Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

Позивачка 06.06.2024 звернулася до суду з даним позовом. Просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі однієї третини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку починаючи з 01 березня 2021 року. Визначити її стягувачем аліментів, як законного представника. Стислий виклад позицій сторін. Виклад позиції позивачки. Згідно позовної заяви, позивачка зазначила, що відповідно до рішення виконкому Таращанської міської ради від 12.04.2021 № 79-VIII забезпечено функціонування її прийомної сім`ї, а відповідно до договору від 12.04.2021 № 1 на виховання та спільне проживання в її прийомну сім`ю влаштовані діти, позбавлені батьківського піклування [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідний статус діти набули згідно розпорядження Таращанської райдержадміністрації від 22.01.2019 № 17. Мати дітей [PERSON] , померла [INFO] . Батько дітей (відповідач), відповідно до рішення Таращанського районного суду Київської області від 20.11.2018, позбавлений батьківських прав у відношенні дітей. Оскільки у даному рішення судом не вирішувалося питання про стягнення з батька дітей аліментів на їх утримання, змушена звернутися до суду з даним позовом. Обґрунтування заперечень відповідача. Відповідачем письмовий відзив на позовну заяву не подавався. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. На виконання вимог ч. 6\~ст. 187 ЦПК України, 06.06.2024 судом зроблено запит до управління «ЦНАП» Таращанської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 07.06.2024 до суду надійшов витяг з реєстру територіальної громади. Ухвалою суду від 10.06.2024 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін, за клопотанням позивачки, постановлено витребувати у Таращанському відділі обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Озерне - 31» відповідні докази. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та пояснила, що було рішення Таращанської міської ради у 2021 році що влаштування дітей у сім`ю. Хоча діти проживають у її сім`ї з 2019 року, коли дітям було по вісім років. На якій підставі діти були передана у 2019 році не пам`ятає. Вона не вживала заходів з 2021 по 2024 рік щодо стягнення аліментів з відповідача. Діти здорові, хронічні захворювання відсутні. Зараз дітям 13 повних років, вони навчаються у школі ліцеї «Успіх» у Таращі. Син відвідує секцію айкідо та займається у музичній школі на барабанах. Донька займається у мовній школі та у музичній на піаніно. У них вдома є піаніно, а також підставка для тренування грі на барабанах. Договір з міськрадою до повноліття дітей. В 2024 році діти їздили на тиждень у християнський табір, який розташований у Київській області, В 2023 році діти їздили в табір у Німеччину, а також в Америку. Вона з чоловіком забезпечує дітей одежею, їжею, засобами гігієни. Проживають у приватному будинку, в якому чотири житлових кімнати, є газ, опалення і вода, меблі, тобто діти забезпечені всім необхідним. У сина є лептоп, а у доньки планшет. У дітей також є мобільні телефони. Відповідач дітям не допомагав. Лише в 2023 році відповідач купив доньці мобільний телефон. Більше вона не пам`ятає випадків, щоб відповідач допомагав дітям. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, тобто не заперечував проти стягнення аліментів, але не погодився зі стягненням аліментів за минулий період з 01.03.2021. Повідомив, що він не працює, пенсіонер, пенсія 2400 грн. Здоров`я у нього нормальне. Він проживає сам, утриманці у нього відсутні. Дітям він дарував цукерки, також подарував дочці мобільний телефон. Представник третьої\~особи,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, прохала його задовольнити. Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів, норми права, що застосовані судом при розгляді спірних правовідносин та висновки суду. Судом установлено, що 21.02.2021 виконавчим комітетом Чапаєвської сільської ради Таращанського району Київської області було зареєстровано: народження [INFO] [PERSON] (актовий запис за №2); народження [INFO] [PERSON] (актовий запис за №3); батьки: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Наведене підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] (а.с. 11, 10). 20 листопада 2018 року Таращанським районним судом Київської області у справі №379/813/18 ухвалено рішення, яким позбавлено [PERSON] , [INFO] , батьківських прав у відношенні, зокрема, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Дітей передано органу опіки і піклування Таращанської районної державної адміністрації Київської області для подальшого влаштування. Рішення суду набрало законної сили 26.12.2018. Розпорядженням Таращанської районної державної адміністрації Київської області № 17 від 22.01.2019, дітям, зокрема, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.16) [INFO] мати дітей [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.20). Рішенням виконавчого комітету Таращанської міської ради № 79-VIII від 12.04.2021 (а.с.12-13), забезпечено функціонування прийомної сім`ї [PERSON] та [PERSON] . 12 квітня 2021 року виконавчий комітет Таращанської міської ради та [PERSON] , позивачка [PERSON] , уклали договір № 1 про влаштування та спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.14-15). З акту обстеження умов проживання дітей в прийомній сім`ї [PERSON] та [PERSON] від 23.11.2023, проведеного комісією виконавчого комітету Таращанської міської ради, установлено, що умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним нормам, прийомні батьки піклуються про своїх підопічних дітей, забезпечують їх всим необхідним для повноцінного та всебічного розвитку, займаються їх навчанням та вихованням (а.с. 22). Наведені обставини встановлені судом та підтверджені матеріалами справи. Згідно зі\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 2 ст. 2 Сімейного кодексу України\~врегульовано сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання. Відповідно до ч. 7\~ст. 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з вимогами ч. 2\~ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Одним із принципових положень, закріплених у Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.\~3,\~18 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Постановою Верховної Ради Української РСР 27.02.1991\~№ 789-XII, набрала чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 Конвенції передбачено, що дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відображене і в національному законодавстві. Так, відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Частиною 3 ст. 181 СК України\~визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Статтею 141 СК України\~визначено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Суд враховує, що відомостей про наявність тяжких захворювань або інших вад здоров`я у відповідача суду не надано, а також не повідомлено будь-які інші обставини, що свідчать про неможливість надавати матеріальну допомогу і брати участь в утриманні малолітньої дочки та сина. З огляду на наведене, суд висновує про достатність фактичних і правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей. Згідно зі\~статтею 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позову є 06.06.2024. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Щодо дати, як якої повинні стягуватися аліменти, суд зазначає наступне. Позивачка прохає стягнути аліменти з 01.03.2021. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу з дня подання такої заяви. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, сформованої в постанові від 18.05.2020 по справі № 215/5867/17, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести такі обставини як вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення відповідача від надання утримання дитині. Таким чином, оскільки позивачкою не надано доказів того, що вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача та відповідач ухилявся від сплати аліментів, то аліменти стягуються судом з дати подання позову, тобто з 06.06.2024. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить із наступного. На підставі пункту 3 частини першої\~статті 5 Закону України «Про судовий збір»\~за подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави в розмірі 1 211,20 грн. На підставі наведеного вище та

Outcome: partial