Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до договору кредиту та страхування №E09.00606.009475973 укладеного 17.02.2022 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] відповідачу було надано кредит в розмірі 84075 грн. 00 коп., зі сплатою 48% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленими кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідач скористався кредитними коштами, проте зобов`язання за договором належним чином не виконав, а саме заборгував позивачеві кошти у загальному розмірі 132581,50 грн., що складається з простроченого боргу 78667,53 грн.; прострочених процентів 53913, 97 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом та понесені судові витрати. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 06.12.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. Заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 26.12.2023 року позов Акціонерного товариства\~«Ідея Банк»\~до [PERSON] \~про стягнення\~боргу за\~кредитним договором\~задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON] на користь\~Акціонерного товариства\~«Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 132581,50 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь\~Акціонерного товариства\~«Ідея Банк» 2684, 00 грн. сплаченого судового збору. 02.01.2024 року представник відповідача [PERSON] адвокат Чубенко М.С. подав до суду відзив на позовну заяву. 16.02.2024 року представник відповідача [PERSON] адвокат Чубенко М.С. подав до суду заяву про перегляд заочного рішення суду. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12.03.2024 року поновлено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Галицького районного суду м. Львова від 26.12.2023 року у справі №461/10212/23. Заяву представника відповідача [PERSON] - адвоката Чубенка Микити Сергійовича про перегляд заочного рішення від 26.12.2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення\~боргу за\~кредитним договором задоволено. Скасовано заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 26.12.2023 року винесене у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення\~боргу за\~кредитним договором призначено до судового розгляду. Представник позивача за довіреністю у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві зазначив, що просить розгляд справи здійснювати у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача\~у судовому\~засіданні позовні\~вимоги заперечив,\~просить відмовити\~в задоволенні\~позову,\~оскільки вважає,\~що такі\~є необґрунтованими\~та безпідставними.\~Зазначив,\~що \~позивач просить\~стягнути з\~відповідача 132\~581,50\~грн.\~заборгованості,\~наявної станом\~на 06.11.2023.\~На підтвердження\~таких обставин,\~позивачем долучено\~виписку по\~рахунку з\~01.01.2000\~по 05.11.2023,\~а також\~довідку -\~розрахунок заборгованості.\~Однак.\~представник відповідача\~зазначає,\~що \~первинним документом\~бухгалтерського обліку\~господарських операцій\~в даному\~випадку є\~саме виписка\~з рахунку,\~оскільки довідка\~-\~розрахунок є\~одностороннім арифметичним\~висновком позивача\~і не\~може бути\~доказом наявності\~заборгованості,\~адже не\~відображає виконаних\~господарських операцій\~щодо видачі/списання/сплати\~кредитних коштів.\~Також, адвокат зазначає, що зміст довідки - розрахунку заборгованості прямо суперечить відомостям, які містяться у виписці по рахунку, оскільки остання не відображає жодної з сум, які відображені в довідці-розрахунку. Тому [PERSON] вважає, що єдиним доказом наявності заборгованості може бути лише долучена позивачем виписка з рахунку [PERSON] . Однак, на думку представника відповідача, вказана виписка не відображає наявності заборгованості в розмірі 132\~581,50 грн. У виписці є лише підсумкова сума 96 208,30 грн., яка відображена як в колонці дебет так і в колонці кредит, що виключає наявність заборгованості як такої. Різниця між кредитом та дебетом і була б сумою заборгованості відповідача, але такої різниці первинний документ бухгалтерського обліку не відображає. Також, представник відповідача зазначає, що зі змісту долученої виписки вбачається, що сума кредиту виросла з 84075,00 грн. до 96208,00 грн. за рахунок здійснених відповідачем платежів, що взагалі нівелює таку виписку як доказ. Здійснені відповідачем платежі мали б зменшувати його сукупну заборгованість, однак зі змісту виписки видно, що така заборгованість збільшується з кожним внесеним відповідачем платежем. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного 17.02.2022 року договору №E09.00606.009475973 між позивачем і відповідачем [PERSON] отримав кредит в розмірі 84075 грн. 00 коп., зі сплатою 48% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленими кредитним договором графіком щомісячних платежів /а. с. 16-22/. Позивачем 05.09.2023 року відповідачу направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідної даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 календарних днів з дня направлення вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора / а. с. 26/. Відповідач своїх договірних зобов`язань за кредитним договором не виконав. Відповідно до розрахунку суми боргу за кредитом, наданого позивачем, борг [PERSON] становить у загальному розмірі 132581,50 грн., що складається з простроченого боргу 78667,53 грн.; прострочених процентів 53913, 97 грн. /а. с. 25/. Згідно з положеннями ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За приписами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Кредитним договором між банком та позичальником чітко визначені умови відповідальності за повне або часткове невиконання сторонами умов договору. Згідно з ч. 3 ст. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 76, 77, ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З матеріалів справи вбачається, що суду надано розрахунок заборгованості в якому міститься вся необхідна інформація, а також виписку по рахунку, тому суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що позивачем не надано належного розрахунку заборгованості за яким можна було б встановити правильність нарахування заборгованості. Крім того, відповідачкою та її представником не надано суду іншого розрахунку заборгованості, який на їх думку є правильним, як і не заявлено клопотання про проведення експертизи, тому суд вирішує спір на підставі наявних документів. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем фактично було укладено кредитний договір, згідно з яким банк надав клієнту грошові кошти у кредит. Відповідач скористався кредитними коштами, але свої зобов`язання за договором виконав не у повному обсязі. Загальна сума боргу [PERSON] станом на 06.11.2023 року становить 132581,50 грн. Таким чином, виходячи із наведеного, суд вважає, що оскільки відповідач грубо порушив умови договору, тому позов підлягає до задоволення, з [PERSON] на користь банку слід стягнути заборгованість у розмірі 132581,50 грн., оскільки наявність такої підтверджена належними та допустимими доказами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь АТ «Ідея Банк» підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Outcome: approved