Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з відповідача на користь позивача надмірно виплачені кошти тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце їх проживання невідоме, в розмірі 2510 грн. В підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач\~з 2020 року перебуває на обліку в органах соціального захисту населення як отримувач тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце їх проживання невідоме. 07 червня 2021 року відповідач звернувся до позивача із заявою про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце їх проживання невідоме. Відповідачу була призначена тимчасова державна допомога з 01 червня 2021 року по 30 червня 2021 року у розмірі 1197,50 грн, з 01 липня 2021 року по 30 листопада 2021 року у розмірі 1255 грн щомісячно. З метою посилення соціального захисту населення на період вжиття заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню гострої респіраторної хвороби СОVІD-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2,\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 квітня 2020 року № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги»\~визначено, що на період карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211, строк виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце їх проживання невідоме, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до органів соціального захисту населення. Враховуючи викладене, призначення тимчасової допомоги відповідачу після закінчення шестимісячного строку її виплати було здійснено у розмірі 1255 грн, починаючи з 01 грудня 2021 року. 12 жовтня 2022 року відповідач надав позивачу заяву про призначення тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце їх проживання невідоме, декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням тимчасової державної допомоги. Згідно доданих до заяви документів було з`ясовано, що відповідач 31 березня 2022 року уклав шлюб з [PERSON] . Проте відповідач не надав позивачу необхідні документи для підтвердження права на отримання раніше призначеної тимчасової допомоги за період з 01 грудня 2021 року по 31 січня 2022 року, у зв`язку з чим позивачем проведено перерахунок розміру виплаченої державної соціальної допомоги та визначено обсяг надміру виплачених коштів за період з 01 грудня 2021 року по 31 січня 2022 року у розмірі 2510 грн. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2024 року призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив не подавав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] з 2020 року перебувала на обліку у Правобережному управлінні соціального захисту населення Дніпровської міської ради як отримувач тимчасової допомоги на 1 дитину, мати (батько) якої ухиляються від сплати аліментів (а.с.61). 07 червня 2021 року\~\~відповідач звернувся до позивача із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, у якій просила призначити тимчасову державну допомогу дітям, та декларацією про доходи\~та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (а.с.12-15, 19-22, 25-31). Також 12 жовтня 2022 року\~\~відповідач звернувся до позивача із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, у якій просила призначити тимчасову державну допомогу дітям, та декларацією про доходи\~та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (а.с.66-68, 73-74). Вказаними заявами відповідач зобов`язався повідомити органи праці та соціального захисту населення в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальної допомоги, компенсації та пільг. Рішенням Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 24 жовтня 2022 року вирішено виставити переплату відповідачу з 01 грудня 2021 року по 31 січня 2022 року у зв`язку з ненаданням підтверджувальних документів про неотримання аліментів на [PERSON] (а.с.32). Згідно наданого позивачем розрахунку надміру виплачених коштів, розмір надміру виплачених коштів за період з 01 грудня 2021 року по 31 січня 2022 року становить 2510 грн (а.с.84). Також позивач неодноразово направляв відповідачу повідомлення про необхідність повернення суми надміру отриманих коштів у розмірі 2510 грн (а.с.35, 36, 37). Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне. Механізм надання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме (тимчасова допомога) встановлено Порядком призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189\~(далі - Порядок). Згідно п.\~5\~Порядку (в\~редакції на\~час виникнення\~спірних правовідносин), тимчасова допомога призначається та виплачується за місцем проживання (перебування) одного з батьків, який утримує дитину (одержувач), структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, районних у містах (у разі їх утворення) рад. Відповідно до п. 6 Порядку, для призначення тимчасової допомоги одержувач подає заяву за формою, затвердженою Мінсоцполітики; копію свідоцтва про народження дитини;\~декларацію про доходи\~та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї). Абзацом 8 пункту 6 Порядку встановлено, що, залежно від підстав, на яких призначається тимчасова допомога, додатково подається рішення суду (виконавчий лист) про стягнення з одного з батьків аліментів на дитину; довідка державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення; довідка відповідної установи про здійснення стосовно одного з батьків кримінального провадження або про його перебування на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, визнання його в установленому порядку недієздатним, а також перебування на строковій військовій службі; повідомлення органу внутрішніх справ про те, що місце проживання (перебування) одного з батьків дитини не встановлено. Згідно п. 7 Порядку, тимчасова допомога призначається кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано заяву з усіма необхідними документами. Рішення про призначення або відмову в призначенні тимчасової допомоги приймається органом соціального захисту населення протягом 10 календарних днів після надходження усіх необхідних документів. Відповідно до п. 8 Порядку, розмір тимчасової допомоги розраховується як різниця між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами\~глави 83 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1212\~ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Разом з тим,\~ст.\~1215\~ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18) Згідно із ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач не допустила будь-якої недобросовісної поведінки, не подавала до органів недостовірної інформації та не вчиняла жодних дій, які призвели або могли призвести до виникнення переплати їй державної соціальної допомоги. На державну соціальну допомогу, отриману відповідачем, поширюється дія пункту 1 частини першої статті 1215 ЦК України. Вказана грошова сума не підлягає поверненню, якщо особа, яка її сплатила не доведе, що виплата була здійснена внаслідок рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Як вбачається з матеріалів справи, 12 жовтня 2022 року\~\~відповідач звернувся до позивача із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, у якій просила призначити тимчасову державну допомогу дітям, та декларацією про доходи\~та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. З наданої відповідачем декларації не вбачається, що остання отримувала аліменти або інші доходи, окрім державної соціальної допомоги. Враховуючи вищевикладене, позивачем не наведено обов`язкових умов повернення надмірно виплаченої соціальної допомоги, зокрема, не надано суду будь-яких доказів, що підтверджували б наявні ознаки (обставини) навмисного подання саме відповідачем недостовірних відомостей чи приховання відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру. Таким чином, перераховані грошові кошти у вигляді соціальної допомоги надані позивачем добровільно та за відсутності недобросовісності зі сторони відповідача. Враховуючи соціальний статус сім`ї відповідача, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд вважає, що примусове повернення наданої державою соціальної допомоги може призвести до покладення на відповідача надмірного тягаря. Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що позовні вимоги Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради задоволенню не підлягають. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст.\~141\~ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed