Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

У січні 2022 року позивач звернулася до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення суми авансу. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані тим, що в рахунок укладення в майбутньому договору купівлі-продажу будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , вона передала відповідачу аванс у розмірі 4 000 доларів США. Відповідач тривалий час під різними приводами ухилялася від укладення договору купівлі-продажу будинку. 25 травня 2020 року нею була направлена відповідачу претензія про повернення авансу, ознайомившись із якою відповідач запропонувала відстрочити оформлення договору купівлі-продажу, отримавши від неї ще 500 доларів США та оформивши розписку про отримання авансу в сумі 4500 доларів США, в якій у випадку не укладення договору купівлі-продажу зобов`язалася повернути аванс у розмірі 4500 доларів США до 01.09.2021 року. Позивач зазначає, що відповідач не уклала з нею договір купівлі-продажу, ухиляється від повернення авансу. За цих підстав позивач просить стягнути з відповідача на свою користь сплачений аванс у розмірі 127687,05 грн., що еквівалентно 4500 доларів США за курсом НБУ станом на 25.01.2021 року, а також сплачений нею судовий збір у сумі 1280 грн. Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 11 лютого 2022 року у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 було змінено територіальну підсудність судових справ Краснолиманського міського суду Донецької області Індустріальному районному суду міста Дніпропетровська. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 09 жовтня 2023 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання 20 червня 2024 ркоу сторони не з`явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій не заперечувала проти винесення заочного рішення. Крім того, до своєї заяви позивач долучила копію розписки від 08.02.2022 року про повернення їй відповідачем авансу в розмірі 3000 доларів США, в якій відповідач зобов`язалася решту суми в розмірі 1500 доларів США повертати щомісячно кожного 12 числа в сумі 200 доларів США. Відповідач повідомлялася про розгляд справи, відзив на позов чи інші заперечення проти позову не надала, у зв`язку з чим судом проведений заочний розгляд справи у відсутності відповідача, яка вирішується на підставі наявних у справі даних та доказів. Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що відповідач отримала від позивача в рахунок оплати за купівлю будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , грошові кошти в сумі 4000 доларів, що підтверджується розпискою відповідача від 06.10.2020 року. Також згідно з розпискою, складеною відповідачем, нею від позивача були отримані грошові кошти (аванс) за купівлю будинку в розмірі 4500 доларів США, які відповідач зобов`язалася в разі не оформлення правочину купівлі-продажу повернути позивачу до 01 вересня 2021 року. В своєму позові позивач наполягає на тому, що договір-купівлі-продажу будинку відповідач з нею не уклала, суму отриманого авансу не повернула. При цьому судом також установлено, що 08.02.2022 року відповідач повернула позивачу частину авансу в сумі 3000 доларів, а решту в розмірі 1500 доларів США зобов`язалася повертати щомісячно по 200 доларів США, що підтверджується копією розписки, наданої позивачем. Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом частин 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Усвоїй заяві від 28.03.2024 року, надісланій на адресу суду, позивач підтримала свої позовні вимоги. В свою чергу, відповідач зі свого боку доказів на спростування доводів позивача про неповернення в повному обсязі суми авансу не надала. Тому, вирішуючи спір між сторонами про стягнення суми авансу, суд виходить із того, щовідповідностатті 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, яке видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Отже, за змістом статті 570 ЦК України аванс - це спосіб платежу, що виконує функцію попередньої оплати. Відтак незалежно від того, яка сторона відповідальна за невиконання зобов`язання, той, хто отримав аванс, повинен його повернути Випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав урегульовані статтею 1212 ЦК України. Так, відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Отже, у особи виникає зобов`язання повернути отримане майно, зокрема грошові кошти, згідно зі статтею 1212 ЦК України як безпідставно набуте, якщо особа отримала їх без правової підстави, за відсутності договірних правовідносин щодо цього майна. Суд вважає доведеним, що відповідач отримала від позивача суму авансу в розмірі 4500 доларів США з метою укладення у майбутньому договору купівлі-продажу житлового будинку. Оскільки угода купівлі-продажу житлового будинку між сторонами не була укладена, в силу закону відповідач зобов`язана повернути суму авансу позивачу. Враховуючи, що 08.02.2022 року відповідач повернула позивачу частину авансу в розмірі 3000 доларів США, розмір боргу відповідача перед позивачем з повернення авансу складає 1500 доларів США. При цьому позивач у своєму позові просила стягнути з відповідача суму авансу в національній валюті - гривні. Суд звертає увагу, що згідно з частиною другою статті 524 та частиною другою статті 533 ЦК України сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Офіційний курс гривні до долара США, встановлений Національним банком України, станом на день розгляду справи (20.06.2024 року) становить 40,5381 грн. - за 1 долар США. Отже, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача решту суми авансу в розмірі 60807 грн. 15 коп. (1500 х 40,5381). При розподілі судових витрат, суд виходить із положень статті 133 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною 1 статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача (частина 3 статті 142 ЦПК України). Розмір судового збору за подання цього позову склав 1276 грн. 87 коп. Оскільки частина вимог позивача задоволена відповідачем після пред`явлення позову до суду, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в повному обсязі в розмірі 1276 грн. 87 коп.

Outcome: partial