Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

25.01.2024 року позивач звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» в якому просила суд: визнати незаконними дії ТОВ «Євро - Реконструкція» щодо донарахування позивачу, як споживачу послуг за гаряче водопостачання по квартирі [ADDRESS] у зв`язку з перерозподілом обсягів спожитої гарячої води загально будинковим приладом обліку гарячої води; зобов`язати ТОВ «Євро - Реконструкція» здійснити перерахунок за послугу гарячого водопостачання по квартирі [ADDRESS] відповідно до показників лічильника гарячого водопостачання, встановленого у вищевказаній квартирі, та здійснити в подальшому нарахування виключно відповідно до показників встановленого лічильника гарячого водопостачання. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . 25 вересня 2023 року позивачка підписала заяву - приєднання О/Р [NUMBER] до індивідуального договору про надання послуг ТОВ «Євро - Реконсрукція» з постачання гарячої води. Восени 2023 року позивачка виявила, що відповідач невірно здійснює нарахування гарячої води, а саме нарахування здійснюється не відповідно до показників лічильника гарячої води, встановленого в квартирі та який опоблований 04 жовтня 2023 року працівником відповідача. В грудні 2023 року позивачка зверталась до відповідача з письмовою заявою, оскільки нею було спожито гарячу воду в об`ємі 5 м3, а нарахування відповідачем було здійснено на більший об`єм використаної гарячої води на суму 2179,80 грн., що з урахуванням тарифу на спожиту гарячу воду у розмірі 75,96 грн. за 1 м3 становить 28,70 м 3. На час звернення з даним позовом до суду, показник лічильника становить 8 м3. Відповідно до відповіді, відповідач повідомив, що з 01.09.2023 року нарахування за послугу постачання гарячої води проводиться відповідно до фактичних показників індивідуальних засобів обліку гарячої води. У зв`язку з невідповідальним ставленням мешканців будинку [ADDRESS] по передачі показників лічильників індивідуальних засобів обліку гарячого водопостачання, сума нарахування за послугу гарячого водопостачання в квартирах без індивідуальних засобів обліку води виконавцю може як збільшуватись так і зменшуватись, адже відповідно до ст. 11 ч. 4 Закону № 2119-VIII «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» зазначено, що після відновлення надання показань вузлів обліку такими споживачами виконавець відповідної комунальної послуги або інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, зобов`язані перерахувати із споживачем, а для вузлів розподільчого обліку - з усіма споживачами будівлі. Відповідач зазначав, що після внесення несвоєчасно наданих показників лічильника обліку гарячої води однією із квартир будинку, до програмного комплексу Білінгова система розрахунків із споживачами «Мій дім». Програмне забезпечення автоматично проводить перерозподіл обсягів спожитої гарячої води загально будинковим приладом обліку гарячої води і тому, щомісячно, квартирам, які не облаштовані індивідуальними приладами обліку гарячої води або які не передали показники з приладів обліку гарячої води здійснюється донарахування або зняття відповідних сум. Тому після встановлення у вересні 2023 року індивідуального засобу обліку гарячої води у квартирі позивача здійснюється перерозподіл обсягів спожитої гарячої води загально будинковим приладом обліку гарячої води за попередній період. Позивачка вказує, що вона належним чином виконує покладені на неї обов`язки зі сплати грошових коштів за надані житлово комунальні послуги, в той же час, відповідач безпідставно нараховує заборгованість за будинковим засобом обліку гарячої води, у зв`язку з чим, позивач вимушена звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 30 січня 2024 року справу передано в провадження Дніпровського районного суду міста Києва. Ухвалою суду Дніпровського районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, процесуальним правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу квартири від 08 жовтня 2021 року (а. с. 5) Для зазначеного будинку ТОВ «Євро - Реконструкція» надає житлово комунальні послуги у вигляді, зокрема, постачання гарячої води. 25 вересня 2023 року [PERSON] підписана заява - приєднання О/Р [NUMBER] до індивідуального договору про надання послуги постачання гарячої води, умови якого виставлені на офіційному сайті відповідача https://tec4.kiev.ua (а. с. 7) Відповідно до п. 3 Анкети - заяви, приміщення споживача обладнане вузлом розподільного обліку постачання гарячої води, вид приладу: СВК-1,6, номер: 104036_231439814, показання засобу обліку: 0,1, дата повірки: 01.09.2023 року. Вказаний прилад було опломбовано в присутності споживача та представника ТОВ «Євро - Реконструкція», що підтверджується відповідним актом від 04 жовтня 2023 року. (а. с. 8) Згідно ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги», Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.. Згідно ст. 1 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Гаряча вода - вода, призначена для задоволення санітарно-гігієнічних та господарсько-побутових потреб споживачів, якісні та температурні характеристики якої відповідають нормативним вимогам Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору Згідно п. 2ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про житлово комунальні послуги» До житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» виконавцями комунальних послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води; Згідно ст. 7 ЗУ «Про житлово - комунальні послуги» споживач має право, зокрема: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості. Вказане кореспондується з обов`язком індивідуального споживача сплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про житлово комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно наданого стороною позивача рахунку на оплату послуг постачання гарячої води за вересень 2023 року, в графі «Показники приладу обліку» №104036_231439814 значиться показник 0,10 м3 Згідно наданого стороною позивача рахунку на оплату послуг постачання гарячої води за листопад 2023 року, в графі «Показники приладу обліку» №104036_231439814 значиться показник 5,00 м3, в графі «Попередні» 1,00 м3 різниця становить 4 м3, при цьому розмір тарифу для споживача встановлений розмір 75,96 грн.. а сума до сплати складає 2179,80 грн.. що в перерахунку на встановлений розмір тарифу складає 28,696 м3 спожитої гарячої води. Позивач зверталась до відповідача з письмовою заявою щодо необгрунтованості нарахуванням, та отримала відповідь від 25 грудня 2023 року вих. № 20.9/3330, у змісті якої зазначено, що багатоквартирний будинок [ADDRESS] оснащений будинковим вузлом комерційного обліку гарячої води, який обліковує загальний обсяг споживання послуг мешканцями будинку. По обліковим даним департаменту енергозбуту індивідуальний засіб обліку гарячого водопостачання по зазначеній вище квартирі взято на абонентській облік з 01 вересня 2023 року. до 01 вересня 2023 року квартира [ADDRESS] була не оснащена індивідуальним засобом обліку гарячого водопостачання, нарахування обсягів та вартості наданих послуг з централізованого постачання гарячої води здійснювалось виконавцем послуг за показаннями будинкового засобу обліку, який враховує обсяг питної води, витраченої для приготування гарячої води, відповідно до вимог пункту 11 Правил, а саме: у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які н мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрат води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами. Які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири. з 01.09.2023 року нарахування за послугу постачання гарячої води проводиться відповідно до фактичних показників індивідуальних засобів обліку гарячого водопостачання. У зв`язку з невідповідальним ставленням мешканців будинку [ADDRESS] по передачі показників лічильників індивідуальних засобів обліку гарячого водопостачання, сума нарахування за послугу гарячого водопостачання в квартирах без індивідуальних засобів обліку води виконавцю може як збільшуватись так і зменшуватись, адже відповідно до ст. 11 ч. 4 Закону № 2119-VIII «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» зазначено, що після відновлення надання показань вузлів обліку такими споживачами виконавець відповідної комунальної послуги або інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, зобов`язані перерахувати із споживачем, а для вузлів розподільчого обліку - з усіма споживачами будівлі. Тобто, після внесення несвоєчасно наданих показників лічильника обліку гарячої води однією із квартир будинку, до програмного комплексу Білінгова система розрахунків із споживачами «Мій дім», програмне забезпечення автоматично проводить перерозподіл обсягів спожитої гарячої води загально будинковим приладом обліку гарячої води і тому, щомісячно, квартирам, які не облаштовані індивідуальними приладами обліку гарячої води або які не передали показники з приладів обліку гарячої води здійснюється донарахування або зняття відповідних сум. Тому після встановлення у вересні 2023 року індивідуального засобу обліку гарячої води у квартирі позивача здійснюється перерозподіл обсягів спожитої гарячої води загально будинковим приладом обліку гарячої води за попередній період. Закон України «Про комерційний облік теплоенергії та водопостачання» визначає засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про комерційний облік теплоенергії та водопостачання», комерційний облік комунальних послуг (далі - комерційний облік) - визначення за допомогою вузла комерційного обліку або за встановленими правилами у передбачених цим Законом випадках кількісних та якісних показників комунальної послуги, вимірювання яких забезпечується вузлом обліку, на підставі яких проводяться розрахунки за спожиті комунальні послуги. Вузол обліку - комплекс пристроїв (у тому числі засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам технічних регламентів), допоміжного обладнання та матеріалів до них, призначений для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання, включаючи засоби дистанційної передачі результатів вимірювання (за наявності). Згідно пункту четвертого частини третьої статті 11 ЗУ «Про комерційний облік теплоенергії та водопостачання» обсяги спожитої у будівлі гарячої, питної води, визначені за допомогою вузлів комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляються між споживачами з урахуванням того, що у разі якщо частина приміщень у будівлі оснащена вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, а частина - не оснащена, обсяг відповідної комунальної послуги, спожитий споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку, встановлюється у розмірі, визначеному за допомогою таких вузлів, а загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби та споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку) розподіляється між споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами. У даній справі встановлено, що квартира [ADDRESS] оснащена індивідуальним засобом обліку гарячої води, який пройшов повірку, а отже, облік споживання гарячого водопостачання має здійснюватись відповідно до показників визначеному таким засобом обліку. Таким чином, дії відповідача щодо нарахування позивачу 2179,80 грн. за спожиті 4 м3 гарячої води, зазначених у рахунку на оплату послуг постачання гарячої води за листопад 2023 року є неправомірними. Виходячи з вищевикладеного, вимоги позивача щодо зобов`язання ТОВ «Євро - Реконструкція» здійснити перерахунок за послугу гарячого водопостачання по квартирі [ADDRESS] відповідно до показників лічильника гарячого водопостачання, встановленого у вищевказаній квартирі підлягає задоволенню. Разом з тим, вимоги позивача про зобов`язання ТОВ «Євро - Реконструкція» здійснити в подальшому нарахування виключно відповідно до показників встановленого лічильника гарячого водопостачання не підлягають задоволенню, оскільки такі вимоги безпосередньо пов`язані з діями споживача, який, за наявності індивідуального засобу обліку гарячого водопостачання, зобов`язаний у встановлений договором строк передавити такі показники виконавцю комунальних послуг. Крім того, відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Таким чином, суд позбавлений можливості зобов`язати ТОВ «Євро - Реконструкція» до будь - яких дій які будуть вчинені в майбутньому, оскільки захисту підлягають лише порушені права. Відповідно до ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Як встановлено ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро - Реконструкція» про захист прав споживачів та зобов`язати вчинити дії підлягає частковому задоволенню. В порядку ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з ТОВ «Євро Реконструкція» на користь держави судовий збір у розмірі 2422,40 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні з даною позовною заявою. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України) Відповідно до частин 4-6 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Судом встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду [PERSON] уклала з Адвокатським бюро «Тетяни Даниленко» Договір про надання правової допомоги від 15 грудня 2023 року. Згідно звіту про виконані роботи по договору від 15.12.2023 року, Адвокатське бюро надало а [PERSON]. отримала правову допомогу згідно переліку на загальну суму 7000,00 грн.. оплата яких підтверджується Квитанцією до прибуткового касового ордера від 15 грудня 2023 року.. підставі виданого Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери» Ордеру на надання правничої допомоги ЖБК «Темп». Таким чином, надавши оцінку наданим позивачем доказам на підтвердження заявлених вимог в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені та документально підтверджені витрати на правничу допомогу згідно Договору про надання правничої допомоги від 15.12.2023 року в сумі 7000,00 грн.. Враховуючи наведене та

Outcome: partial