Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

24 квітня 2024 року представник позивача [PERSON] адвокат Макарова А.Ф. звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолітніх дітей на користь [PERSON] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дати подання позову та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] має двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] , батьком яких є [PERSON] . Діти проживають разом із нею, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньок, у зв`язку із чим [PERSON] вимушена звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 13 травня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач та її представник у судове засідання не прибули, представник надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність та відсутність позивача, наполягала на задоволенні позову, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило. Статтями\~43,\~211 ЦПК України\~передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, відповідно до положень ч. 8 ст.\~178, ч. 4 ст.\~223, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище\~ [PERSON] ) уклали шлюб 06 серпня 2016 року, про що 06 серпня 2016 року Дзержинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис № 98, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьком дітей записано [PERSON] . Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної\~Ради України\~№ 789-ХІІ\~від 27\~лютого 1991\~року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. З урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та обов`язку обох батьків по утриманню дитини, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дітьми повноліття з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 24.04.2024 року. Відповідно до ст. 430 ЦПК України\~рішення суду, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, слід допустити до негайного виконання. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 1211,20 коп.

Outcome: approved