Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

25 березня 2024 року до Дзержинського районного суду м. Харкова на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2024 року надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, [PERSON] , про встановлення факту перебування на утриманні неповнолітньої дитини. Заява обґрунтована тим, що заявник перебуває з 25.09.2015 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей- [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що [PERSON] , па підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.11.2023 встановлена піклувальником [PERSON] , [INFO] . Місце проживання неповнолітнього [PERSON] визначено за місцем проживання сім`ї заявника: [ADDRESS] . Вказує, що як безпосередньо до встановлення піклування, так і після [PERSON] є частиною сім`ї заявника і проживає з ним, його дружиною та дітьми. Також зазначає, що він фактично разом з дружиною виховують і утримують трьох дітей- [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Підтвердження факту утримання третьої дитини інакше ніж через звернення до суду неможливо, у зв`язку із чим подає вказану заяву до суду. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2024 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку окремого провадження. Заявник у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його присутності. Представник заінтересованої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її присутності. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Так, в обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що встановлення даного факту необхідно заявнику з метою захисту прав та інтересів дитини, а також своїх прав та інтересів, як батька, що займається вихованням та утриманням дітей. Суд, розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих заявником, а відтак, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2023 року позбавлено [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Встановлено піклування над [PERSON] , [INFO] , та призначити [PERSON] , [INFO] , піклувальником неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . З інформаційної довідки, виданої директором Комунального закладу «Харківський ліцей №104 Харківської міської ради», вбачається, що у період 2021-2023 років навчанням і вихованням неповнолітнього [PERSON] опікуються [PERSON] та [PERSON] . З довідки, виданої директором АФ «Металіст», вбачається, що [PERSON] з вересня 2023 по дату видачі довідки займається футболом, оплата за тренування та інші необхідні витрати здійснюються вчасно і в повному обсязі [PERSON] . Факт оплати заявником медичних витрат на лікування неповнолітнього [PERSON] підтверджується актом приймання- передані наданих послуг від 17.01.2024 та платіжною інструкцією від 17.01.2024. Факт виховання та утримання заявником [PERSON] неповнолітнього [PERSON] також підтверджується актом обстеження умов проживання від 09.01.2024. Відповідно до ч. 1 ст. 249 СК України, опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 80 ЦП К України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved