Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] - адвоката Левченко Геннадій Володимирович звернувся до суду з позов про встановлення факту батьківства. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що з 2007 року позивачі постійно проживають в [ADDRESS] . З 2012 року по день смерті разом з ними проживав їх старший син [PERSON] . З 2018 року по день смерті сина, з ним без реєстрації шлюбу, як цивільна дружина, проживала [PERSON] . [INFO] року від проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у сина позивачів та [PERSON] народився син [PERSON] . 17 квітня 2019 року Ніжинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГУ територіального управління юстиції у Чернігівській області здійснений актовий запис № 169 про народження [PERSON] . Відомості про батька записані у відповідності ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері дитини. [INFO] син позивачів помер. За життя він визнавав себе батьком [PERSON] , з відповідачкою вони з 2018 по 2021 рік проживали разом однією сім`єю, у них був спільний сімейний бюджет, вони мали взаємні права та обов`язки сім`ї, син займався утриманням і вихованням дитини. Після смерті [PERSON] , [PERSON] переїхала проживати в село Гальчин Чернігівського району. [PERSON] , якого позивачі вважають їх внуком, постійно проживає з ними в селі Селище Ніжинського району. Позивачі повністю його утримують, виховують, в даний час він відвідує на постійній основі Мринський заклад дошкільної освіти «Сонечко» в с. Мрин Ніжинського району. Встановлення зазначеного факту позивачам необхідно для узаконення статусу дитини як їх внука, що дасть можливість на законних підставах виховувати дитину та дасть дитині права стати спадкоємцем позивачів. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання. Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 21 травня 2024 рокупідготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивач та представник позивачів позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала та не заперечувала щодо заявлених вимог. Третя особа Ніжинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання свого представника не забезпечила до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 02 квітня 2024 року № 00044328070, відомості про батька дитини було внесено на підставі ст. 135 СК України. Як вбачається з довідки виданої виконавчим комітетом Мринської сільської ради Чернігівської області № 4/34 від 27.01.2021 року, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , фактично проживали за адресою [ADDRESS] , разом з [PERSON] , [INFO] , та вели спільне господарство і мали спільний побут на момент смерті [PERSON] , який помер [INFO] а/з №03 від 05.01.2021 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 05.01.2021 року виконавчим комітетом Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Мринської сільської ради Чернігівської області № 4/42 від 13.03.2024 року, [PERSON] та [PERSON] , постійно проживають в [ADDRESS] , без реєстрації місця проживання. Згідно довідки Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області № 4/43 від 13.03.2024 року, [PERSON] , [INFO] , на даний час проживає із бабою [PERSON] і дідом [PERSON] , в [ADDRESS] , відвідує садочок в с. Мрин. Згідно довідки Мринського закладу дошкільної освіти ясла-садочок «Сонечко» Мринської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області №3 від 13.03.2024 року, яка видана [PERSON] , бабусі [PERSON] , віком 4 роки, про те, що він дійсно відвідує Мринський заклад дошкільної освіти «Сонечко» з 01.09.2021 року по даний час. Відповідно до довідки Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №114 від 14.03.2024 року [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з висновку медико-генетичного центру «Мама Папа» м. Київ молекулярно-генетичного експертного дослідження №41064 від 23.01.2024 року, [PERSON] та [PERSON] є біологічним дідусем та біологічною бабусею [PERSON] , [INFO] із вірогідністю 99,999994 %. Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 361/2653/15-ц зазначив, що передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим. Та обставина, що питання визначення батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України. Верховний Суд зауважив, що крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, а також зауважив, що висновок судової молекулярно-генетичної (судово-біологічної, судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Верховний Суд у постанові від 08 березня 2023 року у справі № 205/5698/21 зазначив, що висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Так, за обставин вказаних вище, у суду відсутні підстави для сумнівів у тому, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , а [PERSON] та [PERSON] є біологічним дідусем та біологічною бабусею [PERSON] . Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з положеннями статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що встановлення факту батьківства має для позивачів юридичне значення та підтверджується наявними у справі доказами у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, однак за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується. На підставі викладеного та

Outcome: approved