Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ « Ваша аптека» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що перебуває у трудових відносинах з відповідачем по справі ТОВ « Ваша аптека». Оскільки відповідач не проводить виплату заробітної плати, просить стягнути з ТОВ « Ваша аптека» на свою користь заборгованість по заробітній платі, яка згідно розрахунку складає 223401,86 грн. Представник відповідача ТОВ « Ваша аптека» надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що [PERSON] була прийнята на роботу згідно наказу від 22.07.2015 р. № 38 на посаду « фармацевт», виконувала роботу в аптечному пункті № 11. З 07.08.2017 р. по 10.12.2017 р. перебувала у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, листа тимчасової непрацездатності серії АГЮ № 217888 та їй була виплачена заробітна плата в загальній сумі 13245,12 грн, що підтверджено видатковим касовим ордером. Позовні вимоги про стягнення заробітної плати за період з січня по березень 2021 р, а також за січень-лютий 2022 р. відповідач не визнає, оскільки заробітну плату за цей час позивачу було виплачена своєчасно та в повному обсязі. Вважає, що позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі всупереч вимогам ст. 233 КЗпП України, тобто з порушенням тримісячного терміну з моменту порушення його прав. Окрім того, з 01.04.2022 р. відбулося призупинення трудового договору між ТОВ « Ваша аптека» та позивачем [PERSON] з наслідками, передбаченими нормою ст. 13 Закону « Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 р, про що позивачка була повідомлена при отриманні трудової книжки, трудова діяльність підприємства не здійснюється. З урахуванням вищенаведеного просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явились, просили справу слухати без участі сторони позивача ( а. с. 22). Представник відповідача адвокат Сокирко І.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтримав наданий відзив на позовну заяву, зазначивши, що дійсно у відповідача перед позивачем існує заборгованість по заробітній платі за березень 2022 р. в сумі 5232,50 грн., а з квітня 2022 р. дія підприємства призупинена. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що з 22.07.2015 р. позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем по справі ТОВ « Ваша аптека» ( а. с. 5-8). Згідно довідки ТОВ «Ваша аптека» за № 00000000004 від 02.07.2024 р. станом на 03.07.2024 р. заборгованість з виплати заробітної плати ТОВ « Ваша аптека» перед [PERSON] складає 5232,50 грн. за березень 2022 р. ( а. с. 52). Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість за період з серпня 2017 р. по грудень 2017 р. в розмірі 13245,12 грн. виплачена позивачці, що підтверджено відомістю на виплату грошей № 112 та видатковим касовим ордером ( а. с. 53-54). Факт виплати заборгованості по заробітній платі позивачці за період з січня 2021 р. по березень 2021 р. в загальній сумі 15180,01 грн. підтверджено довідкою про нарахування та виплату заробітної плати за 1 квартал 2021 р. за № 00000000002 від 02.07.2024 р. ( а. с. 55), а за період з січня 2022 р. по лютий 2022 р. в загальній сумі 11214, 99 грн.- підтверджено довідкою за № 00000000003 від 02.07.2024 р. ( а. с. 56). Наказом № 3-ос від 25.03.2022 р. призупинена дія трудових договорів з всіма працівниками з 01.04.2022 р. по відновлення можливості обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором. Пунктом 2 наказу визначено про повідомлення працівників про призупинення дії трудових договорів шляхом: ознайомлення під підпис із цим наказом; надсилання копії наказу електронною поштою або іншим засобом комунікації; інформування працівників шляхом телефонного зв`язку або іншим доступним шляхом. Відновлення трудового договору може бути реалізовано після звернення працівника із заявою та видання відповідного наказу. ( п. 5 наказу). Відповідно до п. 6 Наказу відшкодування заробітної плати та компенсаційних виплат працівникам за час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України. ( а.с. 58). \~\~\~Відповідно до положень\~ст. 115 КЗпП України,\~ст. 24 Закону України "Про оплату праці"\~заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка просить стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 223401,86 грн., та надає її розрахунок, зазначивши періоди : З серпня 2017 р. по грудень 2017 р., з січня 2021 р. по березень 2021 р., та з січня 2022 р. по квітень 2024 р. ( а. с. 13) та в обґрунтування такого розрахунку надає індивідуальні відомості про застраховану особу за формою ОК-5, проте лише за періоди 2015 р., 2016 р, 2017 р., 2021 р. Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, представником відповідача надані довідки на підтвердження сплати заборгованості по заробітній платі за періоди з серпня 2017 р. по грудень 2017 р. в сумі 13245,12 грн., з січня 2021 р. по березень 2021 р. в сумі 15180,01 грн., та з січня 2022 р. по лютий 2022 р. в сумі 11214, 99 грн. ( а.с. 55-56). Згідно положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані , на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі показань свідків, письмових доказів, речових і електронних доказів, висновків експертів. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 2 сит. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Матеріалами справи знайшло своє підтвердження факт наявності заборгованості по заробітній платі у підприємства відповідача перед позивачкою в сумі 5232,50 грн. за березень 2022 р., тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості з по заробітній платі в сумі 5232,50 грн. Щодо вимог про стягнення заробітної плати за квітень 2022 року по квітень 2024 р., то суд виходить з наступного. Заборгованість по заробітній платі за період з квітня 2022 р.- квітень 2024 р., яку просить стягнути позивачка і яку зазначає наданому розрахунку, не підтверджена жодним доказом. Навпаки, матеріали справи містять доказ на підтвердження призупинення трудових договорів з працівниками та призупинення роботи підприємства підприємства з 01.04.2022 р.- наказ № 3-ос від 25.03.2022 р. 15 березня 2022 року прийнято\~Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану»\~(далі - Закон № 2136-ІХ), яким визначені особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності, галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Частинами першою та\~другою Закону № 2136-ІХ\~(тут і далі в редакції на час винесення наказу від 25 березня 2022 року) встановлено, що на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей\~43,\~44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом. Згідно з пунктом 2\~Прикінцевих положень КЗпП України, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до\~Закону України «Про правовий режим воєнного стану», діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені\~Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Відповідно до\~статті 13 Закону № 2136-ІХ, призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором. Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб. Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України. Наведена спеціальна норма права надає роботодавцю право тимчасово призупинити дію трудового договору з працівником у разі неможливості у зв`язку із військовою агресією проти України забезпечити працівника роботою. Водночас таке право не є абсолютним. Для застосування цієї норми права роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати працівнику роботу, а працівник не може виконати роботу. Зокрема, у випадку, якщо необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціювання з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо. Між тим, звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка не оскаржує наказ про призупинення трудових відносин з нею, позовна заява не містить таких вимог. Зміну предмету або підстав позову допускаються не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання, що відповідає положенням ч. 3 ст. 49 ЦПК України. Оскільки трудові відносини з позивачкою було призупинено, вищевказаний наказ не скасовано та не визнано неправомірним, жодного доказу на підтвердження наданого позивачкою розрахунку заборгованості по заробітній платі за період з квітня 2022 р. - по квітень 2024 р. не надано, так само і не заявлялись відповідні клопотання, а також не надано доказів на підтвердження здійснення підприємством діяльності та факту виконання роботи позивачкою, то і підстав для нарахування та стягнення заробітної плати з 01.04. 2022 року - по квітень 2024 рік \~не вбачається. Доводи представника відповідача про застосування строків позовної давності , визначені ст. 233 КЗпП України, судом до уваги не приймаються, оскільки у частині другій цієї статті зазначено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial