Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

26.03.2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 17.12.2021 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №673. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.12.2021 року між ним та [PERSON] (далі за текстом відповідач) укладено шлюб. У січні 2024 року позивач прийняв рішення припинити шлюбні стосунки через різні погляди на життя з відповідачем. На сьогоднішній день сторони проживають окремо та спільне господарство не ведуть. Спільних дітей від шлюбу не мають. Позивач намагався розірвати шлюб через орган РАЦС, однак відповідач цього не бажає. Спір про поділ майна подружжя між сторонами відсутній. На теперішній час позивач не бажає відновлювати шлюбні відносини, оскільки це суперечить його інтересам, тому змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 19.04.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 18-19). Правом на участь у судовому засіданні сторони не скористалися, подали заяви, кожен окремо, про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримав, додаткового строку на примирення просив не надавати, оскільки сторони не дійшли компромісу, відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем не бажає. Відповідач позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Зазначила, що в подальшому зберігати сім`ю не має наміру через неналежне ставлення до неї, як дружини. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до висновку про задоволення позову за таких підстав. Судом встановлено, що 17 грудня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище\~Праведна) укладено шлюб, який зареєстрований Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №673, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії № [NUMBER] від 23.03.2024 року (а.с.6). Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч. 1 ст.\~24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частина 1 статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно\~ст.110 СК України. Як передбачено ч.2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не застосовує положення\~ст.\~111\~СК України яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач\~не заперечує проти його розірвання, визнавши позовні вимоги. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідно до\~ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємовідносин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп., понесені позивачем та документально підтверджені (а.с.1), стягнути з відповідача на його користь. Інші процесуальні витрати по справі відсутні.

Outcome: approved