Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

Позивач, в особі представника адвоката Майданника Є.О., звернувся до суду з позовом до відповідачки в якому просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 30 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 935. В обґрунтування позову позивач вказав, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 липня 2011 року. Позивач та відповідач від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя останнім часом погіршувалось, у родині часто виникали сварки. У позивача та відповідачки різні погляди на сімейні цінності та обов`язки, з часом вони стали зовсім чужі один одному. Відповідачка перестала підтримувати спільний сімейний побут. З 19 червня 2022 року сторони стали проживати окремо. На даний час шлюб існує лише формально. За таких обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 21 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачка 03 червня 2024 року надала до суду відзив на позовну заяву в якому зазначила, що сторони перебувають у шлюбі з 30 липня 2011 року. Рятуючись від війни 25 червня 2022 року, по спільній домовленості з чоловіком, вона з дитиною виїхала в м. Калуш Івано-Франківської області, де проживає як ВПО по даний час. Позивач залишився проживати в їхньому будинку в м. Харкові, піклуватись про домашніх тварин, спільне майно та продовжував працювати на роботі. Відповідачка мала намір повернутись проживати в їхній будинок в м. Харкові, де зареєстрована, до чоловіка, оскільки вважала, що у них є сім`я. На початку травня цього року, чоловік повідомив, що має намір звернутись до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу так як в даний час останній проживає однією сім`єю з іншою жінкою. При таких обставинах відповідачка вважає, що їхній шлюб зберегти не можливо, а тому погоджується на розірвання шлюбу. Прохала після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] , судові витрати покласти на позивача, оскільки саме він є ініціатором розірвання шлюбу та врахувати, що відповідачка перебуває у скрутному матеріальному становищі. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 30 липня 2011 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 935, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30 липня 2011 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14 грудня 2011 року. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, з червня 2022 року разом не проживають, спільне господарство не ведуть, позивач бажає розірвати шлюб, відповідачка не заперечує та у встановлений законом строк заяву про розірвання шлюбу не відкликали, суд вважає за необхідне шлюб сторін розірвати. Відповідно до\~ч.1\~ст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка прохала залишити їй прізвище набуте у шлюбі - [PERSON] . Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ч. 9 ст.\~141\~ЦПК України суд покладає судовий збір на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved