Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

Представник позивача звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області перебувала [PERSON] та отримувала пенсію по інвалідності згідно поданої заяви від 17 жовтня 2016 року, оскільки їй була призначена пенсія по інвалідності відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 23 лютого 2022 року [PERSON] надала заяву до ГУ ПФУ в Донецькій області про припинення виплати пенсії по інвалідності з 01 листопада 2021 року у зв`язку із закінченням строку інвалідності, в якій вказувала про наміри не подовжувати інвалідність та у випадку переплати пенсії зобов`язалася повернути надмірну виплачені пенсійні кошти. При опрацюванні згаданої заяви за період з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2022 року була виявлена переплата пенсії в сумі 11\~100 грн. 22 червня 2022 року установою банку з рахунку [PERSON] на рахунок Пенсійного фонду України було повернуто надміру сплачені кошти у сумі 38,76 грн. Листом ГУ ПФУ в Донецькій області [PERSON] направлено повідомлення щодо наявності переплати пенсії та необхідності її відшкодування, а також лист до ТУ ДСА України в Донецькій області за останнім місцем роботи відповідача щодо сприяння у поверненні надміру отриманих і привласнених особою бюджетних коштів. Згідно з відповіді судової адміністрації [PERSON] було звільнено 15 березня 2023 року відповідно до наказу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області за власним бажанням. 02 квітня 2024 року про виникнення переплати пенсії [PERSON] було повідомлено засобами мобільного зв`язку SMS через месенджери Viber та Telegram. На цей час переплата пенсії в сумі 11 061,24 грн. [PERSON] не відшкодована, всі наявні засоби досудового врегулювання спору вичерпано. Зазначає, що відповідач не повідомила про зміну свого статусу у строки передбачені чинним законодавством; також при написанні заяви від 23 лютого 2022 року про припинення виплати пенсії по інвалідності з 01 листопада 2021 року у зв`язку із закінченням строку інвалідності, усвідомлювала, що за результатом розгляду вказаної заяви виявиться переплата пенсії та визнала факт наявності цієї ситуації, зобов`язавшись повернути суми надмірно виплачених пенсійних коштів. На підставі викладеного представник позивача звернулась до суду з цим позовом, в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача суму надміру виплаченої пенсії за період з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2022 року в розмірі 11 061,24 грн. Розпорядженням Верховного Суду від 06 березня 2022 року за №1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ саме Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області на Ленінський районний суд м.Дніпропетровська. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 травня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явилась, будучи повідомленою належним чином про день, час та місце розгляду справи, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без участі їх представника. Відповідач у судове засідання не з`явилась, хоча на підставі ст. 130 ЦПК України повідомлялась належним чином про день, час та місце розгляду справи, шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, однак заперечень суду не надала, а також про причини неявки суд не повідомила та не надала клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без її участі. Суд із вказаного приводу зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України"). Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів. Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз`яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника. Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу були створені належні та достатні умов для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи. У зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення. 18 липня 2024 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подала. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що 17 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась із відповідною заявою до Управління Пенсійного фонду України Орджонікідзевського району про призначення пенсії по інвалідності (загальне захворювання), тобто перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримувала пенсію по інвалідності (а. с. 22). Матеріалами справи підтверджено, що 23 лютого 2022 року [PERSON] через відділ ВОГ №17 (сервісний центр) було подано заяву, яка зареєстрована за №259/03 про припинення виплати пенсії та закриття пенсійної справи по інвалідності у зв`язку закінченням строку дії інвалідності з 01 листопада 2021 року. В якій також вказала про відсутність бажання продовжувати інвалідність та зазначила про те, що у випадку виявлення переплати пенсії зобов`язується повернути кошти у повному обсязі (а. с. 29). В матеріалах справи також наявний розрахунок надмірно виплачених пенсійних коштів по пенсійній справі №914130309724 [PERSON] за період з 01 листопада 2021 року по 31 березня 2022 року у розмірі 11 100 грн., в якому також міститься інформація про погашення надмірно виплачених пенсійних коштів станом на 01 березня 2024 року в розмірі 38,76 грн., та залишок надмірно виплачених коштів в розмірі 11\~061,24 грн. (а. с. 21). З наявних в матеріалах справи виписок з акта огляду МСЕК серії АВ №0709120 та серії 12ААБ №784070 судом встановлено, що [PERSON] визнано особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання на строк до 05 вересня 2017 року і до 01 листопада 2021 року (а. с. 33-34, 37). Також в матеріалах справи наявний лист ГУ ПФУ у Донецькій області від 09 лютого 2024 року, який було направлено в ТУ ДСА України в Донецькій області про інформування співробітниці [PERSON] щодо необхідності повернення передплати пенсії в розмірі 11\~061,24 грн., а також відповідь ТУ ДСА України в Донецькій області №04-370/24-вих від 21 лютого 2024 року, з інформацією про те, що [PERSON] було звільнено 15 березня 2023 року згідно наказу Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області № 24-112-к від 28 лютого 2023 року за власним бажанням (а. с. 30-31, 35-36). Відповідно до положень ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Згідно зі ст. 1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Статтею 9 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4. Пунктом 3 вказаного Порядку №6-4 передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За приписами ч. 1, 4 ст. 103 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку. Згідно із ст. 102 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, про що відповідач був повідомлений і мається його підпис у заяві про призначення пенсії. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсію, заподіяну шкоду. Частиною 1 статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що відповідачем всупереч ст. 81 ЦПК України не надано суду доказів, які б спростовували викладені у позовній заяві обставини, а в матеріалах справи наявні докази того, що [PERSON] не мала бажання продовжувати інвалідність з 01 листопада 2021 року, про що повідомила у своїй заяві від 23 лютого 2022 року, отже з 01 листопада 2021 року у відповідача не було права на отримання пенсії по інвалідності, тому суд дійшов висновку, що відповідачем не було вчасно повідомлено органи ПФУ про відсутність підстав для здійснення виплат та було безпідставно отримано виплату в сумі 10\~061,24 грн., які відповідач у добровільному порядку не повернула, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі. За змістом ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2\~422,40 грн.

Outcome: approved