Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

У квітні 2024 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулось до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 35 875,81 грн та витрати по сплаченому судовому збору у розмірі 3 028,00 грн. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 12.10.2015 року в м.Києві по вул. Березняківській сталось ДТП за участю автомобіля марки «Nissan», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Nissan», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілої особи отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ, постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.12.2015 року. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент вчинення дорожньо-транспортної не була застрахована, потерпіла особа звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі звіту 2627/1 про оцінку матеріального збитку спричиненого автомобілю потерпілої особи, був складений наказ № 9260 від 25.11.2016 року про виплату страхового відшкодування потерпілій особі. Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 48 475,81 грн. 14.12. 2016 року відповідачем було надіслано лист згідно із яким вона визнає свій борг та просить розділити суму страхового відшкодування. 01.08.2017 року позивачем на адресу відповідача були надіслані 2 примірники екземплярів договорів про повернення коштів, відповідно до п. 2.1. якого боржник приймає на себе зобов`язання сплатити кредитору 48475,81 грн протягом 24 місяців за наступним графіком з можливістю дострокового погашення боргу. Відповідно до картки рахунку по справі № 29782 відповідачем було частково сплачено заборгованість у розмірі: 12 600,00 грн. Однак, в подальшому ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було. Отже, залишок заборгованості складає 35 875,81 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2024 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с.21-22). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.04.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 24). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.04.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.34). 24.04.2024 року до суду від представника [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що нею дійсно розглядалася можливість укладання даної угоди та здійснювалися платежі на рахунок позивача у зв`язку із введенням її в оману щодо виникнення у неї регресного обов`язку по відшкодуванню понесених позивачем витрат у формі страхової виплати. Однак такого зобов`язання у неї не виникало, будь-якого договору між позивачем та нею так укладено і не було, підпис, що поставлений на копії договору, що додана позивачем до позовної заяви не є її підписом. Позивач має право подати регресний позов до власника\\водія транспортного засобу виключно якщо власник не застрахував свою відповідальність або якщо транспортним засобом заволоділи шляхом протиправних дій. Жодної з цих підстав у позивача не було. 01.07.2015 року нею укладено договір страхування із ПрАТ "СК "Україна", строк дії поліса - з 06.07.2015 року по 05.06.2017 року. Станом на дату ДТП нею було укладено договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с. 42-46). 25.04.2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій просить задовольнити позов. Оскільки, Відповідачем було вчинено дії щодо погашення заборгованості, що свідчить про визнання нею свого боргу, то термін позовної давності відраховується з моменту внесенням останнього платежу, а саме: з 29.05.2019 року. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Тобто останнім днем є 22.07.2022 року. Однак, 24.02.2022 року в Україні введено військовий стан, таким чином відповідно до пункту 19 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Тобто за таких обставин, строк позовної давності по даній справі не можна вважати пропущеним. З 30.04.2015 року ПрАТ«СК «Україна» було позбавлено ліцензії на укладання договорів (полісів) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а з 04.06. 2015 року анульовано всі наявні в компанії ліцензії. Згідно з даними Єдиного державного реєстру, ПрАТ «СК «Україна» не виконує свої зобов`язання з 07.02.2014 (дата відкриття першого виконавчого провадження) і по сьогоднішній день сума невиконаних зобов`язань даної компанії зростає. Таким чином відповідач, знав/або повинен був дізнатись про відсутність ліцензії заборону укладення договорів ОСЦПВВНТЗ для ПрАТ СК «Україна» з відкритих джерел, що свідчить про намір укласти фіктивний правочин або недбальство. В Єдиній централізованій базі даних щодо ОСЦПВВНТЗ відсутні дані про поліс № АІ/5630772. Отже, судом надано оцінку обставинам ДТП (постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.11.2015 року по справі № 755/21335/15-п [PERSON] визнано винною у ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності) та встановлено недійсність полісу № АІ/5630772, який відповідач надав в якості доказу (а.с. 55-65). 29.04.2024 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Позовні вимоги позивача не є стягненням заборгованості за кредитним договором або іншими договірними зобов`язаннями, тому до них не застосовуються правила перебігу позовної давності, що виникають із договірних відносин. Таким чином, строк позовної давності за регресною вимогою позивача сплинув 26.11.2019 року, тобто через 3 роки після виконання позивачем основного зобов`язання. Дарницький районний суд м.Києва визнав, що договір страхування між відповідачем та страховиком було укладено під впливом обману, а не без наміру створення правових наслідків, як вважає позивач. Відповідачем у встановлені строки та належним чином було виконано всі свої обов`язки як страхувальника, на відміну від позивача, який ігнорував повідомлення потерпілої особи. ПрАТ "СК "Україна" було позбавлено членства 01.07.2015 року у зв`язку із заборгованістю по членським внескам. Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс ОСПЦВВНТЗ №АІ/5630772 також було укладено 01.07.2015 року. Визначити, що із двох зазначених подій настало раніше неможливо. На момент укладання договору, інформації на офіційному сайті МТСБУ про позбавлення членства ПрАТ "СК "Україна" не було, тому у відповідача були відсутні підстави вважати інакше. На момент ДТП договір із ПрАТ "СК "Україна" не було визнано недійсним, тому страховик був зобов`язаний виконувати свої обов`язки (а.с.73-82). В судове засідання представник МТСБУ не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с. 111). Відповідач та її представник у судове засідання не з`явились, направили до суду заяву, у якій просили розглядати справу без їх участі, щодо позовних вимог заперечують (а.с. 108-109). Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з`явились, суд,

Outcome: approved