Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 07.12.2011 року. Також, на підставі рішення суду з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] . Позивач зазначає, що станом на цей час спільна дитина сторін є курсантом денного судноводійного відділення 3 курсу Одеського морехідного фахового коледжу морського та рибопромислового флоту ім. Олексія Соляника 1-го рівня акредитації бюджетної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2020 року по 07.07.2024 року. Позивач вказує, що денна форма навчання позбавляє сина працевлаштуватись та заробляти кошти на власне утримання. Відповідач працездатний, має у власності нерухоме та рухоме майно, а відтак здатен сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання. На підставі викладеного позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі: частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів. Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 20 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. На адресу суду 25.07.2023 року (вх. № 20564) надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника відповідача адвоката Проць В.А. Згідно поданого відзиву представник відповідача зазначив, що відповідач позов не визнає, та просить відмовити в його задоволенні. Зазначив, що факти викладені позивачем у позові щодо доходів та матеріального становища відповідача є дещо завищеними, відповідач не працевлаштований, та не отримує доходів. Заробляє на життя випадковими заробіткам та отримує кошти від оренди земельної ділянки, яка залишилась у спадщину, орендна плата на рік становить 22 546, 58 гривень. Також, зазначив, що син, який навчається матеріальної допомоги не потребує, оскільки останній отримує стипендію та при проходженні практики отримує 500 доларів на місяць. До відзиву на позовну заяву представником позивача надано копії документів на підтвердження обставин, що в ньому викладені (а.с.37-72). Також, на адресу суду 06.09.2023 року надійшло клопотання представника відповідача про відкладення слухання справи та приєднання доказів до матеріалів справи (а.с.75-80). Аналогічне клопотання надійшло на адресу суду шляхом поштового зв`язку. Ухвалою суду від 21.12.2023 року задоволено клопотання представника відповідача, витребувано: від Державної Прикордонної Служби України відомості щодо громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженець Вінницька область, м. Кизятин, про перетинання державного кордону України в період часу з березня 2023 року по день надання відповіді. відомості щодо перетину державного кордону України громадянкою України - [PERSON] , [INFO] , в період часу з березень-липень 2023 року по день надання відповіді (а.с.112). На виконання ухвали про витребування доказів, на адресу суду 17.01.2024 року (вх. № 331/24) надійшла витребувана інформація (а.с.114). Чергове судове засідання у справі призначено на 16 липня 2024 року, сторони до суду не з`явились. Позивач [PERSON] звернулась на адресу суду з клопотанням про розгляду справи за її відсутності, згідно поданого клопотання зазначила, що позов підтримує в повному обсязі (а.с.101). Представник відповідача звернувся на адресу суду з клопотанням про повідомлення результату розгляду справи, згідно якого зазначив, що у разі ухвалення судового рішення, просить направити копію рішення суду на його електронну пошту (а.с.137). Зазначив, що відповідачем було подано відзив на позов та майновий стан відповідача не дає йому можливості сплачувати аліменти. Таким чином судом встановлено, що сторони про час та місце слухання справи повідомлені, позивач надала заяву про слухання справи за її відсутності, представник відповідача надав відзив на позовну заяву, докази на спростування позовних вимог, а відтак підстав для відкладення слухання справи передбачених ст. 223 ЦПК України не встановлено. Згідно з\~ч.\~3\~ст.211\~ЦПК України\~учасник справи\~має право\~заявити клопотання\~про розгляд\~справи за\~його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог, відзив відповідача щодо не визнання позову та докази надані на підтвердження обставин, що в ньому викладені, в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Предметом позовних вимог є стягнення аліментів на утримання повнолітньої сина, який продовжує навчання. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Звертаючись з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, позивач зазначила, що їх син є курсантом денного судноводійного відділення 3 курсу Одеського морехідного фахового коледжу морського та рибопромислового флоту ім. Олексія Соляника 1-го рівня акредитації бюджетної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2020 року по 07.07.2024 року, є таким, що потребує матеріальної допомоги, відповідач в добровільному порядку матеріально не підтримує. Згідно довідки Одеського морехідного фахового коледжу морського та рибопромислового флоту імені Олексія Соляника Міністерства освіти і науки України встановлено, що [PERSON] , є курсантом денного судноводійного відділення 3 курсу Одеського морехідного фахового коледжу морського та рибопромислового флоту ім. Олексія Соляника 1-го рівня акредитації бюджетної форми навчання. Термін навчання з 01.09.2020 року по 07.07.2024 року (а.с.17). Відповідно до довідки про доходи виданої на ім`я [PERSON] , встановлено, що загальна сума доходу за період з 01.01.2023 року по 30.06.2023 року становить 0 гривень (а.с.86). Також, судом досліджується довідка видана на ім`я адвоката Проць Віктора за підписом заступника начальника коледжу з навчально-виробничої роботи [PERSON] згідно якої встановлено, що [PERSON] є студентом 4 курсу. Направлення на проходження виробничої практики курсантів здійснюється відповідно наказу начальника коледжу на підставі довідки установи (крюінгового морського агентства), яка приймає курсанта на проходження практики. Інформації про отримання та розмір заробітної плати в період проходження практики курсантами коледж не має і курсантами не повідомляється. За період з початку навчання по теперішній час [PERSON] на виробничу практику на підставі наказу начальника коледжу не направлявся (а.с.87). З огляду на досліджені довідки, судом встановлено, що повнолітній син сторін у справі, стипендії не отримує, відомості про отримання заробітної плати відсутні, а тому твердження відповідача щодо того, що повнолітній син, який продовжує навчання не потребує матеріальної допомоги у зв`язку з отримання доходу, спростовані матеріалами справи. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, місця проживання за місцем знаходження навчального закладу. Судом встановлено, що [PERSON] , після досягнення повноліття продовжує навчання і не має самостійного заробітку. Так,\~згідно ч.2\~ст.182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Також, судом під час розгляду справи враховується позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду викладена у постанові від 21.02.2018 року (справа № 208/3075/16) у справах щодо призначення, зміни, стягнення аліментів. Так, відповідно до висновків Верховного Суду витрати на навчання дітей, після досягнення ними повноліття покладаються на обох батьків незалежно від того, з ким із них проживає дитина та за правилами частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. СК України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Аналогічна позиція сформульована у постановах Верховного Суду: від 21 березня 2018 року у справі № 308/2268/16-ц (провадження № 61-9486св18) та від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц (провадження № 61-20377св18). Матеріали справи встановлено, що відповідач працездатний, не має будь-яких обмежень для влаштування на роботу, стан його здоров`я задовільний, відповідач не заперечує, що має певний дохід від оренди земельної ділянки, інших утриманців за виконавчими листами не має, а тому, відповідно, має можливість надавати матеріальну допомогу. Суд не бере до уваги доводи відповідача, щодо неможливості сплачувати аліменти, через його не працевлаштованість та перебування матері на його утриманні, оскільки такі докази не свідчать про неспроможність працювати та отримувати дохід, крім іншого, суду не надано доказів щодо перебування непрацездатної матері на утримання безпосередньо відповідача. Крім іншого, мати відповідача, згідно пенсійного посвідчення, є такою, що отримує пенсійне забезпечення (а.с.68). Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. З урахуванням вищевказаних обставин, а також приймаючи до уваги рівність обов`язків батьків щодо утримання повнолітньої дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідатиме вимогам закону. В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягнення судові витрати у розмірі 1 073, 60 грн.

Outcome: approved