Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

28.10.2021 позивач звернувся до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватна промислово-комерційна фірма «Промавтоматика» про витребування майна у добросовісного набувача. Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 04 листопада 2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21 грудня 2021 року здійснено перехід щодо розгляду справи у порядку загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження та призначення підготовчого судового засідання. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя №399/0/15-23 від 20.04.2023р. «Про зміну територіальної підсудності судових справ окремих судів Харківської області» змінено з 01 травня 2023 року територіальну підсудність судових справ Ізюмського міськрайонного суду Харківської області\~Дзержинському районному суду міста Харкова. 06 червня 2023 року вищевказана цивільна справа надійшла до Дзержинського районного суду м. Харкова. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 червня 2023 року, вищевказана цивільна справа надійшла у провадження судді Дзержинського районного суду м. Харкова Теслікової І.І. Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 червня 2023 року вищевказану позовну заяву прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 06 вересня 2023 року доповнення Приватного підприємства «Овен плюс» до позовної заяви про витребування майна у добросовісного набувача з додатками від 25 липня 2023 року та доповнення Приватного підприємства «Овен плюс» до позовної заяви про витребування майна у добросовісного набувача від 06 вересня 2023 року повернуто без розгляду. Визнано обов`язковою явку представника позивача Приватного підприємства «Овен плюс» - директора Назаренка Олександра Володимировича, в судове засідання з розгляду справи для надання особистих пояснень. 22.09.2023 року до суду надійшла заява про зміну підстав позову від 18.09.2023 року, в якій позивач змінює обґрунтування позову та визначає відповідачів не як добросовісних набувачів майна, а як недобросовісних володільців спірного майна, та просить суд витребувати у відповідачів нежитлову будівлю корпус 8 (заводоуправління) інв. № 77008 на користь ПП «Овен плюс» шляхом виселення з неї відповідачів (негайного звільнення спірної будівлі на підставі ст. 400 ЦК України) та вселення в неї ПП «Овен плюс», та клопотання щодо доповнень до позову по справі №623/4334/21. Ухвалою суду від 19 жовтня 2023 року заяву про зміну підстав позову від 22.09.2023 (№120 від 18.09.2023) та клопотання щодо доповнень до позову по справі №623/4334/21, листи №105 від 25.07.2023, №112 від 04.09.2023 повернуто позивачу, закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. Постановою Харківського апеляційного суду від 19 грудня 2023 року ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2023 року\~скасовано у частині повернення заяви про зміну підстав позову від 22.09.2023. Ухвалою суду від 05 березня 2024 року ухвалено повернутися до стадії підготовчого провадження. Ухвалою суду від 27 березня 2024 року прийнято до розгляду заяву Приватного підприємства «Овен Плюс» про зміну підстав позову. Відповідачами було подано відзив на заяву про зміну підстав позову від 22.09.2023 року. Ухвалою суду від 22 травня 2024 року підготовче провадження закрито, цивільну справу за позовом приватного підприємства "Овен Плюс" до [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватна промислово-комерційна фірма «Промавтоматика», про витребування майна у добросовісного набувача призначено до судового розгляду на 13-00 год. 11 липня 2024 року. Позивач, представник позивача, відповідачі, третя особа у призначене судове засідання не з`явились. Від представника позивача, відповідачів кожного окремо, представника третьої особи до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Представник позивача, представник третьої особи просять суд позов задовольнити, відповідачі- у задоволенні позову відмовити. Враховуючи строки розгляду справи, заяви від учасників справи про розгляд справи за їх відсутністю, суд вважає за можливим розглянути справу за відсутністю сторін на підставі наданих матеріалів. Суд дослідивши матеріали справи встановив наступне. Відповідно до ст. 4 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В обгрунтування позовної заяви позивачем було надано до суду в якості доказів Договір купівлі продажу № 51 від 21.11.203 року будівлі їдальні літ. "А-4" інв. № 00022 площею 1173,9 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; будівлі корпусу № 12 цех № 02 літ. "А-6" інв. № 00012 площею 7661,5 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; будівлі корпусу № 02 цех № 12 інв. № 00002, цех № 14 інв. № 60002 літ "А3Н" загальною площею 1952,5 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; будівлі корпусу № 48 (учбова частина) літ. "Б-2" інв. № 60048 площею 814,8 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; будівлю корпусу № 8 (заводоуправління) літ "А-2" інв. № 77008 площею 1661 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] в простій письмовій формі, Акт прийому передачі майна згідно Договору купівлі продажу № 51 від 21.11.203 року в простій письмовій формі, рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2010 року по справі № 45/203-10, яким було визнано за ПП "Овен плюс" (код ЗКПО 31642481) право власності на будівлю їдальні літ. "А-4" інв. № 00022 площею 1173,9 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; будівлю корпусу № 12 цех № 02 літ. "А-6" інв. № 00012 площею 7661,5 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; будівлю корпусу № 02 цех № 12 інв. № 00002, цех № 14 інв. № 60002 літ "А3Н" загальною площею 1952,5 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; будівлю корпусу № 48 (учбова частина) літ. "Б-2" інв. № 60048 площею 814,8 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; будівлю корпусу № 8 (заводоуправління) літ "А-2" інв. № 77008 площею 1661 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] . Будь яких доказів державної реєстрації прав власності на нерухоме майно визначене рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2010 року по справі № 45/203-10, прав на земельну ділянку на якій знаходяться зазначені об`єкти нерухомості, сплати орендних платежів за землю позивачем не було надано. В позовній заяві позивач стверджував що будівля корпусу № 8 (заводоуправління) літ "А-2" інв. № 77008 площею 1661 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] належала йому на праві власності відповідно до Договору купівлі продажу № 51 від 31.11.2003 року, акту прийому передачі від 31.11.2003 року, рішення Господарського суду Харківської області від 25.09.2010 року по справі № 45/203-10. Також він наполягав що будівля корпусу № 8 (заводоуправління) літ "А-2" інв. № 77008 площею 1661 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] і є саме тим же об`єктом нерухомості, що був проданий відповідно до Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі «Заводоуправління», А-3Н, загальною площею 2637,2 кв.м., що знаходиться за адресою» [ADDRESS] від 30.10.2018 року ТОВ «ХАРІМПЕКС» громадянам України [PERSON] та [PERSON] . Також у якості підстав позову позивач зазначив, що він є добросовісним набувачем спірного майна відповідно до Договору купівлі-продажу № 51 від 21 листопада 2003 року (ас 2, абз. 2,4). Спірне майно у серпні 2004 року було відчужено шахрайським способом на підставі недійсних документів первісним власником ТОВ «Енергосоюз», потім іншим добросовісним набувачам, а потім відповідачам по справі (ас.2, абз.5). Продавець, який продав спірне майно не був його власником і не мав права його відчужувати (ас.1, абз. 2). Тобто, позивач стверджує що продавець за Договором купівлі-продажу нежитлової будівлі «Заводоуправління», А-3Н, загальною площею 2637,2 кв.м., що знаходиться за адресою» [ADDRESS] від 30.10.2018 року ТОВ «ХАРІМПЕКС» не мав права власності на спірний об`єкт нерухомості, тому не міг продати його, та саме з цієї підстави вимагав витребування майна у добросовісних набувачів на підставі ст. 387 ЦК України. Згодом, заявою про зміну підстав позову від 22.09.2023 року позивач визначив відповідачів як недобросовісних набувачів спірного об`єкту нерухомості та в якості підстави позову зазначив підстави передбачені ст. 400 ЦК України. Відповідачі за позовом [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали, надали відзиви на позовну заяву з доданими до неї документами, заперечення. Відзив на заяву про зміну підстав позову від 22.09.2023 року з доданими до неї документами. Також згідно з поданим до суду клопотанням про витребування доказів, судом було витребувано від Комунального підприємства «Ізюмське міське бюро технічної інвентаризації» архівну інвентаризаційну справу на нежитлову будівлю «Заводоуправління» А-3Н, загальною площею 2637,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування проти позовних вимог відповідачами було надано до суду належним чином засвідчені копії Договору купівлі-продажу від 30.10.2018 р. з витягами про державну реєстрацію, Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Ізюмської міської ради Харківської обл. 26.12.2012 року, з реєстраційними документами. Відповідно до умов наданого до суду Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 30.10.2018 року на момент його укладання право власності на нежитлову будівлю «Заводоуправління», А-3Н, загальною площею 2637,2 кв.м., що знаходиться за адресою» [ADDRESS] належало ТОВ «ХАРІМПЕКС» на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Ізюмської міської ради Харківської обл. 26.12.2012 року на підставі Рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради №1059 від 26.12.2012 року, право власності було зареєстровано у Ізюмському міському бюро технічної інвентаризації 26.12.2012 року за реєстровим №238, книга №3. ТОВ «ХАРІМПЕКС», як власник нежитлової будівлі «Заводоуправління», А-3Н, загальною площею 2637,2 кв.м., що знаходиться за адресою» [ADDRESS] оформило право постійного користування на земельну ділянку, а згодом, 16.05.2017 року уклало Договір оренди земельної ділянки 0.1502 га, що знаходиться за адресою» [ADDRESS] , кадастровий номер 6310400000:81:001:0031, та підтверджується матеріалами справи (ас.5), цим же доказом, наданим суду позивачем, підтверджується введення до складу орендарів зазначеної земельної ділянки гр. [PERSON] , та гр. [PERSON] .. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст. 317 ч. 1 ЦК України). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до нотаріально посвідченому Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 27.12.2006 року, та витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно власником нежитлової будівлі «Заводоуправління», А-3Н, загальною площею 2637,2 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] , стає АТ «ХАРІМПЕКС», код ЄДРПОУ 23762284. Згідно з Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (виконавчим комітетом Ізюмської міської ради 26.12.2012 року було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно замість договору купівлі - продажу на нежитлову будівлю «Заводоуправління»), виданого Виконавчим комітетом Ізюмської міської ради Харківської обл. 26.12.2012 року на підставі Рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради №1059 від 26.12.2012 року, зареєстроване у Ізюмському міському бюро технічної інвентаризації 27.12.2012 року за реєстровим № 238, книга №3, ТОВ «ХАРІМПЕКС» мало право власності на нежитлову будівлю «Заводоуправління», А-3Н, загальною площею 2637,2 кв.м., що знаходиться за адресою» [ADDRESS] . Таким чином, ще з 27.12.2006 року ТОВ «ХАРІМПЕКС» набуло права володіння, користування та розпоряджання зазначеним майном. 30.10.2018 року, реалізуючи свої правомочності, передбачені ст. 317 ч. 1 ЦК України, ТОВ «ХАРІМПЕКС» уклало Договір купівлі-продажу нежитлової будівлі від 30.10.2018 року з громадянами України [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до умов договору, відповідачі придбали нежитлову будівлю «Заводоуправління», А-3Н, загальною площею 2637,2 кв.м., що знаходиться за адресою» [ADDRESS] , та 30.10.2018 року відповідний запис внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Договір купівлі-продажу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню (ст. 657 ЦК України). Право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації. Право власності не нерухоме майно виникає з дня такої реєстрації (ст.ст. 331, 334 ЦК України). Станом на час розгляду справи, вищезазначений правочин є дійсним оскільки його не визнано недійсним, не було розірвано у визначеному законом порядку. З наведеного випливає, що громадяни України [PERSON] та [PERSON] є власниками нежитлової будівлі «Заводоуправління», А-3Н, загальною площею 2637,2 кв.м., що знаходиться за адресою» [ADDRESS] . Станом на момент вчинення правочину будь яких заборон, обмежень, арештів, обтяжень щодо спірної нерухомості відповідно до наданих суду доказів не існувало. Тому суд дійшов висновку що договір купівлі продажу було вчинено у законний спосіб. Детальний аналіз матеріалів витребуваної судом на клопотання відповідачів архівної інвентаризаційної справи на нежитлову будівлю «Заводоуправління», А-3Н, загальною площею 2637,2 кв.м., яка знаходиться за адресою» [ADDRESS] дає можливість простежити долю нерухомого майна. Так, архівна інвентаризаційна справа, аркуш 22 містить Свідоцтво № [NUMBER] про право власності на нежитлову будівлю «Заводоуправління», А-3Н, загальною площею 2637,2 кв.м. від 17.08.2004 року, що посвідчує що об`єкт в цілому дійсно належить Державному підприємству «ІОМЗ-Холдинг» на праві державної власності (підстава рішення виконавчого комітету Ізюмської міської ради від 11.08.2004року за №0688). Державна реєстрація права власності на зазначене нерухоме майно підтверджується витягом (аркуш архівної справи 23, 31). Відповідно до нотаріально посвідченому Договору міни від 30.09.2004 року власником нежитлової будівлі «Заводоуправління», А-3Н, загальною площею 2637,2 кв.м., яка знаходиться за адресою [ADDRESS] стає ТОВ «Енергосоюз» код ЄДРПОУ 25472036 (аркуші архівної справи 34, 35, 36, 38, 47). Згодом, згідно з нотаріально посвідченим Договором купівлі-продажу від 01.12.2004 року новим власником нежитлової будівлі «Заводоуправління», А-3Н, загальною площею 2637,2 кв.м., яка знаходиться за адресою [ADDRESS] стає АТ «БІЗНЕС-СЕРВІС» код ЄДРПОУ 23760222 (аркуші архівної справи 50-55, 62). Відповідно до нотаріально посвідченому Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 27.12.2006 року, та витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно власником нежитлової будівлі «Заводоуправління», А-3Н, загальною площею 2637,2 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] стає АТ «ХАРІМПЕКС», код ЄДРПОУ 23762284 (аркуші архівної справи 78, 79, 80). Виконавчим комітетом Ізюмської міської ради 26.12.2012 року було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно замість договору купівлі - продажу на нежитлову будівлю «Заводоуправління», А-3Н, загальною площею 2637,2 кв.м. яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . (аркуш архівної справи 93), яке було зареєстровано 27.12.2012 року КП «Ізюмське міське бюро технічної інвентаризації» (аркуш архівної справи 94). Крім того, архівна справа на аркушах 82 містить заяву ПП «Овен Плюс» про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а аркуш 83 рішення реєстратора КП «Ізюмське міське бюро технічної інвентаризації» про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію у зв`язку з тим, що в рішенні Господарського суду Харківської області від 25 серпня 2010 року по справі №45/203-10 відомості про об`єкт нерухомості різняться з матеріалами інвентаризаційної справи. Наведене свідчить про те що реєстратор КП «Ізюмське міське бюро технічної інвентаризації» не зареєстрував право власності за позивачем на будівлю корпусу №8 (заводоуправління) літ. «А-2» інв. №77008 загальною площею1661 кв.м. оскільки за адресою [ADDRESS] такий об`єкт нерухомості не існує. У відповіді на відзив (ас 101) позивач зазначив що факт того, що будівля корпус №8 (заводоуправління) літ. «А-2» інв. №77008 загальною площею1661 кв.м. та будівля «Заводоуправління», літ. А-3Н, загальною площею 2637,2 кв.м. яку займають відповідачі, є одним і тим же об`єктом нерухомості і тому не потребує додаткового доказування. Відповідно до ч.3 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказуванню. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі системного аналізу матеріалів справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини суд дійшов таких висновків. Позивач належними та допустимими доказами не довів що об`єкт нерухомості право власності на який визнано рішенням Господарського суду Харківської області від 25.09.2010 року по справі № 45/203-10, а саме будівля корпусу № 8 (заводоуправління) літ "А-2" інв. № 77008 площею 1661 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] та нежитлова будівля «Заводоуправління», літ. А-3Н, загальною площею 2637,2 кв.м., що знаходиться за адресою» [ADDRESS] , є одним і тим же об`єктом нерухомості. Позивач належними та допустимими доказами не обґрунтував обставини підстави позову, не надав суду доказів щодо звернення до правоохоронних органів у зв`язку з шахрайськими діями відповідно до яких спірне майно у серпні 2004 року було відчужено на підставі недійсних документів первісним власником ТОВ «Енергосоюз», потім іншим добросовісним набувачам, а потім відповідачам по справі (ас.2, абз.5), що продавець, який продав спірне майно не був його власником і не мав права його відчужувати (ас.1, абз. 2). Предметом позову позивач не визначив визнання недійсною будь якої з угод по переходу права власності на спірне нерухоме майно, обмежившись вимогою про витребування майна з чужого, незаконного володіння. Натомість матеріали справи свідчать про інше. Усі угоди пов`язані з переходом права власності на спірне майно вчинені у визначеній законом нотаріальній формі з подальшою державною реєстрацією таких прав. Будь яка зі згаданих угод не була визнана судом у встановленому законом порядку недійсною. Відповідно до диспозиції ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Оскільки відповідачі по справі громадяни України [PERSON] та [PERSON] є законними власниками нежитлової будівлі «Заводоуправління», А-3Н, загальною площею 2637,2 кв.м., що знаходиться за адресою» [ADDRESS] , а позивач просить витребувати будівлю корпусу № 8 (заводоуправління) літ "А-2" інв. № 77008 площею 1661 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог викладених у заяві про зміну підстав позову.

Outcome: dismissed