Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 10338779 про арешт нерухомого майна, належного [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстроване обтяження на невизначене майно (нерухоме майно), належне на праві власності [PERSON] , реєстраційний номер обтяження 10338779 від 08.10.2010 року, зареєстрований реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборон на його відчуження від 07.10.2010 року № АК724773, винесеної районним відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції. Так, накладений арешт на належну позивачу земельну ділянку площею 3,6 га, кадастровий номер 3220455500:04:010:0014, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області, яку він має намір відчужити. У Білоцерківському відділі ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) перебували виконавчі провадження № 16106202, № 20844857, № 28080076, № 28011617, № 28190946 щодо стягнення з [PERSON] на користь держави штрафів, на підставі постанов виданих Відділом ДАІ.\~ 06.03.2024 позивачем на депозитний рахунок Білоцерківського відділу державної виконавчої служби сплачені кошти у сумі 3450,02 грн., необхідні для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів у зв`язку з чим державним виконавцем Білоцерківського відділу державної виконавчої служби винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно із п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку із фактичним виконанням. Позивач зазначає, що вилучення запису про обтяження з Реєстру здійснюється на підставі постанови державного виконавця про зняття арешту, яка виноситься в межах виконавчого провадження по якому винесено постанову про арешт майна. Однак, Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у відповіді на заяву позивача зазначив, що під час перевірки бази даних АСВП неможливо встановити під час якого примусового виконання виконавчого провадження було зареєстровано обтяження з реєстраційним номером 10338779 від 08.10.2010 року, внесене на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборон на його відчуження від 07.10.2010 року № АК724773, а тому відсутні підстави для винесення постанови про звільнення майна боржника з під арешту та вилучення даного обтяження в установлений законом спосіб. Отже, наявність в Реєстрі обтяження про арешт майна із реєстраційним номером 10338779 від 08.10.2010 року, за відсутності виконавчого провадження в межах якого даний арешт накладений, порушує право власності позивача на розпорядження зазначеною земельною ділянкою, відсутні підстави для подальшого існування арешту, а тому позивач просить суд звільнити вказане майно з-під арешту. Ухвалою судді від 16.04.2024 вказану позовну заяву залишено без руху, надано час для усунення недоліків позовної заяви. 24.04.2024 на адресу суду надійшла заява позивача [PERSON] на виконання вимог ухвали судді від 16.04.2024, до якої долучено позовну заяву у новій редакції. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області своєю ухвалою від 29.04.2024 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за позовом [PERSON] до Департаменту патрульної поліції, третя особа: Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) про зняття обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна та виключення запису про нього в Єдиному\~ реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, в порядку спрощеного позовного провадження, призначив справу до розгляду. 27.05.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача [PERSON] зазначив, що Департамент патрульної поліції є неналежним відповідачем по справі, оскільки відділом ДВС внесено обтяження на майно позивача на 5 років раніше, ніж було утворено Департамент патрульної поліції. Окрім того, повідомили, що Управління ДАІ ГУ МВС України в Київській області, не ліквідовано, а перебуває у стані припинення, Департамент патрульної поліції не є правонаступником УДАІ ГУ МВС України, а є новоствореним підрозділом з 2015 року, а тому не може виступати відповідачем по справі, та на цій підставі у задоволенні позовних вимог слід відмовити. 31.05.2024 представник позивача [PERSON] подав клопотання про заміну неналежного відповідача Департамент патрульної поліції на належного державну автомобільну інспекцію ГУ МВС України в Київській області, яке обґрунтоване тим, що згідно витягу з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС у Київській області (код ЄДРПОУ: 24521910)\~ перебуває у стані припинення з 04.12.2015, а його органом управління є комісія з припинення: ліквідатор - [PERSON] , комісія з припинення - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 19.06.2024 представник позивача [PERSON] подав клопотання про проведення судового засідання за відсутності сторони позивача. Ухвалою суду від 19.06.2024 замінено первісного відповідача Департамент патрульної поліції на належного відповідача\~ - Управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС у Київській області. Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача [PERSON] подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав, просив судові витрати залишити за позивачем. Відповідач Управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС у Київській області в судове засідання свого представника не направив, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Третя особа Білоцерківський відділ ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) в судове засідання свого представника не направили, про дату та місце розгляд справи були повідомлені належним чином.19.06.2024 начальник відділу Юрченко С.Ю. подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника відділу, а також повідомила, що виконавчі провадження, які перебували на виконанні у відділі відносно боржника [PERSON] виконані фактично, претензії щодо боржника відсутні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 3,6 га, кадастровий номер 3220455500:04:010:0014, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 16.02.2006 Білоцерківським районним відділом земельних ресурсів, серія та номер ЯБ № 306537 (а.с. 12). З відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що на невизначене майно, все нерухоме майно, належне на праві власності [PERSON] накладено арешт, реєстраційний номер обтяження № 10338779, зареєстровано 08.10.2010 09:57:56 за № 10338779 реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборон на його відчуження, АК 724773, 07.10.2010, винесеної Районним відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції (а.с. 12 зворот). Встановлено, що 29.02.2024 [PERSON] звернувся до начальника Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) із заявою про зняття арешту з майна [PERSON] (а.с. 9). З відповіді Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ) вбачається, що відповідно до даних спецрозділу\~ автоматизованої системи виконавчого провадження у період з 26.11.2009 по 23.02.2024 на примусовому виконання перебували наступні виконавчі провадження: 1) ВП № 16106202 з примусового виконання постанови № 1100141 від 04.11.2009 року, виданої Відділом ДАІ про стягнення з [PERSON] (далі - [PERSON] ) на користь держави штрафу в сумі 520,00 грн; 31.03.2010 року державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувану згідно п. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIIІ (який був чинним до 05.10.2016 року); 2) ВП № 20844857 з примусового виконання постанови № 312145 від 13.11.2010 року, виданої Відділом ДАІ про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в сумі 510,00 грн. 13.12.2010 року державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувачу згідно п. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (який був чинним до 05.10.2016 року); 3) ВП № 28080076 з примусового виконання постанови № б/н від 24.06.2011, виданої Відділом ДАІ про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в сумі 102,00 грн; 4) ВП № 28011617 з примусового виконання постанови № 094782 від 16.03.2011 року, виданої Відділом ДАІ про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в сумі 102,00 грн; 10.11.2011 державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувачу згідно п. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (який був чинним до 05.10.2016 року); 5) ВП № 28190946 з примусового виконання постанови № 133645 від 03.06.2011 року, виданої Відділом ДАІ про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в сумі 680,00 грн. 28.11.2011 року державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого документу стягувачу згідно п. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (який був чинним до 05.10.2016 року). А також повідомили, що 06.03.2024 на депозитний рахунок відділу ДВС надійшли суми коштів, стягнених з боржника, необхідні для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів. Державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п. 9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» в зв`язку із фактичним виконанням. Однак, вилучення запису про обтяження з Реєстру здійснюється на підставі постанови державного виконавця про зняття арешту, яка виноситься в межах виконавчого провадження по якому винесено постанову про арешт майна. Під час перевірки бази даних АСВП не можливо встановити під час якого примусового виконання ВП внесено обтяження з реєстраційним номером 10338779 від 08.10.2010. В зв`язку з відсутністю необхідної інформації, у державного виконавця відсутні підстави для винесення постанови про звільнення майна боржника з-під арешту та вилучення обтяження (а.с. 10-11). Позивачем до суду надано копії 5 квитанцій про сплату коштів на рахунок Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі, в підтвердження відсутності заборгованості (а.с. 13). Відповідно до Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Постанова № 5) від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно з ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Положеннями ч.ч. 4, 5 цієї статті передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. За ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.2 ст.16 Цивільного Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Отже, безпідставна наявність арешту майна, яке належить на праві власності позивачу [PERSON] порушує права останнього на вільне володіння та розпорядження майном на власний розсуд. Згідно ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином порушене право власника підлягає захисту шляхом звільнення з-під арешту спірного майна. Отже, не зняття державними виконавцями арешту з майна боржника у виконавчому провадженні, відсутність виконавчого провадження та відсутність відомостей в Автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі якого винесено записи про арешт майна, порушує право позивача на володіння, користування та розпорядження майном. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З огляду на ту обставину, що виконавче провадження, за яким було накладено арешт на майно позивача, знищене, [PERSON] погасив заборгованість, Білоцерківський відділ ДВС не має даних про існуюючі претензії до позивача, а тому суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. У суду відсутня інформація про наявність у позивача\~ будь-яких невиконаних зобов`язань за виконавчими\~ документами. Позивач не ставить вимогу про відшкодування судових витрат. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved