Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що 06.09.2014 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що на даний час відносини подружжя себе вичерпали, він не планує проживати разом із відповідачкою та вести спільне господарство. За переконанням позивача шлюб із відповідачкою не має перспективи, оскільки позивач не має наміру його зберегти. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2024 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано за підсудністю на розгляд Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. Відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 червня 2024 року справу прийнято до провадження. Представник позивача адвокат Дудорова О.О. подала заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Просить задовольнити позовні вимоги. Відповідачка подала заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , виданого повторно 16.04.2024 року, сторони зареєстрували шлюб 06.09.2014 року, місце державної реєстрації -\~ відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1597 (а.с. 2). Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 3, 4, 5). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Тому такий шлюб зберігати не доцільно. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved