Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

03 квітня 2024 року позивач звернулася до Корабельного районного суду м. Миколаєва, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який зареєстрований 31 липня 2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 516. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 08 квітня 2024 року позовну заяву разом з додатками направлено до Миколаївського районного суду Миколаївської області Жовтневого районного суду Миколаївської області за підсудністю, в порядку\~статті 31 ЦПК України. В свою чергу, ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області позовну заяву разом з додатками направлено до Жовтневого районного суду Миколаївської області за підсудністю, в порядку\~статті 31 ЦПК України. Справа надійшла до Жовтневого районного суду Миколаївської області 03 червня 2024 року. Справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 05 травня 2005 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв`язку з чим втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім`ї неможливе. На вказану дату та час позивач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений судом про дату, час і місце судового засідання належним чином. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, виданого 31 липня 2009 року, серії [NUMBER] , сторони уклали шлюб 31 липня 2009 року, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 516. Сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим 05 жовтня 2009 року виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] , виданим 06 вересня 2012 року виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, де сторони вказані як батьки дітей. Шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У своїй позовній заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин, що є свідченням того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім`ю, у зв`язку з чим позов [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку з чим, суд вважає можливим задовольнити клопотання позивача та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, присвоєне при державний реєстрації шлюбу, « [PERSON] ». Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved