Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з відповідача на користь позивача надмірно виплачені кошти державної соціальної допомоги дитині померлого годувальника у розмірі 4200 грн. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач з 2022 року перебуває на обліку в органах соціального захисту населення як отримувач державної соціальної допомоги дитині померлого годувальника і отримує державну соціальну допомогу, призначену в 2022 року починаючи з червня 2021 року. 02 лютого 2022 року відповідач звернувся до позивача із заявою про призначення державної соціальної допомоги на дитину [PERSON] , [INFO] , яка перебувала під опікою у відповідача. Враховуючи надані відповідачем документи, позивачем була призначена державна соціальна допомога на дитину [PERSON] на період з 21 червня 2021 року по 13 вересня 2029 року. 27 вересня 2023 року із заявою про державну соціальну допомогу на дитину [PERSON] до управління звернулась [PERSON] та надала копію розпорядження голови Центральної адміністрації ДМР від 14 вересня 2023 року №268-р «Про звільнення від обов`язків піклувальника [PERSON] та призначення дитині піклувальника [PERSON] », згідно якого звільнено відповідача від обов`язків піклувальника дитини [PERSON] , згідно його заяви. Враховуючи викладене, позивачем було визначено обсяг надміру виплачених коштів за період з 01 жовтня 2023 року по 30 листопада 2023 року у розмірі 4200 грн. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2024 року призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та ухвалення рішення на розсуд суду. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини. Розпорядженням голови адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради №158-р від 11 серпня 2021 року надано неповнолітній [PERSON] , [INFO] , статус дитини-сироти (а.с.15). Розпорядженням голови Центральної адміністрації Дніпровської міської ради №65-р від 09 листопада 2021 року призначено відповідача [PERSON] піклувальником над неповнолітньою [PERSON] , [INFO] (а.с.16). [PERSON] з 2021 року перебував на обліку у Правобережному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради як отримувач державної соціальної допомоги дитині померлого годувальника (а.с.50). 02 лютого 2022 року\~\~відповідач звернувся до позивача із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, у якій просив призначити допомогу дитині померлого годувальника (а.с.12-14). Вказаною заявою відповідач зобов`язався повідомити органи праці та соціального захисту населення в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, компенсації та пільг. Розпорядженням голови Центральної адміністрації Дніпровської міської ради №268-р від 14 вересня 2023 року звільнено [PERSON] від обов`язків піклувальника неповнолітньої дитини-сироти [PERSON] , [INFO] , згідно його заяви та призначено [PERSON] піклувальником над неповнолітньою дитиною-сиротою [PERSON] , [INFO] (а.с.20-21). 27 вересня 2023 року\~\~ [PERSON] звернулася до позивача із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, у якій просила призначити допомогу дитині померлого годувальника (а.с.17-19). Згідно наданого позивачем розрахунку надміру виплачених коштів, розмір надміру виплачених коштів за період з 01 жовтня 2023 року по 30 листопада 2023 року становить 4200 грн (а.с.23). Також позивач направляв відповідачу повідомлення про необхідність повернення суми надміру отриманих коштів у розмірі 4200 грн та вимогу про сплату заборгованості (а.с.24, 25-26). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. Відповідно до частини 1\~статті 2 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію та особам з інвалідністю»\~(далі - Закон №1727-IV) громадяни України, які є дітьми померлого годувальника або досягли віку, встановленого\~статтею 1 цього Закону, і не мають права на пенсію, або є особами з інвалідністю і не мають права на пенсію по інвалідності або державну допомогу у зв`язку з інвалідністю та постійно проживають на території України, мають право на державну соціальну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим\~Законом\~та іншими законами України. Державна соціальна допомога згідно із цим\~Законом\~призначається особі, яка є дитиною померлого годувальника або досягла віку, встановленого\~статтею 1 цього Закону, та не мають права отримувати у зв`язку з цим пенсію відповідно до\~закону, або визнана особою з інвалідністю у встановленому порядку (пункт 1\~статті 4 Закону № 1727-IV). Згідно з частинами 1-3\~статті 5 Закону № 1727-IV\~державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державна соціальна допомога на догляд призначаються з дня звернення за допомогою, дитині померлого годувальника - до досягнення 18 років. Дітям померлого годувальника, які навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої чи вищої освіти (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти та вступом до іншого закладу освіти або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), державна соціальна допомога призначається до закінчення ними закладів освіти, але не довше ніж до досягнення 23 років, а дітям-сиротам - до досягнення 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. Відповідно до\~статті 14 Закону № 1727-IV\~одержувачі державної соціальної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають державну соціальну допомогу, про обставини, що можуть вплинути на умови призначення державної соціальної допомоги та її виплату. У разі невиконання цього обов`язку та одержання у зв`язку з цим зайвих сум державної соціальної допомоги одержувачі повинні відшкодувати органам, що призначають державну соціальну допомогу, надміру виплачені суми. Суми державної соціальної допомоги, надміру виплачені одержувачу державної соціальної допомоги внаслідок зловживань з його боку (подання документів з неправдивими даними, неподання відомостей про зміну у складі сім`ї, про працевлаштування), стягуються на підставі рішень органів, що призначають державну соціальну допомогу (частина 1\~статті 15 Закону № 1727-IV). Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами\~глави 83 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1212\~ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Разом з тим,\~ст.\~1215\~ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18) Згідно із ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач не допустив будь-якої недобросовісної поведінки, не подавав до органів недостовірної інформації та не вчиняв жодних дій, які призвели або могли призвести до виникнення переплати йому державної соціальної допомоги. На державну соціальну допомогу, отриману відповідачем, поширюється дія пункту 1 частини першої статті 1215 ЦК України. Вказана грошова сума не підлягає поверненню, якщо особа, яка її сплатила не доведе, що виплата була здійснена внаслідок рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Судом також враховується, що позивач просить стягнути з відповідача надмірно виплачені кошти за період з 01 жовтня 2023 року по 30 листопада 2023 року, однак 27 вересня 2023 року позивач вже був обізнаний про звільнення [PERSON] від обов`язків піклувальника та призначення [PERSON] піклувальником над неповнолітньою дитиною-сиротою [PERSON] , оскільки саме 27 вересня 2023 року [PERSON] звернулась до позивача із заявою про призначення соціальної допомоги та надала копію розпорядження голови Центральної адміністрації Дніпровської міської ради №268-р від 14 вересня 2023 року. Враховуючи вищевикладене, позивачем не наведено обов`язкових умов повернення надмірно виплаченої соціальної допомоги, зокрема, не надано суду будь-яких доказів, що підтверджували б наявні ознаки (обставини) навмисного подання саме відповідачем недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру. Таким чином, перераховані грошові кошти у вигляді соціальної допомоги надані позивачем добровільно та за відсутності недобросовісності зі сторони відповідача. Враховуючи соціальний статус сім`ї відповідача, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд вважає, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги може призвести до покладення на відповідача надмірного тягаря. Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради задоволенню не підлягають. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст.\~141\~ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed