Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що 08.08.2008 року між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, від якого у них народився син - [PERSON] 29.08.2014 року шлюб між ними було розірвано. 05.05.2018 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Дитина - [PERSON] проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач вихованням дітей не займається, будь-якої матеріальної допомоги ну утримання дитини не надає. Спільної згоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, у зв`язку з чим звернулась до суду з позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 08.04.2024 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 18-19). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10.04.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 21). 02.05.2024 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі - 15 000,00 грн. З моменту розлучення відповідач регулярно зустрічається з сином, проводить з ним відпустки в межах України та закордоном. Позивач з сином виїхали закордон та він надав на це свій дозвіл. Остання зустріч з сином була у 2019 році, вони спілкуються по телефону. На утримання він щомісячно перераховує кошти, всього з січня 2023 року по квітень 2024 року перерахував 121 000,00 грн, не менше мінімального гарантованого законом на дитину розміру, таким чином виконував свої батьківські обов`язки. При розгляді спору просить врахувати ті обставини, що на його утриманні є ще троє неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (пасинок). Його подружжя з [PERSON] мають статут багатодітної сім`ї. Також, на його утриманні знаходиться батьки пенсіонери- [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , 1949 року народження. Позивачем не долучено до позовної заяви доказів щомісячних витрат на утримання сина, а тому не можна встановити, скільки вона щомісячно витрачає на дитину (а.с. 36-38). Представник позивач у судовому засіданні зазначила, що у зв`язку з поданням відповідачем свідоцтва про народження дітей, просять стягнути аліменти в частині 1/6, щодо того, що зменшити аліменти у зв`язку з тим, що на утриманні відповідача перебувають пасинок та батьки похилого віку не доведено належними та допустимими доказами. Відповідач та його представник у судовому засіданні просили задовольнити позов частково та стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 15 тис. грн. та врахувати, що у відповідача на утриманні перебувають інші діти та батьки пенсійного віку, вважають, що такої суми достатньо для матеріальних потреб дитини. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, заслухавши думку сторін у справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] батьками якого є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.07.2010 року (а.с. 11). Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 29.08.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 12-13). Згідно посвідченого перекладу з польської мови виписки свідоцтва про одруження [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 14-15). Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Між сторонами виникли правовідносини щодо зобов`язання батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Предметом доказування є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 с. 182 Сімейного кодексу України). Неповнолітній син [PERSON] проживає разом з позивачем [PERSON] , що сторонами в судовому засіданні не заперечувалось. Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком багатодітної сім`ї, що підтверджується посвідкою серії [NUMBER] від 07.08.2019 року, виданою Службою у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації (а.с. 58). [INFO] народилися [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно, батьками яких є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 59, 60). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.61). Згідно довідки про заробітну плату [PERSON] , який працює в АТ «Державний ощадний банк України» з 30.08.2016 року та з жовтня 2023 року по березень 2024 року отримав 676 250,01 грн (а.с. 71). Суд констатує, що аліменти - це платіж, спрямований на утримання дітей, і повинен бути достатнім для цього та співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків, і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дітей в коштах у розмірі, необхідному для їх життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, їх гармонійного розвитку, з врахуванням визначеного законом рекомендованого розміру прожиткового мінімуму для дитини. При визначені розміру аліментів судом враховуються обставини, що передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України та норми статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", яким встановлений прожитковий мінімум для дітей віком 6 до 18 років - 3 196,00 грн. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами перебування на його утриманні [PERSON] , [INFO] , та батьків - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , 1949 року народження, отже вказані доводи не беруться судом до уваги. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінивши надані у справі докази, з огляду на те, що обоє батьків зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя, вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача враховує наявність у сторін малолітньої дитини, відсутність між сторонами домовленості щодо розміру участі обох батьків в утриманні дитини, діючи виключно в найкращих інтересах дитини виконуючи обов`язок якнайкращого забезпечення її права на належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку і на збереження достойного рівня життя до досягнення дитиною повноліття, підтвердження відповідачем наявності у нього можливості забезпечувати сина, враховуючи наявність у відповідача на утримані двох малолітніх дітей, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині наявного існування обов`язку у відповідача матеріально утримувати свою дитину та вважає справедливим та законним стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.04.2024 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] , що при цьому не становитиме надмірного тягаря для відповідача. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1 073,60 грн. На підставі викладено та

Outcome: partial