Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.04.2024 року в цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , Офісу Президента України про визнання інформації недостовірної та її спростування, позов задоволено частково. 23.04.2024 року представник [PERSON] подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 600,00 грн. 24.04.2024 року представник позивачів подала до суду заяви про розподіл судових витрат, в яких просила стягнути з [PERSON] на користь кожного з позивачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн., а також просила стягнути на користь [PERSON] витрати на проведення семантико-текстуального дослідження у розмірі 25 000,00 грн. 04.07.2024 року на адресу суду від представника позивачів надійшло заперечення на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення, в якому вона просить відповіти відповідачу у відшкодуванні судових витрат, оскільки заявлені відповідачем витрати за участь адвоката у судовому засіданні у розмірі 4 300,00 грн. є завищеним, також зазначила, що відсутні підстави для стягнення з позивачів 10 000,00 грн. за письмові пояснення, у зв`язку з тим, що ЦПК України не передбачає обов`язку відповідача подавати письмові пояснення. Представник позивачів в судовому засіданні підтримала подані заяви та заперечувала щодо задоволення заяви відповідача. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі. Так як неявка належним чином повідомлених сторін не є перешкодою для вирішення питання ухвалення додаткового рішення, суд продовжив розгляд справи у відсутність сторін, які не з`явились в судове засідання. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали вищезазначеної справи суд вважає за необхідне частково задовольнити заяви про ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.04.2024 року в цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , Офісу Президента України про визнання інформації недостовірної та її спростування, позов задоволено частково. Визнано недостовірною та такою що порушує ділову репутацію [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , інформацію поширену [PERSON] 24.07.2023 на сайті Офіційного інтернет-представництва Президента України у вкладці «Електронні петиції» у електронній петиції №22/200028-еп «Про застосування санкцій проти юридичних осіб, які належать громадянам росії [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] » наступну інформацію: «…Номінальним власником та фактичним управляючим вищезазначеними активами росіян, які досі не потрапили під санкції в Україні, є громадянин України [PERSON] (багаторічний керівник групи ВС Енереджі в Україні), члени його родини (донька [PERSON] , зять [PERSON] , дружина [PERSON] )…». Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн. та судовий збір в сумі 1 207,80 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн. та судовий збір в сумі 1 207,80 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн. та судовий збір в сумі 1 207,80 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн. та судовий збір в сумі 1 207,80 грн. В позові [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про спростування інформації - відмовлено. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У постанові Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених [PERSON] у зв`язку з розглядом в суді цієї справи, було надано до суду: копію договору про надання правничої допомоги №259 від 18.03.2024 року; копію додатку №1 до договору про надання правничої допомоги №259 від 18.03.2024 року; копії актів надання послуг №124 від 16.04.2024 року, №125 від 16.04.2024 року, №126 від 16.04.2024 року; копію квитанції №А73В-892В-5М28-РР12 від 16.04.2024 року на суму 18 600,00 грн. Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. За умовами ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). В той же час, необхідно зазначити, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суду необхідно дослідити на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial