Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-11 00:00:00

Стислий виклад позицій заявниці та заінтересованих осіб: представник [PERSON] - адвокат Родіков І.С. просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком його довірительки, а також внести зміни в актовий запис про народження дитини № 13 від 19.09.1999, що складений виконавчим комітетом Сенечівської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області на [PERSON] , а саме: змінити запис в графі батько з [PERSON] на [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Сенечів Долинського (Калуського) району Івано-Франківської області. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Фактично мама його довірительки ще за п`ять років до народження доньки [PERSON] , тобто з 1994 року, почала вести сімейне життя без укладення шлюбу з односельчанином [PERSON] , [INFO] . Вони проживали разом, були пов`язані спільним побутом та вели спільне господарство в будинку її матері [PERSON] . [INFO] [PERSON] народила доньку [PERSON] . Біологічним батьком останньої є [PERSON] , проте, оскільки на момент народження дитини її батьки не перебували офіційно в шлюбі, то в книзі реєстрації актів цивільного стану запис про батька [PERSON] . [PERSON] вчинено відповідно до вимог ст. 135 СК України. [INFO] [PERSON] помер. Про те, що останній є біологічним батьком [PERSON] вказує аналіз ДНК на батьківство № 41856 від 01.03.2024. Встановлення батьківства має важливе юридичне значення, оскільки необхідне для оформлення спадщини. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала, просила її задовольнити. Додатково зазначила, що хоче довести батьківство з метою прийняття спадщини після смерті батька. Її мама з татом проживали разом більше 12 років в маминому будинку. Розійшлись вони, коли їй виповнилося 5 років. Але вони з [PERSON] і надалі продовжували підтримувати зв`язок. Він завжди до них приходив, допомагав по господарству. Вона вчила з татом уроки, її мама готувала йому їсти, натомість батько допомагам їм з дровами та іншими господарськими роботами, які потребували фізичної сили. Коли вона (заявниця) виїхала за кордон, вже вона почала фінансово допомагати своєму батьку, оскільки він почав хворіти. Згодом у нього стався інсульт, про що їй повідомили сусіди. Вона відразу ж перерахувала на банківську карту кошти, щоб його відвезли в лікарню. Сама також виїхала додому, однак, коли вона перебувала на кордоні, їй повідомили з лікарні, що батько помер. У лікарні тато пробув тільки 2 дні. Коли його тіло вже було дома, його двоюрідний брат рекомендував їй взяти у батька зразки для експертизи, щоб надалі можна було підтвердити факт батьківства, тому що її батько у свідоцтві записаний зі слів матері. Встановлення даного факту необхідне для прийняття спадищни, оскільки за татом рахується земля, будинок. Інших спадкоємців першої черги, які б претендували на спадщину, у тата нема. Після того, як вони з матір`ю розійшлись, іншої сім`ї він не створив. Його батьки померли раніше нього. Представник заявниці - адвокат Родіков І.С. підтримав позицію своєї довірительки, просив заяву задовольнити. Надалі подав заяву, в якій просив продовжувати та завершувати розгляд справи за його відсутності (а.с. 43). Представник заінтересованої Вигодської селищної ради Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, у системі "Електронний суд" сформував заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що у вирішенні справи покладається на об`єктивне рішення суду за наявними у справі матеріалами (а.с. 34). Представник заінтересованої особи Долинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністрества юстиції в судове засідання не з`явився, будь-яких заперечень щодо заяви не висловлював. Заяви та клопотання заявниці, заінтересованих осіб, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 24.05.2024 заяву [PERSON] залишено без руху та надано заявниці строк на усунення її недоліків. 03 червня 2024 року представник заявниці подав заяву на усунення недоліків з долученими до неї доказами. Ухвалою суду від 03.06.2024 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами окремого провадження з викликом заявниці та заінтересованих осіб. 10 червня 2024 року представник заявниці подав заяву про заміну заінтересованої особи. Ухвалою суду від 10.06.2024 замінено належну заінтересовану особу. 25 червня 2024 року представник заінтересованої особи Вигодської селищної ради у системі "Електронний суд" сформував заяву про розгляд справи за його відсутності. 27 червня 2024 року представник заявниці подав заяву про продовження та завершення розгляду справи за його відсуності. Фактичні обставини, встановлені судом: згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 05.09.2017, [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00045222213 від 28.05.2024, відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 21). Як вказала заявниця, у її свідоцтві про народження її батьком записаний [PERSON] , хоча фактично її татом є [PERSON] , з яким її мама [PERSON] проживала разом, вела спільне господарство, однак у зареєстрованому шлюбі з ним не перебувала. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вони з [PERSON] проживали однією сім`єю 12 років. Потім він почав зловживати спиртними напоями, тому вони розійшлись. Вони почали проживати окремо, проте і надані продовжували спілкуватись, ходити один до одного, допомагати по господарству. За час спільного проживання вони мали намір узаконити свої відносини, але перед реєстрацією шлюбу [PERSON] випив зайвого, його звільнили з роботи, що потягнуло суперечки, та як наслідок вони відмовились від укладення шлюбу. У зв`язку із зловживанням останнім алкоголем, [PERSON] немав постійного місця роботи, стабільних доходів, тому, коли народилась [PERSON] (заявниця), вона змушена була записати відомості про її батька ( [PERSON] ) на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, оскільки їй необхідно було отримувати допомогу від держави та якось утримувати дочку, хоча все село знає, що батьком її дитини є саме [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, на що вказує свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 24.02.2024 (а.с. 8). Як вбачається з результатів дослідження № 41856 Аналіз ДНК на батьківство, ймовірність батьківства [PERSON] відносно [PERSON] становить 99,99999% (а.с. 11). Свідок [PERSON] у судовому засіданні показав, що він є двоюрідним братом покійного [PERSON] . Він знав, що останній у свідоцтві про народження своєї дочки не записаний як батько, оскільки такий запис зроблено зі слів матері. Тому, коли його брат помер, він (свідок) запропонував заявниці провести експертизу, яка б могла підтвердити факт батьківства. Ще коли вони забирали із заявницею [PERSON] з моргу, вони хотіли відібрати в нього взірці для експертизи, проте їм повідомили, що таке вони матимуть можливість зробити вдома. Тому вони придбали в аптеці спеціальну баночку, до якої відібрали волосся від покійного та передали його для проведення ДНК аналізу. Він завжди знав, що саме [PERSON] є батьком [PERSON] . Остання дбала про нього, фінансово підтримувала, організувала його поховання. В свою чергу [PERSON] також завжди підтримував зв`язок зі своєю дочкою, казав, що побудований ним будинок залишить саме їй. Інших спадкоємців першої черги, які б претендували на його майно, немає. Згідно із довідкою № 47 від 25.04.2024, [PERSON] , який помер [INFO] , до смерті був зареєстрований в [ADDRESS] . На день смерті був зареєстрований та проживав один (а.с. 9). На час смерті [PERSON] належав житловий будинок по [ADDRESS] , на що вказує витяг з Державного реєстру речових прав № 362396600 від 18.01.2024 (а.с. 7). Довідка № 55 від 31.05.2024 свідчить про те, що на даний час на житловий будинок по [ADDRESS] спадкоємків, крім [PERSON] , немає (а.с. 22). [PERSON] звернулая до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , однак у видачі такого їй було відмовлено, оскільки не встановлено факт родинних відносин із спадкодавцем, на що вказує повідомлення приватного нотаріуса за вих. № 34/02-14 від 29.04.2024 (а.с. 10). Таким чином, [PERSON] просить встановити факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , був її батьком, однак в актовому записі про її народження записаний він як [PERSON] . Встановлення даного факту їй необхідно для прийняття спадщини. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, не має. Оцінка суду: суд, вислухавши сторону заявниці, дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, заслухавши свідків, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги відсутність заперечень зі сторони заінтересованих осіб, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи з такого. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до змісту ч. 1, ч. 2 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно із ч. 1, 2 ст. 128 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Верховний Суд у постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 зазначив, що предметом доказування у справах про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи; тлумачення норм ст. 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства; підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст. 128 СК України). Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права, згідно із ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зауважив, що "на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства" (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Калачова проти росії" від 07 травня 2009 року, заява № 3451/05). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявницею було надано належні та допустимі докази на підтвердження наявності обставин, які свідчать про те, що [PERSON] є її батьком, а саме надано належні докази, які свідчать про наявність кровного споріднення та достовірність біологічного походження її від померлого шляхом проведення аналізу ДНК. Таким чином, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту батьківства [PERSON] по відношенню до заявниці [PERSON] . Метою встановлення даного факту є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже, такий факт породжує юридичні наслідки. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, який зареєстровано 14.01.2011 за № 55/18793, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання. Згідно із п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Положеннями ст. 134 СК України визначено, що на підставі рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог про встановлення факту батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , народженої [INFO] , тому підлягає задоволенню й вимога про внесення змін до актового запису про народження останної в частині відомостей про її батька. Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту батьківства породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити, оскільки вимога її законна, обґрунтована та доказово підтверджена письмовими доказами, в тому числі висновком аналізу ДНК, показаннями свідків, які в свою чергу є послідовними та логічними, а тому не викликають сумніву в їх правдивості. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved