Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

4 січня 2024 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Перший Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ТОВ «КСН-Сервіс», в якому [PERSON] просив визнати право власності на транспортний засіб марки «Opel Vectra», державний номерний знак [NUMBER] ; скасувати арешти, заборони відчуження та обтяження, накладені стосовно боржника [PERSON] на вказаний транспортний засіб та припинити його розшук у всіх без виключення виконавчих провадженнях відкритих в зазначених відділах. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував на те, що 17 березня 2020 року він уклав договір купівлі-продажу вказаного автомобіля у ТОВ «КСН-Сервіс», якому на підставі договору комісії відповідач [PERSON] доручив вчиняти правочини від його імені, сплатив за договором визначену вартість 41865 грн, отримав автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Територіальний сервісний центр [NUMBER] відмовив йому у реєстрації автомобіля, оскільки попередній власник має відкриті виконавчі провадження про стягнення боргу, внаслідок чого на придбаний ним автомобіль був накладений арешт та оголошено у розшук. Проте на момент продажу автомобіля жодних виконавчих проваджень стосовно [PERSON] відкрито не було.\~ На теперішній час він як власник позбавлений можливості зареєструвати транспортний засіб та розпоряджатися ним через наявність обтяжень, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 31 січня 2024 року цивільна справа передана за підсудністю до Суворовського районного суду м. Одеси. \~ \~ \~ \~Після надходження позовної заяви до Суворовського районного суду м. Одеси суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. 04 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. 08 липня 2024 року Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надав суду письмові пояснення на позов, відповідно до яких вказав про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). \~ \~ \~ \~Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та повідомив, що через карантинні обмеження не зареєстрував право власності. Автомобіль повністю відремонтований і він ним користується до теперішнього часу . Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за зареєстрованою адресою місця проживання, проте судова повістка повернулася до суду без вручення адресату з довідкою АТ «Укрпошта» - «За закінченням терміну зберігання». Треті особи: Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Перший Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Товариство з обмеженою відповідальністю «КСН-Сервіс» також у судове засідання своїх представників не забезпечили, про слухання справи були повідомлені належним чином. \~ \~ \~ \~В матеріалах справи є клопотання представника Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про розгляд справи у його відсутності. \~ \~ \~ \~Інші учасники з клопотаннями до суду не зверталися, причини своєї неявки суду не повідомляли. Враховуючи неявку відповідача, не подання відзиву відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на таке. В ході розгляду справи\~було встановлено,\~що 17 березня 2020 року [PERSON] уклав з ТОВ «КСН-СЕРВІС» договір купівлі-продажу автомобіля марки «OPEL VECTRA», 1995 року випуску, шасі [NUMBER] , зеленого кольору, який належав [PERSON] . ТОВ «КСН-СЕРВІС» діяло на підставі договору комісії № 5545/20/005059 від 17 березня 2020 року, за умовами якого зобов`язалося за дорученням комітента [PERSON] від свого імені вчинити правочин щодо продажу транспортного засобу, який підпадає під визначення вживаного транспортного засобу відповідно до пункту 189.3 статті 189.3 статті 189 Податкового кодексу України.\~ Згідно з актом технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №5545/20005059 від 17 березня 2020 року проведено огляд транспортного засобу марки «OPEL VECTRA», 1995 року випуску, шасі [NUMBER] , встановлено задовільний стан та визначено ціну продажу -41865 грн.. 17 березня 2020 року між ТОВ «КСН-СЕРВІС» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу та підписано акт огляду реалізованого транспортного засобу та передано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , яке видано 12 березня 2020 року на ім`я [PERSON] , згідно якого автомобіль має державний реєстраційний номерний знак [NUMBER] .\~ За наданими доказами 17 листопада 2023 року звернувся до територіального сервісного центру МВС № 5141 (ТСЦ МВС № 5141) із заявою про перереєстрацію придбаного транспортного засобу. 28 листопада 2023 року позивач отримав відповідь з ТСЦ МВС № 5141, в якій йому було відмовлено у перереєстрації транспортного засобу на підставі вимог п. 40 та 41 Порядку державної реєстрації (переєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, який затверджений Постановою КМУ від 07 вересня 1998 року № 1388.\~ З відповіді також вбачається, що транспортний засіб марки «Opel Vectra», державний номерний знак [NUMBER] , зареєстрований за [PERSON] знаходиться в розшуку, ініцаторами яких є Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Перший Київський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Біляївський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).\~ Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За нормами ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.\~ Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.ч. 1,4 ст. 203 ЦК України). Статтею 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. Згідно з\~вимогами ч.1\~ст.334\~ЦК України\~ право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 34 Закону України «Про дорожній рух» встановлено обов`язкову державну реєстрацію, перереєстрацію, облік транспортних засобів та їх власників, що здійснюються відповідними підрозділами Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.\~ Правове регулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацією договорів, предметами яких є транспортні засоби, здійснюється на підставі Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388.\~ Пунктом 8 Порядку № 1388 визначено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Згідно з пунктом 12 Порядку № 1388 здійснення оптової та роздрібної торгівлі засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС України). Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС України або Держпродспоживслужбі, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС України видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держпродспоживслужбою - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньобудівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану. У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі (пункт 17 Порядку № 1200).\~ Судом встановлено, що транспортний засіб з обліку не знімався і не реєструвався на праві власності за позивачем. Як вбачається з умов договору купівлі-продажу транспортного засобу від 17.03.2020 року укладеного між ТОВ «КСН-Сервіс» та [PERSON] (п.2), передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна в момент підписання цього договору, покупець набуває право власності на транспортний засіб з моменту підписання сторонами даного договору. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.\~ За правилами цієї статті позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.\~ Враховуючи встановлені обставини та надані докази, суд дійшов висновку, що позивач не довів, що його право оспорюється або не визнається іншою особою, та за наявності договору купівлі-продажу, відсутні підстави для висновку щодо порушення прав позивача. Щодо вимог про скасування арешту, заборони відчуження та обтяження, накладені стосовно боржника [PERSON] на вказаний транспортний засіб та припинення його розшуку, в цій частині позову суд звертає увагу на те, що позивачем не надано взагалі відомостей як про наявність обтяжень з зазначенням дати обтяження і органу державної виконавчої служби, який приймав відповідне рішення, з відомостями про сторони виконавчого провадження, на чиї права можуть вплинути заявлені вимоги, а також доказів на підтвердження таких даних. Таких відомостей не має і у відповіді з ТСЦ МВС № 5141. Клопотань з приводу отримання доказів також не було заявлено. Рішення суду не може грунтуватися на припущеннях. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1\~ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1\~ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до вимог ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За вимогами ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з нормами ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК). Отже, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що він є необгрунтованим і недоказаним належними доказами, тому не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed