Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

05 червня 2024 року позивачка [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно їх малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 11.11.2019 року зазначений шлюб було розірвано. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , у відповідності до свідоцтва про народження якої, актовий запис № 1360 від 20 грудня 2016 року, вчинений Заводським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, її матір`ю є позивачка, а батьком відповідач. Відповідач тривалий час ухиляється від обов`язків по вихованню доньки, матеріально її не забезпечує, долею та життям дитини не цікавиться. На даний час дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на повному її утриманні. 14 лютого 2020 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] , з яким мешкає однією родиною, дитина добре до нього ставиться та вважає його своїм батьком, оскільки він дійсно піклується про позивача та її дитину. Згідно характеристики директора дошкільного підрозділу «Квіточка» Ліцею №37 імені [PERSON] , [PERSON] відвідує дошкільний заклад з 2019 року. За цей час проявила себе як добра, життєрадісна дитина. [PERSON] виховується у повній сім`ї, прив`язана до мами, [PERSON] , яка проводить з дочкою весь вільний час. Вітчим [PERSON] в силу своєї трудової зайнятості, приділяє вихованню дитини менше часу, але виявляє непідробний інтерес до життя дочки. Рідного батька [PERSON] дівчинка не знає, і їхньому житті та в дитячому садку він ніколи не з`являвся. Сім`я матеріально забезпечена, [PERSON] має все необхідне для життя і відвідування саду, має відповідний віку фізичний розвиток. Турбуючись про долю своєї малолітньої доньки [PERSON] , враховуючи її інтереси, позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом, оскільки відповідач протягом усього життя його малолітньої доньки матеріально її не утримував, вихованням дитини не займався, не приділяв їй уваги, не цікавиться її життям. Таким чином, відповідач не маючи об`єктивних причин, пов`язаних зі станом фізичного або психічного здоров`я, ухилився від обов`язків по вихованню своєї малолітньої доньки. Також, відповідач веде антигромадський, аморальний спосіб життя, неодноразово судимий за скоєння злочинів, у зв`язку з чим утримується в установі виконання покарань. Від представника відповідача [PERSON] адвоката Мельник І.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначила, що притягнення відповідача до кримінальної відповідальності та відбуття покарання за вироком суду не є підставою для позбавлення батьківських прав. Також позивачка умисно постійно створювала перепони та робила все можливе, щоб батько уникав зустрічей з дитиною та відповідно зробила не можливим виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку малолітньої доньки. На сьогоднішній день відповідач не звертався до відповідних уповноважений органів для вжиття заходів реагування щодо припинення позбавлення його права як батька на підтримання регулярних стосунків і прямих контактів з дитиною, оскільки не хотів травм психологічного і емоційного характеру для дитини, а також будь-яких суперечок із позивачкою, яка жодним чином не йшла на компроміс. Таким чином, обмежена участь батька в житті доньки спричинена неналежним усвідомленням матір`ю необхідності участі батька у вихованні доньки, незважаючи на конфліктні стосунки між сторонами. Відповідач фактично позбавлений позивачкою можливості спілкуватися із донькою, що призводить до того, що формування відношення дитини до батька відбувається лише за впливом матері. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Плетенко К.Ю. підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили задовольнити позов. Позивач [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що під час проживання з відповідачем однією сім`єю, він вживав наркотичні засоби, що і стало причиною розірвання шлюбу. Коли позивачка знаходилась на восьмому місяці вагітності, відповідача ув`язнили за вчинення злочину. Згодом, коли дитині виповнилося чотири роки, відповідач звільнився з місць позбавлення волі, проте з дитиною не спілкувався, донька взагалі його не знає як батька, він для неї зовсім чужа людина. Мати відповідача періодично спілкувалась з дитиною, проте відповідач бажання виховувати чи спілкуватися з дитиною не виявляв, жодної допомоги дитині не надавав. Вважає, що спосіб життя відповідача не дозволяє нормально виховувати дитину, адже під час спільного проживання з позивачкою, відповідач виносив з дому речі та не повертав, вчиняв злочини, за що і був засуджений. Крім того, позивач вважає, що поява у житті дитини відповідача спричинить їй психологічну травму, оскільки донька його не знає та сприймає як батька іншого чоловіка, який дійсно її виховує та піклується про неї. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Мельник І.М. в судовому засіданні зазначили, що позовні вимоги визнають частково, а саме в частині стягнення аліментів, проти позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , заперечували. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що до його ув`язнення в 2016 році, проживав з позивачкою, знімали житло, він робив ремонт у квартирі, працював. Наркотичні засоби не вживав, тільки пробував декілька разів. Після того, як звільнився з місць позбавлення волі у 2020 році, позивачка почала чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною. У 2021 році його знову ув`язнили за вчинення злочину. Матеріально він дитину не утримував, але допомагала позивачу та дитині його матір [PERSON] . Вважає, що він може виконувати батьківські обов`язки, планує після звільнення з місць позбавлення волі виховувати доньку та піклуватися про неї. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , які кожна окремо підтвердили факт того, що [PERSON] фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , бажання спілкуватися з дитиною відповідач не виявляв. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що її син відповідач [PERSON] любить свою доньку та бажає її виховувати. Вона як бабуся дитини, надавала матеріальну допомогу, син цього не робив, оскільки знаходився в місцях позбавлення волі. Вважає, що поведінка її сина може виправитися. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності та з урахуванням Висновку від 19.07.2023 року про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Рішення ухвалити з урахуванням найкращих інтересів дитини. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено\~в судовому\~засіданні,11 листопада 2019 року рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська між позивачкою та відповідачем було розірвано шлюб (арк. с. 25). Сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , у відповідності до свідоцтва про народження якої, актовий запис № 1360 від 20 грудня 2016 року, вчинений Заводським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, її матір`ю є позивачка, а батьком відповідач (арк. с. 12). Відповідач [PERSON] тривалий час ухиляється від обов`язків по вихованню доньки: матеріально її не забезпечує, долею та життям дитини не цікавився. На даний час дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на повному її утриманні. 14 лютого 2020 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] (арк. с. 19), з яким мешкає однією родиною, дитина добре до нього ставиться та вважає його своїм батьком, оскільки він піклується про позивача та її дитину. Згідно характеристики директора дошкільного підрозділу «Квіточка» Ліцею №37 імені [PERSON] , [PERSON] відвідує дошкільний заклад з 2019 року. За цей час проявила себе як добра, життєрадісна дитина. [PERSON] виховується у повній сім`ї, прив`язана до мами, [PERSON] , яка проводить з дочкою весь вільний час. Вітчим [PERSON] в силу своєї трудової зайнятості, приділяє вихованню дитини менше часу, але виявляє непідробний інтерес до життя дочки. Рідного батька [PERSON] дівчинка не знає, і їхньому житті та в дитячому садку він ніколи не з`являвся. Сім`я матеріально забезпечена, [PERSON] має все необхідне для життя і відвідування саду, має відповідний віку фізичний розвиток(арк. с. 15). Відповідач протягом усього життя його малолітньої доньки матеріально її не утримував, ніякої іншої допомоги на утримання доньки не надавав, не розпочав сплачувати аліменти і після відкриття провадження у даній справі про позбавлення його батьківських прав. Крім того, як встановлено у судовому засіданні, відповідач дійсно не приймав будь-якої участі у вихованні доньки, до спеціалістів служби у справах дітей він не звертався, до суду теж, не прагнув розпочати спілкування з дитиною та реалізувати свої батьківські права. Також, відповідач не вжив будь-яких заходів до зміни способу життя, відновлення або створення прийнятного для виховання дитини середовища. На даний час відповідач відбуває покарання за вчинення злочину. Таким чином, відповідач фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню доньки. Суд знаходить слушними доводи позивачки про те, що звернутись до суду її змусили інтереси дитини - її дорослішання, необхідність вирішувати організаційні питання її життя без участі відповідача, який фактично лише формально залишається батьком, а реально не бере ніякої участі у житті дитини протягом усього її життя, не виконував навіть своїх обов`язків з її утримання. З довідки навчального закладу вбачається, що вихованням та утримання малолітньої [PERSON] займається виключно її мати, позивачка у справі. Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у зв`язку з їх винною поведінкою: ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей або зловживання батьківськими правами, шкідливого впливу на дітей своєю аморальною антигромадською поведінкою, якщо засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Батьки можуть бути також позбавлені батьківських прав якщо вони є хронічними алкоголіками чи наркоманами. Згідно зі ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Таким чином, у судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що [PERSON] , не маючи об`єктивних причин, пов`язаних зі станом фізичного або психічного здоров`я, ухилився від обов`язків по вихованню своєї малолітньої доньки, тому суд вважає за необхідне, враховуючи інтереси малолітньої дитини, позбавити відповідача відносно неї батьківських прав. Також, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 29.09.2021 року по справі № 459/3411/17, провадження № 61-10531св21. 29.09.2021 року під час перегляду судових рішень про задоволення позову про позбавлення батьківських прав по справі № 459/3411/18 Верховний Суд роз`яснив, що\~позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також\~права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Також, Верховний Суд зауважив, що лише\~факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав не свідчить про його інтерес до дитини та реальне бажання змінити поведінку. Під час перегляду судових рішень, Верховний Суд виходив з того, що\~ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Верховний Суд зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Задовольняючи позов, суд виходить виключно з інтересів малолітньої [PERSON] і, враховуючи, що відповідач за наявності бажання спілкуватись з дитиною може реалізувати своє право відповідно до ст. 168 Сімейного кодексу України, а за умов дійсної зміни свого ставлення до батьківських обов`язків згідно зі ст. 169 Сімейного кодексу України має право звернутись до суду з заявою про поновлення його батьківських прав, при чому суд перевірить, наскільки змінилася його поведінка та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановить рішення відповідно до інтересів дитини. У відповідності з ч.2\~ст.166 Сімейного кодексу України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язків щодо утримання дитини, тому суд вважає необхідним задовольнити у цій частині позовні вимоги. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За своєю суттю аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дитини та вказує щомісячну суму аліментів, яку слід стягнути з відповідача в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу). Оскільки платник аліментів є працездатним, має добрий стан здоров`я, інших утриманців не має, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, що не буде надто обтяжливим для відповідача. У зв`язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді, а саме судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved