Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

В листопаді 2023 року [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, в обґрунтування якого вказала, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу проживають із матір`ю. Через неприязні відносини із відповідачем не вдається дійти згоди щодо місця проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим просить визначити місце проживання дитини із матір`ю, оскільки це відповідає інтересам дитини. 31.01.2024 відповідач [PERSON] подав відзив на позов, де зазначив, що йому як батькові невідомо з ким, крім матері проживає його малолітній син [PERSON] , хто є власником квартири [ADDRESS] . В позовній заяві позивач просить визначити місце проживання дитини з матір`ю, проти постає питання де буде проживати дитина, в якому місці, за якою адресою реєстрації, для участі у вихованні та спілкування із малолітньою дитиною, не заперечує щодо проживання сина [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , з визначенням конкретної адреси місця поживання малолітнього сина [PERSON] . 01.02.2024 [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із зустрічним позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні та виховані дитини та визначення способів участі у вихованні дитини, в обґрунтування якого вказав, що з [PERSON] постійно виникають конфлікти щодо участі у вихованні дітей, з метою врегулювання спору звертався із заявою до органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради щодо врегулювання спору. [PERSON] чинить перешкоди у спілкуванні з сином, не допускає до дитини, обмежує у праві приймати участь у вихованні малолітнього сина [PERSON] , що змушує позивача звернутись до суду із позовом про зобов`язання [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини та визначити графік спілкування з дитиною : - щотижня у вівторок та четвер та суботу з 14.00 до 20:00; - щотижня у неділю з 14:00 до 20:00. Зустрічі мають відбуватися за місцем проживання батька або в громадських місцях, без присутності матері з урахуванням стану здоров`я дитини, режиму виховного процесу в навчальних закладах; - щороку у день народження сина [PERSON] [INFO] - з 14.00 год. до 17.00 год., бабусі та дідуся, в м. Хмельницькому в парках відпочинку, розважальних закладах, на дитячих майданчиках та за місцем проживання батька без присутності матері за попереднім узгодженням із матір`ю дитини; - під час святкових днів (Новий Рік 01 січня, Різдво, Великдень, День захисника України 14 жовтня) у період з 12.00 год. до 18.00 год. в м. Хмельницькому в парках відпочинку, розважальних закладах, на дитячих майданчиках за місцем проживання батька або на іншій узгодженій сторонами території, без присутності матері:? - щороку 10 днів влітку та 10 днів взимку за попереднім повідомленням матері з урахуванням графіку відвідування дошкільних і шкільних навчальних закладів батько забирає сина з місця їх проживання та привозить сина до місця його проживання із забезпеченням належних умов проживання; - систематичне спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового та електронного зв`язку, з урахуванням режиму дня та зайнятості дитини. Ухвалою суду від 29.02.2024 зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні та виховані дитини та визначення способів участі у вихованні дитини прийнято до розгляду та об`єднано для спільного розгляду із первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. 19.03.2024 представник позивача-відповідача подала відзив на зустрічний позов, де зазначила, що [PERSON] не доведено факт вчинення перешкод у спілкуванні з дитиною, у запропонований варіант графіку участі у вихованні дитини позивач за первісним позовом вбачає ухилення від виховання дитини. Оскільки батько дитини просить саме такий графік, за якого весь тягар по вихованню дитини, відвідуванню школи, тренувань, лікарів у будні дні, підготовки домашнього завдання до уроків, підготовки до тренувань, розвиток дитини покладається на матір. Ухвалою суду від 20.05.2024 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивачка-відповідачка, представник позивачки-відповідачки первісний позов підтримали, зустрічний позов визнали частково. Відповідач-позивач, представник відповідача-позивача в судовому засіданні первісний позов визнали, зустрічний позов підтримали. Представник третьої особи орган опіки та піклування в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, подав висновок щодо розв`язання спору. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази в сукупності докази у справі, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.10.2020 справа № 686/14391/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, в даний час малолітня дитина проживає разом з матір`ю. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частин четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). Судом встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] зареєстрований в кв. [ADDRESS] разом із матір`ю [PERSON] , згідно акту, посвідченого УМК «Проскурівська» від 02.10.2023 [PERSON] та її діти [PERSON] , [PERSON] фактично проживають за адресою [ADDRESS] . [PERSON] працює на посаді комірника у ПП «Нові сонячні технології», що підтверджується довідкою від 09.01.2024, № 1. Згідно довідки КНП «Хмельницький обласний медичний центр психічного здоров`я» від 15.11.2023 № 556, під спостереженням лікаря психіатра та лікарі-нарколога [PERSON] не перебуває, згідно характеристики Хмельницького РУП віл 129.01.2024 № 544/121/119/04-2024 скарги щодо [PERSON] за місцем проживання не надходило. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Згідно з висновком органу опіки та піклування виконкому Хмельницької міської ради від 16.05.2024 орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] із матір`ю [PERSON] . Вказаний висновок є обґрунтованим, не суперечить інтересам дитини. Враховуючи обставини справи, висновок органу опіки та піклування, а також, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дитини, суд приходить до висновку, що слід визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] із матір`ю [PERSON] . Щодо вимог [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні та виховані дитини та визначення способів участі у вихованні дитини. Звертаючись до суду [PERSON] зазначав, що бажає приймати участь в вихованні, розвитку свого сина, проте відповідачка чинить перешкоди для особистого спілкування та прямих контактів з сином, зокрема, не дозволяє дитині спілкуватись з ним. Відповідно до ст.ст. 141, 150, 151, 153, 157, 159 Сімейного Кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми і методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Мати, батько, дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків. коли таке право обмежене законом. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, очевидно має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Відповідно до ч.ч.4-6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до висновку від 16.05.2024 № 1220/01-31 орган опіки та піклування виконком Хмельницької міської ради вважає за недоцільне визначення способів участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] місце та час їх спілкування. Даючи оцінки висновку органу опіки та піклування суд зазначити наступне. У рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Отже, визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини. Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 196/1202/19 (провадження № 61-5501св22), від 26 червня 2023 року у справі № 753/5374/22 (провадження № 61-2097св23). У більшості випадків потреба втручання держави шляхом вирішення судами спорів між батьками щодо їх участі у вихованні дітей обумовлена поведінкою самих батьків та їх небажанням винайти порозуміння між собою в позасудовому порядку в найкращих інтересах своїх дітей. Вирішуючи питання про встановлення способу участі у виховання для одного з батьків, який постійно не проживає з дітьми, суди повинні враховувати усю сукупність обставин конкретної справи. Матеріалами справи підтверджується, що позивач, будучи батьком сина [PERSON] , прагне спілкування із ним, оскільки участь у вихованні та розвитку дитини є його правом та обов`язком. Враховуючи обставини справи, пояснення сторін, слід визначити такі способи участі у вихованні та спілкуванні такі способи участі у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] [INFO] : -щотижня у вівторок, четвер, суботу з 14 год. до 20:00, за місцем реєстрації батька або у громадських місцях, без присутності матері; -щороку день народження дитини [INFO] з 14:00 до 17:00 за місцем реєстрації батька або у громадських місцях, без присутності матері; -щорічно перші п`ять днів зимових канікул та 10 днів літніх канікул без присутності матері, за попередньою домовленістю з матір`ю та повідомленням її про місце перебування дитини. Зустрічі проводити без порушень відвідування дитиною навчальних занять, секцій, гуртків, з урахуванням стану здоров`я дитини, батько забирає дитину та повертає за місцем проживання. Щодо вимог про зобов`язання відповідачку не чинити перешкод у спілкуванні та вихованні дитини. Правовому захисту у даному випадку може підлягати право у реалізації якого чиняться перешкоди, тобто здійснюється активна протидія засобам досягнення певної мети, однак позивач про свої спроби зустрітися з дитиною за місцем проживання, у дошкільному закладі, чи інших місцях не повідомляє; до служби у справах дітей з метою уникнення перешкод в отриманні побачень або фіксації фактів невиконання рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради не звертався. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що відповідач перешкоджала батькові у спілкуванні з дитиною, що в свою чергу свідчить про відсутність ознак порушення його права відповідачкою, а відповідно і підстав для судового захисту. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги позивачем в частині усунення перешкод у спілкуванні з дитиною не підлягають задоволенню за недоведеністю позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач за первісним позовом [PERSON] при зверненні до суду сплатила судовий збір в розмірі 1073,60 грн., який підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] . Позивач за зустрічним позовом [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 1073,60 грн., з відповідачки [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 605,60 грн. пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial