Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" звернулось в суд із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором №Z75.22182.004389640 від 02.10.2018р. в розмірі 40902,36 грн, з яких 15621,61 грн основна сума боргу, 25280,75 грн відсотки. В обґрунтування позову посилалось на те, що 02.10.2018р. між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Z75.22182.004389640. 07.07.2023 між AT «Ідея Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого AT «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні AT «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі. Відповідно до реєстру боржників №4 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40902,36 грн, з яких: 15621,61 грн основний борг; 25280,75 грн відсотки. Представник позивача в судове засідання не з`явився та звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Представник відповідача адвокат Мініх І.М. подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності її та відповідача, заперечує факт отримання відповідачем кредитних коштів, у задоволенні позову просить відмовити. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази у справі, дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом установлено, що на підтвердження укладення кредитного договору між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] позивачем надана копія кредитного договору №Z75.22182.004389640 від 02.10.2018р., згідно з яким позичальнику надається кредит у сумі 18300 грн на строк 30 місяців. За користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 0,49% (маржу банку). Станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за рішенням правління банку, становить 9.6%, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 9,99%. Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором. 07.07.2023 між AT «Ідея Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №07072023 від 07.07.2023р., відповідно до умов якого AT «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні AT «Ідея Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. На підтвердження факту передачі права вимоги до [PERSON] позивачем надано: витяг з реєстру боржників №4 до договору факторингу №07072023. Наданий позивачем документ «Розрахунок заборгованості за кредитним договором №Z75.22182.004389640 від 02.10.2018р. за період з 07.07.2023 по 31.01.2024», підписаний представником ТОВ «ЄАПБ», містить тільки загальні суми заборгованості за основним боргом і відсотками, про стягнення яких заявлено в позові, починаючи з 07.07.2023р. тобто з дня переходу до ТОВ «ФК «ЄАПБ» прав вимоги за кредитним договором, а не станом на останній день дії кредитного договору. Тому зазначений документ не є власне розрахунком та не є належним доказом заборгованості за кредитним договором у розумінні статті 77 ЦПК України. Разом із тим, строк дії кредитного договору 30 місяців (п.1.2 договору), тобто з 02.10.2018р. до 02.04.2021р. Проте позивачем не надано розрахунку заборгованості станом на останній день дії кредитного договору (02.04.2021р.), який містить деталізацію здійснених банком нарахувань та сплати позичальником тіла кредиту й відсотків, що позбавляє суд можливості перевірити обґрунтованість сум заборгованості, заявлених у позові. Також на підтвердження позовних вимог позивачем надані копії ордерів-розпоряджень від 02.10.2018р. про видачу відповідачу кредиту на суму 15775,86 грн та про сплату страхового платежу на суму 2524,14 грн. Водночас відповідач заперечує факт отримання зазначених кошів за кредитним договором. Вирішуючи питання, чи є зазначені документи належними доказами перерахування відповідачу кредитних коштів, суд дійшов таких висновків. Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018р. №75 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України» (в редакції, чинній станом на 02.10.2018 року, надалі Положення), встановлено основні вимоги щодо бухгалтерського обліку та бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України. Так,\~відповідно до\~п.42-48\~Положення підставою\~для бухгалтерського\~обліку операцій\~банку є\~первинні документи.\~Первинні\~документи банку\~(паперові\~та електронні)\~залежно від\~виду операції\~та типу\~контрагентів класифікують\~за такими\~ознаками: 1)\~за місцем\~складання: зовнішні\~(одержані\~від клієнтів,\~державних виконавців\~та інших\~банків); внутрішні\~(оформлені\~в банку); 2)\~за змістом: касові; меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій). Касовими документами оформляються операції з готівкою. Меморіальні документи застосовуються банком для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України. Внутрішньобанківські операції оформляються меморіальними ордерами та іншими документами, що складаються банком відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку і внутрішніх процедур банку. Операції, що відображаються за позабалансовими рахунками, також оформляються меморіальними ордерами. У первинних документах, на підставі яких здійснюються записи в бухгалтерському обліку, мають зазначатися номери кореспондуючих рахунків за дебетом і кредитом, сума операції, дата виконання, підпис відповідального виконавця, підпис контролера (якщо операція підлягає додатковому контролю), підпис уповноваженої особи (якщо підставою для здійснення операції було відповідне розпорядження). Надані позивачем копії ордерів-розпоряджень від 02.10.2018р. зазначеним вимогам не відповідають, а отже, не є підтвердженням перерахування відповідачу кредитних коштів. За клопотанням представника відповідача судом 28.05.2024р. постановлено ухвалу про витребування в АТ «Ідея Банк» належним чином засвідчених копій меморіального ордера (меморіальних ордерів) про перерахування грошових коштів [PERSON] в сумі 18300 грн на її рахунок відповідно до кредитного договору №Z75.22182.004389640 від 02.02.2018р., укладеного між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] 13.06.2024р. зазначена ухвала отримана представником АТ «Ідея Банк», проте станом на день розгляду справи витребувані докази не були надані суду. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви (ст.83 ЦПК України), а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Разом із цим судом установлено, що позивачем не надано документ, який підтверджує факт перерахування кредитних коштів у сумі 18300 грн на банківський рахунок відповідача, що є обов`язковою умовою для виникнення обов`язку відповідача повернути кредитні кошти і сплатити проценти за користування ними. Оскільки докази надання відповідачу та отримання ним кредитних коштів відсутні, і позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором не надано, позовні вимоги про стягнення з відповідача кредиту та відсотків є необґрунтованими. Ураховуючи викладене суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявність заборгованості відповідача за кредитним договором, а тому в позові необхідно відмовити.

Outcome: dismissed