Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

1.Позиція позивача. 08.03.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» і фізичною особою, якою є [PERSON] за допомогою веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які в процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1167-7224. Як вбачається з його змісту, разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всй його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. - у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ "Про електронну комерцію". Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор A3950, для підписання Кредитного договору 1167-7224 від 08.03.2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: - сума кредиту - 12 000,00 грн.; - строк кредитування - 300 днів; - базовий період - 18 днів; - промо % ставка - 0,30% в день; - знижена % ставка - 2,50% в день; - стандартна % ставка - 3,00 % в день; Відповідно до вище наведеного, обґрунтованим висновком є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс- повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані Відповідачу. Аналогічний висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 07.10.2020 року, по справі 127/33824/19. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. На підтвердження факту видачі кредиту, Кредитодавець додає до цієї Позовної заяви документи що підтверджують перерахування кредитних коштів. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до вищевказаної ліцензії виданої ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Таким чином, Позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 р. на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі Станом на 28.02.2024 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 117 030,00 гривень. Разом з тим, Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у сумі 57 030,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 60 000,00 гривень. Враховуючи вищезазначене, Кредитодавець просить суд у цьому позові стягнути з Позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: прострочену заборгованість за кредитом - 12 000,00 гривень; прострочену заборгованість за нарахованими процентами - 48 000,00 гривень, що разом становить60 000,00 (шістдесят тисяч грн. 00 коп.) гривень. 2.Позиція відповідача. Адвокат Галенко О.Є., який діє в інтересах відповідача [PERSON] , подав відзив на позовну заяву. Зазначив, що з позовом не погоджується в повному обсязі. Позивач стверджує, що свої зобов?язання за Договором виконав у повному обсязі, через партнера АТ КБ «Приватбанк» з яким укладено договір надання послуг в системі Liqay від 02.12.2019 року, видавши Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, на підтвердження чого посилається на довідку АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів. При ознайомленні з матеріалами справи, Відповідачем не встановлена відповідність, копії довідки про перерахування суми кредиту. Яка на думку відповідача не може бути прийнята до уваги, та як доказ на підвердження завлених позовних вимог. Виходячи з приписів діючого в Україні законодавства та умов договору, довідка АТ КБ «Приватбанк» про перерахування коштів Відповідачу за договором про відкриття кредитної лінії № 1167-7224 в сумі 12 000,00 грн за допомогою системи LiqPay, не є належним доказом, що підтверджує укладення договору та здійснення фінансової операції щодо переказу грошових коштів. 3 огляду на вказане, у Позивача відсутні належні та допустимі докази, підтверджуючі виконання ТОВ «Укр Кредит Фінанс» умов договору про відкриття кредитної лінії щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника. шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Позивачем не доведено існування будь-яких правовідносин між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та АТ КБ «Приватбанк», яке здійснило переказ коштів на рахунок Відповідача від імені Позивача. Матеріали справи не містять доказів щодо укладення 08.03.2023 року договору про відкриття кредитної лінії № 1167-7224 та перерахування коштів від Позивача на банківський рахунок Відповідача. Таким чином, відсутні правові підстави для задоволення позову та стягнення з Відповідача кредитної заборгованості, оскільки належних та допустимих доказів про те, що Позивачем надано кредит Відповідачу у розмірі 12 000,00 грн, не надано. Позовні вимоги щодо стягнення простроченої заборгованості за нарахованими процентами в сумі 48 000,00 грн. не підлягають задоволенню, оскільки встановлений договором розмір відсотків за несвоєчасно виконані зобов?язання є несправедливим та порушує принцип розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов?язків на шкоду позичальника, як споживача послуг фінансової установи, оскільки встановлюєвимогу щодо сплати непропорційно великої суми відсотків, яка перевищує подвійну облікову ставку НБУ та становить більше ніж 15 відсотків простроченого платежу. Просить відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі. 3.Процесуальні питання, заяви та клопотання. 27 березня 2024 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - Горшкодер В.О. через систему «Електронний суд» подав до Завосдького районного суду міста Дніпродзержинська позовну заяву до [PERSON] «про стягнення заборгованості за кредитним договором» (а.с. 1-6). 27 березня 2024 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу передано до провадження судді Івченко Т.П. (а.с. 44). Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 11 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 47). 23 травня 2024 року адвокат Галенко О.Є. подав до суду заяву, у якій просить ознайомитись з матеріалами справи (а.с. 59). 05 червня 2024 року адвокат Галенко О.Є. подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 67-72). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. 4.Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 08 беезня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1167-7224, згідно до п.2.3. якого зазначено, що дата видачі кредиту - 08.03.2023 рік; останній календарний день першого базового періоду - 25.03.2023 рік; сума кредиту - 12000,00 грн.; нараховані проценти за користування кредитом - 3510,00 грн.; разом до сплати - 15510,00 грн. Відповідно до п. 4.6 договору, стандартна процентна ставка становить 3,00% за кожен день користування кредитом. У п. 4.8. вказано, що строк на який надається кредит позичальнику 300 днів. Даний договір підписаний [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А3950 (а.с. 10-15). Згідно до паспорту споживчого кредиту, підписаного [PERSON] 08.03.2023 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором, у якому вказано, що стандартна процентна ставка 1095 % річних (а.с. 23-24). Відповідно до довідки про перерахування суми кредиту №1167-7224 від 08.03.2023 року, [PERSON] було перераховано 08.03.2023 року на платіжну картку [NUMBER] суму у розмірі 12000,00 грн. за договором №1167-7224 від 08.03.2023 року, платіж 2239560226 (а.с. 26). Згідно до довідки про укладений договір, станом на 28.02.2024 року загальна заборгованість [PERSON] становить 117030,00 грн. (а.с. 27-29). 5.Норми права застосовані судом та мотиви прийнятого рішення. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно положень ч. 1ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. У частині першій статті 218 ЦК України передбачено, що заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. У даному випадку правовідносини між сторонами справи виникли на підставі укладеного в електронній формі кредитного договору з використанням визначених сторонами ідентифікаторів особи, яка отримує кредитні кошти, що належним чином відповідає вимогам профільного законодавства, зокрема, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Таким чином підписання відповідачем кредитного договору № 1167-7224 від 08.03.2023 року здійснено електронним підписом одноразовим ідентифікатором А3950, а не електронним цифровим підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Договір про надання фінансового кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами кредитного договору підтверджено належними та допустимими доказами. Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС в складі Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд доходить висновку, що кредитний договір №1167-7224 від 08.03.2023 року укладений сторонами у спосіб визначений чинним законодавством України. Отже, на підтвердження існування договірних відносин позивачем по справі було надано кредитний договір № 1167-7224 від 08 березня 2023 року, паспорт споживчого кредиту (затверджений Наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» № 301-П від 20 грудня 2021 року), правила надання споживчих кредитів (затверджені Наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» № 69-П від 23.11.2022 року). Усі документи підписані відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А3950. Судом встановлено, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 12000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача [NUMBER] , що підтверджено копією довідки про перерахування коштів в сумі 12 000 грн. 08.03.2023 року від фінансово-розрахункової установи. Факт укладення кредитного договору та отримання за договором кредитних коштів (кредиту) у визначеному договором розмірі відповідач не заперечувала, тому, з огляду на положення ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суд визнав вказані обставини встановленими. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надав. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина 1 статті 1050 ЦК України). Так, за умовами укладеного сторонами договору кредиту від 08.03.2023 року ТОВ «Укр кредит фінанс» надало [PERSON] суму кредиту 12 000,00 грн., а остання зобов`язувався повернути гроші у повному обсязі протягом 18 календарного дня до 25 березня 2023 року. Відповідно до п. 4.6. кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за наступною ставкою: стандартна процентна ставка - 3,00 % за кожен день користування кредитом. Тобто сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування за користування кредитними коштами (стаття 1048 ЦК України). Отже, обґрунтованими є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами у сумі 48000,00 грн. за період дії кредитного Договору визначений позивачем. Поряд з цим відповідачем до суду не надано власного розрахунку заборгованості на спростування доводів і розрахунку позивача або об`єктивних доказів про погашення заборгованості та її відсутності. Верховний Суд, в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обовязку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що кредитний договір № 1167-7224 від 08.03.2023 року укладений у спосіб, визначений чинним законодавством та матеріалами справи безспірно стверджується дійсність грошової вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» по стягненню заборгованості по кредитному договору № 1167-7224 від 08.03.2023 року, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором на користь позивача в розмірі 60 000,00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. 6.Судові витрати. Позивачем понесені судові витрати у розмірі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 36339 від 21 березня 2024 року (а.с.9), як судові витрати на оплату судового збору при зверненні із позовом. Враховуючи прийняття рішення про задоволення позовних вимог, згідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню у повному обсязі відповідачем, на користь позивача. Згідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати відшкодовуються пропорційно до задоволених позовних вимог, а враховуючи встановлених підстав для задоволення заявлених вимог у повному обсязі, підлягають покладенню на відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved