Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

В січні 2024р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва, в якому просила суд: - визнати незаконним та скасувати наказ відповідача за № 5 від 19 січня 2024р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» у вигляді догани позивачці; - стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати. Свої позовні вимоги позивача обґрунтовувала тим, що вона працює у відповідача на посаді озеленювача дільниці № 9. Наказом відповідача за № 5 від 19 січня 2024р., позивачці, як озеленювачу дільниці за недбале ставлення до своїх трудових обов`язків, а саме не виконання доручень майстра дільниці було оголошено догану. На думку позивачки зазначений наказ є незаконним, винесений з порушенням трудового законодавства, а саме за відсутності складу відповідного дисциплінарного проступку та доказів його вчинення позивачкою. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не можливо, позивачка вимушена була звернутись до суду з вказаним позовом, для захисту своїх трудових прав. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 лютого 2024р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. 27 березня 2023р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності відбулося з дотриманням вимог трудового законодавства, оскільки відповідачем, як роботодавцем було встановлено невиконання позивачкою розпорядження її безпосереднього керівника майстра дільниці, щодо прибирання території зеленої зони від сміття, в строки, які були визначені, без поважних причин. Також сторона відповідача наголошувала, що у встановленому законом порядку, позивачці було запропоновано надати письмові пояснення, щодо невиконання розпорядження. Позивачка скористалась своїм правом і надала роботодавцю відповідні пояснення. За наслідками розгляду обставин вчинення дисциплінарного проступку, відповідачем було оголошено позивачці догану. На думку відповідача, ним правомірно було видано оспорюваний наказ, та не були порушені трудові права позивачки. Відповідь на відзив стороною позивача до суду не подавалась. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно зі ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Згідно із ст. 148 цього Кодексу дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. За ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 Постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992р. № 9, судам необхідно з`ясувати чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування(ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, та не оспорюється сторонами, що згідно наказу відповідача від 01 березня 2010р. за № 29 позивачка була прийнята на роботу на посаду озеленювача 4 розряду 3 відділення дільниці № 9 з 01 березня 2010р. (а.с. 24). Судом встановлено, що 02 березня 2010р. позивачку, як працівника було ознайомлено з умовами атестації робочих місць, правилами трудового розпорядку та безпечними методами роботи, а також з її посадовими обов`язками (а.с. 22). 19 січня 2024р. відповідачем було видано наказ за № 5 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» (а.с. 20), відповідно до п. 1 якого позивачці було оголошено догану, за недбале ставлення до своїх трудових обов`язків, а саме не виконання доручень майстра дільниці. Підставами для видачі зазначеного наказу були доповідна записка майстра дільниці № 9 [PERSON] від 22 грудня 2023р., акт про невиконання працівником доручень майстра від 22 грудня 2023р.; пояснювальна записка позивачки [PERSON] . Судом встановлено, і це не оспорювалося сторонами по справі, що 22 грудня 2023р. майстром дільниці № 9 [PERSON] , яка є безпосереднім керівником позивачки, як працівника відповідача було надано розпорядження на прибирання від сміття зеленої зони дільниці [ADDRESS] у напрямку залізничної станції «Рубежівська».В подальшому при перевірці того ж дня, майстром дільниці було виявлено відсутність позивачки та невиконання нею відповідного розпорядження. За наслідками не виконання позивачкою, як працівником відповідного розпорядження безпосереднього керівника, було складено акт від 22 грудня 2023р. (а.с. 36), до акту були надані фотознімки території дільниці, яка не була прибрана. Також, як встановлено судом, позивачці, як працівнику, відповідачем, як роботодавцем було запропоновано надати письмові пояснення з приводу вище зазначеного факту не прибирання території та не виконання відповідного доручення. 22 грудня 2023р. позивачкою, як працівником було надано пояснювальну записку, на ім`я директора відповідача (а.с. 40), в якій остання повідомила, що роботу з прибирання виконала в повному обсязі. Разом з тим, протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною позивача не було надано до суду жодних належних і допустимих доказів на спростування зазначених доводів сторони відповідача, наведених у відзиві на позов, і наданих письмових доказів. Доводи позивачки, що оспорюваний наказ не містить відомостей про конкретний вчинений позивачкою дисциплінарний проступок, судом оцінюється критично, оскільки для видачі зазначеного наказу, якраз були саме підстави, які зазначені в поясненнях позивачки, як працівника, доповідна записка її безпосереднього керівника, а також акт про невиконання позивачкою своїх трудових обов`язків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову, враховуючи те, що протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною позивача не було подано до суду жодного належного і допустимого доказу на підтвердження виконання позивачкою своїх трудових обов`язків 22 грудня 2023р., у встановлений строк та у визначений порядок. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, то з відповідача не підлягає стягненню судові витрати.

Outcome: dismissed