Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Рябченко К.П., звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача і до досягнення дитиною трирічного віку, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з 18.10.2023 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі позивачка завагітніла. На теперішній час строк вагітності складає 20 тижнів. З початку квітня 2024 року позивачка та відповідач проживають окремо через те, що останній відноситься до неї з неповагою, постійно ображає, отже сім`я фактично розпалась. Відповідач є військовослужбовцем, але матеріальну допомогу на її утримання не надає, а вона позбавлена можливості працювати через стан вагітності, отже вона вимушена була звернутись до суду із вказаним позовом. На підставі ст.ст.274,276 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Відповідачу направлялись копія позовної заяви і додатків. 05.07.2024 відповідач засобами телефонного зв`язку повідомив, що позовні вимоги [PERSON] визнає та не заперечує проти їх задоволення, що підтверджується телефонограмою секретаря судових засідань Туркалової І.В. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі з 18.10.2023, який був зареєстрований Первомайським відділом ДРАЦС у Первомайському районі Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що складений актовий запис №322, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.10.2023. [PERSON] є вагітною та перебуває на обліку у Консультативній поліклініці КНП «Первомайська центральна міська багатопрофільна лікарня», що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №85. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно з ч.1 статті 84\~СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Частина 4 статті 84\~СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Відповідно до ч.5 ст.84\~СК України аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, яка перебуває в стані вагітності, а також дружина з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Частиною 1 статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, військовослужбовцем, отримує заробітну плату. Відомості про те, що він має на утриманні інших осіб, у суду відсутні. Крім того, відповідач визнав позов щодо сплати аліментів в частці від свого доходу. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивачка та відповідач не вирішили. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісяця під час вагітності та до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.\~430\~ч.\~1\~п.\~1\~ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.5 Закону України\~«Про судовий\~збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, а тому в силу ч.6 ст.141 судові витрати у справі, які складаються з судового збору, слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved