухвалою суду від 29.02.2024 доручено Західному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги (46003, м.Тернопіль, вул. За Рудкою,33, офіс 601, order@legalaid.rv.ua ) залучити [PERSON] перекладача, який володіє англійською, перською або турецькою мовою під час розгляду цивільної справи за позовною заявою [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини. Західний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги листом від 07.03.2024р. вих.№ 017/06-8/542 відмовило у виконанні ухвали про призначення перекладача з тих підстав, що вони не є тією установою, яка зобов`язана забезпечити участь перекладача при судовому розгляді цивільної справи за ухвалою суду. Позивач не зміг забезпечити участь перекладача. Представник відповідача заперечував проти продовження розгляду справи у відсутність перекладача. Проте, позивач та його представник настоювали на подальшому розглядові справи у відсутність перекладача. Суд на місці ухвалив, за згодою позивача, продовжити розгляд справи без перекладача. Ухвалюючи таке рішення, суд врахував, що позивач як сторона у справі та як свідок був допитаний у судовому засідання з участю перекладача. Ухвалою суду на місці задоволено клопотання сторони позивача про допит позивача як свідка, та допит свідка [PERSON] ; про долучення до справи оптичного диску та письмових доказів та задоволено клопотання представника відповідачки [PERSON] , адвоката Оспанова Р.О. про долучення письмових доказів. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, представника третьої особи, показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до частини 7 статті 7 Сімейного кодексу України, положень Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, при вирішенні будь-яких спорів, що стосуються дитини, державні органи, у тому числі суди, мають забезпечити пріоритет прав дитини, тобто спір має бути вирішений таким чином, щоб максимально гарантувати фізичний, розумовий, духовний розвиток дитині у соціально здоровому середовищі. Конвенція ООН про права дитини визнала дитину самостійним суб`єктом права. У частині першій статті 8 зазначено: «Держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності». Тому, здійснюючи права щодо дітей, всі адміністративні органи, суди повинні вислуховувати думку дитини та враховувати її бажання при вирішенні тих чи інших питань, що стосуються безпосередньо прав дитини. Відповідно до статті 12 Конвенції про права дитини, яка чинна на Україні з 27 вересня 1991 року: «Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст. З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів з малолітньою дитини. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, принаймні в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. Статтею 27 Конвенції передбачено, що дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст. 141 СК України , мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Згідно з ч.1 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Виходячи з положень статті 159 СК України усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26.11.2018 у справі № 569/5047/18 року. [PERSON] було відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , про що 04.04.2013 Відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції був складений відповідний актовий запис № 758. Розпорядженням Рівненського міського голови № 160-р від 15.02.2019 «Про визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї», було встановлено можливість батька [PERSON] на побачення зі своєю донькою [PERSON] , [INFO] : двічі на тиждень у середу та четвер з 17:00 до 20:00; двічі на місяць через тиждень у суботу або неділю, щороку на наступний день після дня народження доньки, в день народження батька та щороку на другий день державних свят за домовленістю з матір`ю дитини. Встановлено, що позивач неодноразово звертався до правоохоронних органів із заявами у яких зазначав, що йому перешкоджають у побаченнях з його дочкою, що підтверджується копією інформаційної довідки №9156/200/01-22 від 07.06.22 Рівненського районного управління поліції ГУ НП в Рівненській області. Свідоцтвом про шлюб підтверджується, що прізвище відповідачки змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] » після реєстрації шлюбу з [PERSON] , 05.05.2022 року Рівненським відділом ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис № 791. Відповідно до судового наказу від 20.04.2018 у справі №569/5982/18 виданого Рівненським міським судом, з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.04.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Рівненського міського суду від 30.01.2019 у справі №1569/10812/18 було змінено розмір аліментів та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1500 грн. з моменту набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 12022186010001623 від 09.11.2022 вбачається, що 09.11.2022 до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшла заява [PERSON] про те, що [PERSON] не сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] , 2013 р.. ухвалені судовим наказом від 20.04.2018 у справі № 569/5982/18, внаслідок чого утворилась заборгованість. Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 12022186010001650 від 15.11.2022 вбачається, що 15.11.2022 до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшла заява [PERSON] про те, що 15.11.2022 близько 08-00 год. гр. [PERSON] , [INFO] перебуваючи по вул..Орлова в м.Рівне, наніс останній тілесні ушкодження. Також встановлено, що [PERSON] притягувався Рівненським міським судом Рівненської області також до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ч.1 ст. 173-2 КУпАП, зокрема: 11.04.2019 року, (постановою Рівненського апеляційного суду від 19.06.2019 постанова від 11.04.2019 залишена без змін), 05.01.2023 р. (постановою Рівненського апеляційного суду від 08.02.2023р. постанова від 05.01.2023 скасована); 31.01.2023 р. (постановою Рівненського апеляційного суду від 31.03.2023 постанова від 31.01.2023 залишена без змін). Згідно інформації Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області від 10.05.2022 № 6796/200/04-2022 встановлено, що [PERSON] у період часу з 25.06.2018 по 05.05.2022 зверталася 13 разів до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області про вчинення відносно неї психологічного та фізичного насильства , погроз фізичною розправою, нанесення т/у [PERSON] дослідених судом судових рішень щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не встановлено, що мало місце притягнення його до адміністративної чи кримінальної відповідальності за застосування психологічного чи фізичного насилля щодо малолітньої доньки. Протокол індивідуальних консультацій практичного психолога [PERSON] від 31.05.2022 суд визнає як неналежний доказ з тих підстав , що позивач заперечив даний протокол, а судом психологічної експертизи, як то вимагає ЦПК України, не призначалося. У судовому засіданні судом було оглянуто диски, надані відповідачкою та позивачем, на яких зафіксовані події за участю сторін у справі. Події, які були зняті на відео мали місце після прийняття позову до суду та відкриття провадження. Подія від 16.05.23, вказує на те, що між батьками дівчинки мають місце конфліктні відносини. Допитаний у судовому засіданні свідком позивач суду показав, що розпорядженням міського голови йому встановлені дні побачень з дочкою. Відповідачка ухилялася від виконання розпорядження, він неодноразово з цього приводу звертався до органу опіки, яка не вживала жодних дієвих заходів з цього приводу, як наслідок звернувся до суду з позовом. Допитана в судовому засіданні 24.06.2024 свідок [PERSON] , в судовому засіданні показала, що відповідачка дійсно перешкоджає позивачу у його праві брати участь у спілкуванні та вихованні доньки [PERSON]. З оглянутих судом інших письмових доказів, вбачається, що позивач звертався до правоохоронних органів із заявами про перешкоджання йому у побаченнях з дочкою. Позивач по справі прагне бачитися та спілкуватися із дочкою, любить її, прагне піклуватися та виховувати [PERSON], вчиняв активні дії для вирішення спірного питання щодо своєї участі у спілкуванні та у вихованні дочки. Враховуючи, що сторони проживають окремо, суд вважає, що порядок та спосіб участі батька у вихованні дитини має бути визначений судовим рішенням. Що стосується порядку і способу, то, враховуючи висновок органу опіки та піклування № 08-1133, згідно якого встановлено, що батько дитини [PERSON] , 1979 року народження, громадянин Ісламської республіки Іран . Він має посвідку на постійне проживання в Україні з 05.05.2017. [PERSON] проживає в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] . Це двокімнатна квартира, в якій для дівчинки відведено окрему кімнату. В помешканні створені умови для проживання та виховання дитини. [PERSON] разом з мамою [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . В квартирі створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини. [PERSON] навчається в Рівненському ліцеї № 12 Рівненської міської ради. Відповідно до інформації із закладу встановлено, що мама дівчинки постійно підтримує зв`язок із класним керівником, цікавиться навчанням дитини, систематично відвідує батьківські збори. Тато цікавиться шкільним життям дитини. Інформацію щодо вивчення соціальної пристосованості [PERSON], сфери її міжособистісних та сприйняття внутрішньо сімейних відносин з точки зору дитини, навчальний заклад надати не зміг, у зв`язку із відмовою тата [PERSON] на обстеження дівчинки. В бесіді [PERSON] пояснила, що проживає з мамою та [PERSON] (чоловіком мами). Між ними гарні стосунки, вони разом проводять вільний час. Під час зустрічей тато з нею розмовляє російською чи українською мовою, а з мамою він спілкується англійською мовою. Тато приходив до неї додому на [ADDRESS] , на другий день після дня народження та приносив їй подарунки і цукерки. Вона не хотіла з ним спілкуватися, але її попросила мама. [PERSON] пояснила, що тато кожного дня приходить до школи, піднімається з нею до класу і знімає її на відео в телефоні і це дівчинці не дуже подобається. Під час розмови він каже, що любить її і згадує як вони колись разом проводили час. [PERSON] вказала, що не хоче бачитися з батьком, ходити до нього в гості та відвідувати з ним розважальні заклади. Орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити спосіб участі батька [PERSON] у спілкуванні та вихованні [PERSON] , [INFO] , встановивши можливість побачень з донькою: двічі на тиждень у середу та четвер з 16.00 до 20.00; у І та III суботу або неділю місяця; щороку на наступний день після дня народження доньки; в день народження батька; щороку ,на другий день державних свят з урахуванням графіку освітнього процесу та за згодою дитини. Заяву [PERSON] від 27.11.23 вх.№63188/23вх., подану у судове засідання після закриття підготовчого засідання, про уточнення порядку побачень та спілкування з дитиною, відповідно до збільшення позовних вимог, а позовні вимоги були збільшені згідно заяви від 30.05.2023 , суд враховує як пояснення щодо способу його участі у спілкуванні з дочкою у дні, які були ним визначені згідно вимог по уточненій позовній заяві від 17.05.2023 року. Виходячи виключно з інтересів дитини, суд вважає, що спілкування позивача з дочкою спочатку повинні бути обмежені, поки між батьком та донькою не буде встановлено тісні родинні відносини, не стане зрозумілою зацікавленість позивача у формуванні стосунків із його дочкою. Обмеження не повинні бути суворими, щоб завадити Заявнику створити міцні стосунки з нею, та дозволяли поступове встановлення зв`язку між ними. Зокрема, це стосується вимоги щодо досить частого проведення часу батька з донькою у вихідні дні,а саме кожну суботу та неділю місяця протягом дня з ночівлею, чим обмежується час проведення матері з донькою у вихідні дні. Окрім того, судом не встановлено доказів того, що між батьком та дочкою існують такі взаємини, що дочка самостійно могла б просити про залишення на ночівлю з батьком, та не встановлено доказів того, що після розлучення мало місце тривале перебування дитини в квартирі батька, та ночівля у ній без матері, з якою у неї на даний час встановлений більш тісний контакт. Отже, вирішуючи даний спір, слід встановити справедливий баланс між інтересами дитини жити у спокійній обстановці та інтересами позивача частіше бачитися з дочкою. Таким чином, суд прийшов до наступних висновків щодо визначення порядку участі батька у спілкуванні з дочкою. Суд вважає, що слід встановити [PERSON] наступний порядок участі батька у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] : - двічі на тиждень у середу та четвер з 16.00 год. до 19.00 год. на нейтральній території у м. Рівному за попереднім узгодженням матері дитини [PERSON] і батька [PERSON] місця проведення зустрічі батька з дочкою; - першу, третю суботу місяця з 14.00 год. до 17.00 год. на нейтральній території у м. Рівному за попереднім узгодженням матері дитини [PERSON] і батька [PERSON] місця проведення зустрічі батька з дочкою; - другу , четверту неділю місяця з 14.00 год. до 19.00 год. на нейтральній території у м. Рівному за попереднім узгодженням матері дитини [PERSON] і батька [PERSON] місця проведення зустрічі батька з дочкою; -1/2 частину осінніх, зимових, весняних канікул дочки з 10.00 год. до 19.00 год. за попереднім узгодженням матері дитини [PERSON] і батька [PERSON] місця проведення зустрічі батька з дочкою за його місцем проживання; - один місяць літніх канікул дочки за попереднім узгодженням матері дитини [PERSON] і батька [PERSON] - часу, місця проведення зустрічі батька з дочкою; - на наступний день після дня народження дочки за попереднім узгодженням матері дитини [PERSON] і батька [PERSON], часу, місця проведення зустрічі батька з дочкою, - у день народження батька дитини [PERSON] , [INFO] , за попереднім узгодженням матері дитини [PERSON] і батька [PERSON] - часу, місця проведення зустрічі батька з дочкою. У разі хвороби дитини, або неможливості у визначений судом час з інших поважних причин організувати зустріч дитини з батьком, зобов`язати матір дитини [PERSON] своєчасно повідомляти [PERSON] про обставини, які перешкоджають зустрічі батька з дочкою у визначений час. Відтак, з наведених вище мотивів суд вважає, що визначений порядок та спосіб є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримку зв`язків між батьками. А тому позов підлягає частковому задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial