Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

У березні 2024 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №R01.00404.004644552 від 10.12.2018 року в сумі 21 034,92 грн, а також вирішити питання розподілу судових витрат. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилався на те, що 10.12.2018 року між АТ "Ідея Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №R01.00404.004644552, у відповідності до якого остання отримала кредитні кошти з нарахуванням процентів зі строком кредитування 51 місяць. 07 липня 2023 року між АТ "Ідея Банк" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №07072023, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права кредитора за вимогами до відповідача за кредитним договором. На дату звернення ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до суду, [PERSON] не виконувала свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить - 21 034,92 грн. та складається з: - суми боргу по тілу кредиту - 10862,44 грн.; - суми боргу по відсоткам - 10172,48 грн. З огляду на те, що [PERSON] допустила неналежне виконання умов кредитного договору, позивач вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.03.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Сторонам встановлено строк на подання заяв по суті справи. Відповідач надала до суду відзив, у якому заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачем не надано кредитного договору та первинних банківських документів на підтвердження наявності заборгованості. Також вказувала, що згідно додаткової угоди до кредитного договору, позивач визнав, що сума боргу складає 6 750 грн., а не заявлені у позові 21034,92 грн. Позивачем надано відповідь на відзив, у якій наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх доведеність належними та допустимими доказами в повному обсязі, додав у якості доказу виписку по рахунку за кредитним договором. Так, судом встановлено, що 10.12.2018 року між АТ "Ідея Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №R01.00404.004644552, у відповідності до якого остання отримала кредитні кошти у сумі 14 213,95 грн. з нарахуванням процентів в розмірі 30,45% річних та строком кредитування 51 місяць. Відповідно до п. 2.1. цього договору, позичальник зобов`язалась повертати кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 51 щомісячних внесках, згідно графіку щомісячних платежів. Згідно наданої ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» виписки по рахунку за кредитним договором №R01.00404.004644552 від 10.12.2018 року, того ж дня [PERSON] отримала кредит на свій рахунок у сумі 14 213,95 грн. З даної виписки також вбачається рух коштів по кредитному договору. 11.02.2022 року між АТ "Ідея Банк" та [PERSON] було укладено Додаткову угоду №R01.00404.004644552/1 до кредитного договору №R01.00404.004644552, за умовами якої сторони визнали наявність боргу позичальника за кредитом станом на 11.02.2022 року у сумі 18 654,27 грн. та погодили умови реструктуризації заборгованості. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України). Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (п. 3 ст. 510 Цивільного кодексу України). Позичальник зобов`язується повернути (погасити) кредитодавцеві кредит, сплатити проценти згідно умов договору. Відповідно до змісту ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. В порушення зазначених норм закону та умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість станом на 07.07.2023 року у розмірі 21 034,92 грн., яка складається з: суми боргу по тілу кредиту - 10862,44 грн.; суми боргу по відсоткам - 10172,48 грн. 07.07.2023 року між АТ "Ідея Банк" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №07072023, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права кредитора за вимогами до відповідача за кредитним договором. Відповідно до Витягу з реєстру боржників №2 до договору факторингу №07072023 від 07.07.2023 року, до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за кредитним договором №R01.00404.004644552 від 10.12.2018 року, боржник: [PERSON] . Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані докази, суд вважає встановленим та доведеним, що АТ "Ідея Банк" та [PERSON] , діючи вільно, на власний розсуд, уклали кредитний договір. При цьому, суд враховує, що правомірність укладеного між сторонами кредитного договору як правочину ким-небудь із сторін не оспорена, тому він є чинним і обов`язковим для виконання. АТ "Ідея Банк" надало відповідачу кредитні кошти, які остання повинна була повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у строки і на умовах, передбачених цим договором. Однак, як встановлено судом, відповідач порушила умови укладеного кредитного договору, оскільки належним чином не виконала свого зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується розрахунком, наданим позивачем, який є повним, чітким, узгоджується з умовами кредитного договору, а також випискою по рахунку відповідачки. Згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже виписка за картковим рахунком (по кредитному договору) або меморіальний ордер/платіжна інструкція є належними доказами щодо перерахування коштів на рахунок позичальника, що відповідно, свідчить про виконання кредитором взятих на себе обов`язків по наданню коштів. Саме таку позицію висловив Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17.12.2020 року у справі 278/2177/15-ц. Посилання [PERSON] на те, що позивачем не надано кредитного договору та первинних банківських документів на підтвердження наявності заборгованості є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, позивачем надано суду копію кредитного договору та виписку по рахунку, яка свідчить про виконання кредитором взятих на себе обов`язків по наданню коштів. Посилання відповідача на те, що згідно додаткової угоди до кредитного договору, позивач визнав, що сума боргу складає 6 750 грн., а не заявлені у позові 21 034,92 грн., також є безпідставними, оскільки згідно вказаної угоди заборгованість склала 18 654,27 грн., при цьому станом на 11.02.2022 року, а заявлена у позові заборгованість у сумі 21 034,92 грн утворилася станом на 07.07.2023 року, тобто пізніше ніж укладено додаткову угоду. На спростування вказаного, відповідачем будь-яких доказів суду не надано. Також суд враховує, що відбулась заміна кредитора, до позивача перейшли права АТ "Ідея Банк" і позивач має право вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за кредитним договором. Згідно ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Виходячи з того, що матеріалами справи підтверджується факт отримання відповідачкою кредитних коштів, невиконання нею договірних зобов`язань щодо повернення кредиту та відсотків, що призвело до утворення заборгованості, а також з того, що відбулась заміна кредитора, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Виходячи з приписів ст. 141 ЦПК України, з відповідача на рахунок позивача підлягає стягненню також судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved