Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

22 травня 2024 року до Рівненського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява [PERSON] (далі-позивач) до [PERSON] (далі -відповідачка) про розірвання шлюбу. Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи. Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 08 грудня 2020 року Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №1695. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що у них з дружиною відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Почуття любові та поваги один до одного втрачено. Також зазначає, що відповідачка вчиняє відносно нього домашнє насильство, через, що вимушений був звернутись у поліцію. Примирення між сторонами вважає неможливим. При цьому вказує, що відповідачка не надає згоди на розлучення. 11 липня 2024 року відповідачка подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задовольнити із врахуванням наведених у відзиві на позовну заяву доводів. У своєму відзиві на позовну заяву відповідачка визнала факт відсутності спільних інтересів, наявності різних поглядів на життя, відсутності взаєморозуміння. А також підтвердила втрату почуттів любові та поваги одне до одного. Разом з тим, категорично заперечила факт вчинення нею протиправних дій «домашнього насильства» відносно позивача, оскільки це не відповідає дійсності, зазначивши про намір спростувати наведене під час розгляду адміністративних матеріалів Рівненським районним судом Рівненської області у справі №570/2932/24. Просила врахувати презумпцію невинуватості, регламентовану положенням статті 62 Конституції України, а також відсутність належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вчинення нею відносно позивача «домашнього насильства». У відзиві на позовну заяву, відповідачка зазначила, що з метою розірвання шлюбу 22 лютого 2024 року вони з позивачем звернулися до органу ДРАЦС в м. Рівному, подавши заяву про розлучення. 23 березня 2024 року до органу ДРАЦС в м. Рівному позивач не з`явився. Наведеним відповідачка спростовує зазначений позивачем факт ненадання нею згоди на розлучення. З огляду на вище наведене, відповідачка вказує на відсутність предмету спору в даній справі та вважає, що на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України провадження у даній справі підлягає закриттю. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 30 травня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі, призначено судове засідання за участю сторін на 26 червня 2024 року. 03 червня 2024 року, відповідачка була додатково повідомлена про дату, час та місце розгляду справи телефонограмою. 25 червня 2024 року представником відповідачки адвокатом Цуняком В.Й. через канцелярію суду подано клопотання про відкладення розгляду справи, у якому представник відповідачки просив відкласти розгляд даної цивільної на іншу дату, оскільки відповідачкою не отримано ухвалу про відкриття провадження, копію позовної заяви та додатків до неї. Також, просив врахувати його зайнятість, як захисника в межах кримінального провадження, яке перебуває на розгляді Гощанського районного суду по справі №564/301/24. 25 червня 2024 року, через канцелярію суду, представником позивача - адвокатом Щербяк Ю.В. подано підписану позивачем заяву про розгляд справи без участі, в якій просив розглянути справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, призначене на 26 червня 2024 року за його відсутності. Не заперечив щодо розгляду справи у разі відсутності відповідачки, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, строк на примирення просив не надавати. 26 червня 2024 року судове засідання не відбулося у зв`язку із клопотанням представника відповідачки. Розгляд справи відкладено на 11:00 год. 04 липня 2024 року. 28 червня 2024 року, сторони телефонограмами були додатково повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. 03 липня 2024 року, через канцелярію суду, відповідачкою подане клопотання про відкладення розгляду справи, у якому просить відкласти розгляд справи призначений на 04 липня 2024 року, з метою реалізації своїх процесуальних прав, вказавши про неотримання нею копії позовної заяви та додатків до неї. 04 липня 2024 року судове засідання не відбулося у зв`язку із клопотанням відповідачки. Розгляд справи відкладено на 10:00 год. 11 липня 2024 року. 11 липня 2024 року через канцелярію суду, позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати. У судове засідання 11 липня 2024 року сторони не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08 грудня 2020 року, який зареєстрований Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис №1695. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Зі змісту позовної заяви про розірвання шлюбу та відзиву на позовну заяву, вбачається, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Також між ними відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння. Подружжя мало намір розірвати шлюб у позасудовому порядку. У листі Рівненського відділу ДРАЦС у Рівненському районі Рівненської області від 10 липня 2024 № 3074/34.12.-04-05 «Про інформацію» значиться, що 22 лютого 2024 року подружжям [PERSON] та [PERSON] подано спільну заяву про розірвання шлюбу, яке не має дітей, №47-34.12-05-03-03. Проте, подружжя не з`явилось. До матеріалів справи долучено пояснення [PERSON] надані працівникам поліції 01 травня 2024 року, в яких повідомляється, що [INFO] його дружина [PERSON] нецензурно виражалася в його бік, порвала йому сорочку та агресивно поводилася, била по обличчю. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору. Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 СК України регламентує, що вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Наведені відповідачкою\~доводи щодо\~відсутності предмету\~спору та\~наявності підстави\~для закриття\~провадження у\~справі спростовуються\~матеріалами справи,\~відповідно до\~яких сторонам,\~як подружжю, яке не має спільних дітей, не вдалося досягти згоди щодо розірвання шлюбу у позасудовому порядку. Тож, суд вважає, що відсутні підстави для закриття провадження у справі. З огляду на предмет спору та встановлені судом обставини, суд прийшов до переконання, що сім`я сторін [PERSON] та [PERSON] розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому згідно ст.112 СК України наявні всі підстави для розірвання даного шлюбу. Також суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо вчинення відповідачкою «домашнього насильства» відносно позивача, а тому суд позбавлений можливості перевірити викладені позивачем обставини та надати їм правову оцінку. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно вимог ст.ст.141, 142 ЦПК України, оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, то позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що були сплачені ним при подачі позову до суду, тобто 605,60 грн та стягнути з відповідача на користь позивача решту суми сплаченого судового збору у розмірі 605,60 грн.

Outcome: approved