Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

У травні 2024 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернулося з позовною заявою ТОВ «Коллект центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 24211,63 грн. та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.10.2021 р. між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ Мікрофінанс» та відповідачем укладено Кредитний договір №7894782, згідно якого кредитодавець надав Відповідачу грошові кошти (кредит) в сумі 12359,00 грн. строком на 15 днів. Як зазначено в позові, ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ Мікрофінанс» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі 12359,00 грн., встановленому Договором, що підтверджується квитанцією про перерахування коштів. 29.11.2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ Мікрофінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 29/11-1, згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог за кредитним договором № 7894782. При цьому, 10.03.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» було укладено Договір відступлення права вимоги № 10-03/2023/01, згідно з яким відбулося переуступлення прав вимог за кредитним договором № 7894782 укладений між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ Мікрофінанс» та [PERSON] . Як зазначає позивач, відповідач не виконує належним чином умов договору в частині повернення грошових коштів, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості в загальному розмірі 24211,63 грн., з яких: 12359,00 грн. - заборгованість за кредитом; 9473,11 грн. - заборгованість за відсотками; 1853,85 грн. - заборгованість по комісії; 88,37 грн. - 3 % річних; 437,30 грн. - втрати від інфляції. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом з метою стягнення боргу в примусовому порядку. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.05.2024 матеріали позовної заяви передані на розгляд судді Матвєєвій Ю.О. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.05.2024 року справу прийнято до свого провадження, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 29.10.2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ Мікрофінанс» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 7894782 відповідно до умов якого відповідачу були надані грошові кошти в сумі 12359,00 грн. в строк до 13 листопада 2021 року. 29 листопада 2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ Мікрофінанс» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено Договір про відступлення права вимоги № 29/11-1, відповідно до умов якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ Мікрофінанс» відступило право вимоги до боржника за Кредитним договором № 7894782 від 29 жовтня 2021 року укладеним з [PERSON] . У свою чергу, на підставі договору про відступлення права вимоги № 10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року ТОВ «Вердикт капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржника за Кредитним договором № 7894782 від 29 жовтня 2021 року укладеним з [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 7894782 від 29 жовтня 2021 заборгованість [PERSON] складає 24211,63 грн., з яких: 12359,00 грн. - заборгованість за кредитом; 9473,11 грн. - заборгованість за відсотками; 1853,85 грн. - заборгованість по комісії; 88,37 грн. - 3 % річних; 437,30 грн. - втрати від інфляції. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. ст. 525, 526, 546 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. При цьому, положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач належним чином свої зобов`язання не виконував, а тому утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 10.05.2024 року становить 24211,63 грн., з яких: 12359,00 грн. - заборгованість за кредитом; 9473,11 грн. - заборгованість за відсотками; 1853,85 грн. - заборгованість по комісії; 88,37 грн. - 3 % річних; 437,30 грн. - втрати від інфляції. Відповідач в судове засідання не з`явився, не надав доказів що заборгованість є меншою чи відсутня. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 24211,63 грн.. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат. Згідно з положеннями ч. ч. 1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються зсудового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Як зазначив Верховний Суд у постановах від 07.12.2020 у справі № 922/3708/19, а також, від 01.10.2021 у справі № 607/14338/19-ц, проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт, а також суд не вправі зменшувати розмір витрат на професійну допомогу адвоката. В матеріалах справи відсутнє клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. У зв`язку з вищевикладеним відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 грн. тавитрати за надану правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн.

Outcome: approved