Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

У вересні 2020 року позивач в особі представника звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Виробничо-Наукове Підприємство «Укрзооветпромпостач», третя особа: [PERSON] про відшкодування витрат, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодування моральної шкоди. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 16.07.2018 в с. Колонщина Макарівського району Київської області за участю автомобіля «DAF», державний номерний знак [NUMBER] , з причепом «Schmitz», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобілем «Nissan X-Trail» державний номерний знак [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено зазначені транспортні засоби. Винуватим у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON] . Автомобіль «DAF», державний номерний знак [NUMBER] , з причепом «Schmitz», державний номерний знак [NUMBER] належить на праві приватної власності [PERSON] . Згідно договору найму автомобіля від 11.01.2016 вказаний автомобіль переданий в тимчасове користування [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Виробничо-Наукове Підприємство «Укрзооветпромпостач» строком до 12.01.2019. На момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] знаходився в стані виконання своїх трудових обов`язків. Відповідно до Звіту № 20/07-ТЗ від 25.07.2018 про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу «Nissan X-Trail» державний номерний знак [NUMBER] складає 344753,46 грн, при цьому вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan X-Trail» державний номерний знак [NUMBER] становить 419875,42 грн, а дійсна ринкова вартість - 344753,46 грн, у пошкодженому стані ринкова вартість автомобіля становить 135757,58 грн. Тобто, позивач зазначає, що у зв`язку з пошкодженням його автомобіля зазнав матеріальних збитків у сумі 208995,88 грн. 05.05.2020 позивачем було отримано страхове відшкодування від ПАТ «НАСК «ОРАНТА», в якому була застрахована цивільно-правова відповідальність водія «DAF», державний номерний знак [NUMBER] , з причепом «Schmitz», державний номерний знак [NUMBER] в розмірі 100000,00 грн. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача різницю між нанесеним матеріальним збитком та страховим відшкодуванням в сумі 108955,88 грн; моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн; витрати на проведення оцінки в сумі 1900,00 грн, витрати на проведення автотехнічної експертизи в сумі 6000,00 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 9500,00 грн та судовий збір. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02.09.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач скористався своїм правом та представник відповідача направив до суду заяву про продовження процесуальних строків та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження і перехід до загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.04.2021 клопотання представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Виробничо-Наукове Підприємство «Укрзооветпромпостач» - Ніколайчук Л.В. про витребування доказів по цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Виробничо-Наукове Підприємство «Укрзооветпромпостач», третя особа: [PERSON] , про відшкодування витрат, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено частково. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ОРАНТА» (ідентифікаційний номер: 00034186; місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д) не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали, надати суду належним чином завірені копії всіх документів страхової справи по страховим випадкам по договору № ам- 7461348 від 21.06.2018 року, включаючи: заяви, договір страхування, оцінки, звіти, рішення про виплати. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Пасат Консалтинг Груп» (ідентифікаційний номер: 37889199; місцезнаходження: 03141, м. Київ, вул. Волгоградська, буд. 41-А) не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали, надати суду належним чином завірені копії документів, а саме: - касову книгу за 08.08.2018 року та 20.07.2018 року; - квитанції ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» до прибуткового касового ордеру №2 від 08.08.2018 року на суму 6000,00 грн.; - квитанції ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» до прибуткового касового ордеру №20/07-ТЗ від 20.07.2018 року на суму 1900,00 грн., підстава договір від 20.07.2018 року №20/07-ТЗ; - договір від 20.07.2018 року за №20/07-ТЗ укладений з ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» за припущення відповідача на суму 6000,00 грн.; - договір від 20.07.2018 року за №20/07-ТЗ укладений з ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» на суму 1900,00 грн.; - сервісну книжку автомобілю Nissan X-Trail [NUMBER] 2008 року випуску ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] ; - договір від 19.05.2020 року за №19/05 з адвокатом Шимко Андрієм Олександровичем; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Nissan X-Trail [NUMBER] 2008 року випуску ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] . В частині вимог клопотання щодо витребування матеріалів судової справи №370/2073/18, провадження №3/370/655/18 від Макарівського районного суду Київської області та оригіналів документів - відмовлено. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.04.2021 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Виробничо-Наукове Підприємство «Укрзооветпромпостач» - Ніколайчук Л.В. про розгляд справи за правилами загального позовного провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Виробничо-Наукове Підприємство «Укрзооветпромпостач», третя особа: [PERSON] , про відшкодування витрат, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У лютому 2024 представник відповідача подав до суду додаткові письмові пояснення, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з підстав викладених, зокрема, у додаткових поясненнях. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, [PERSON] 16.07.2019 о 07 год. 25 хв. в с. Колонщина Макарівського району Київської області, керуючи автомобілем «DAF», державний номерний знак [NUMBER] , з причепом «Schmitz», державний номерний знак [NUMBER] , при зміні напрямку руху не переконався, що це буде небезпечно та не створить небезпеки іншим учасникам руху, на дорозі з двостороннім рухом, що мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, здійснив об`їзд, не надавши при цьому перевагу зустрічному транспорту (при виконанні об`їзду) при утрудненому зустрічному роз`їзді маючи на смузі свого руху перешкоду не дав перевагу зустрічному руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем «Nissan X-Trail» державний номерний знак [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив п. 10.1, 11.3, 13.4 Правил дорожнього руху України. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 10.01.2020 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постановою Київського апеляційного суду від 20.02.2020 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.01.2020, відповідно до якої [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі щодо нього - закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, - без змін. Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Автомобіль «DAF», державний номерний знак [NUMBER] , з причепом «Schmitz», державний номерний знак [NUMBER] на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Згідно договору найму автомобіля від 11.01.2016 та додаткового договору від 26.01.2017 автомобіль «DAF», державний номерний знак [NUMBER] , з причепом «Schmitz», державний номерний знак [NUMBER] , було передано в тимчасове користування [PERSON] до ПрАТ «Виробничо-Наукове Підприємство «Укрзооветпромпостач» строком до 12.01.2019. Наказом (розпорядженням) № 133/06 від 11.05.2010 [PERSON] було прийнято на роботу до ПрАТ «Виробничо-Наукове Підприємство «Укрзооветпромпостач». На момент дорожньо-транспортної пригоди 16.07.2020 [PERSON] знаходився в стані виконання своїх трудових обов`язків, що підтверджується дорожнім листом № 1091185 від 09.07.2018. Таким чином, відповідальною за дорожньо-транспортну пригоду від 16.07.2018 є саме ПрАТ «Виробничо-Наукове Підприємство «Укрзооветпромпостач». Відповідно до Звіту № 20/07-ТЗ від 25.07.2018 про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу «Nissan X-Trail», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 16.07.2018, вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу «Nissan X-Trail», державний номерний знак [NUMBER] , складає 344753,46 грн, при цьому вартість відновлювального ремонту автомобіля «Nissan», державний номерний знак [NUMBER] складає 419875,42 грн, а дійсна ринкова вартість - 344753,46 грн. Враховуючи Звіт № 20-1/07-тз про оцінку транспортного засобу ринкова вартість автомобіля Nissan X-Trail», державний номерний знак [NUMBER] у пошкодженому стані становить 135757,58 грн. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у зв`язку із пошкодженням його автомобіля зазнав матеріальних збитків в сумі 208995,88 грн, виходячи з розрахунку: 344753,46 грн (ринкова вартість автомобіля) - 135757,58 грн (вартість автомобіля в пошкодженому стані) = 208995,88 грн. Цивільно-правова відповідальність водія «DAF», державний номерний знак [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована полісом обов`язкового страхування № АМ7461348 в ПАТ «НАСК «ОРАНТА». 05.05.2020 позивачем було отримано на особистий рахунок страхове відшкодування в сумі 100000,00 грн., що підтверджується випискою по надходженням по картці/рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) за договором SAMDNWFC0012562734 від 10.12.2014 по рахунку [PERSON] за період 05.05.2020 - 05.05.2020. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно до статті 1166 ЦК України, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 1 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається зі змісту п.5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, «У разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.», тобто, особа яка проводить огляд пошкодженого транспортного засобу лише у разі потреби проводить виклик зацікавлених осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тобто, розмір страхового відшкодування не покриває фактичного розміру шкоди на відновлення пошкодженого автомобіля «Nissan X-Trail», державний номерний знак [NUMBER] . Таким чином, сума збитку, яку має відшкодувати ПрАТ «Виробничо-Наукове Підприємство «Укрзооветпромпостач» з урахуванням виплати страховиком страхового відшкодування складає: 208995,88 грн (матеріальний збиток) - 100000,00 грн (сума страхового відшкодування з боку ПАТ «НАСК «ОРАНТА») = 108995,88 грн. (розмір майнової вимоги). Відшкодувань від ПрАТ «Виробничо-Наукове Підприємство «Укрзооветпромпостач» позивач не отримав, що не спростовано стороною відповідача. Стаття 1194 ЦК України передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін. Частина 22.1. ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004, чітко визначає, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Разом з тим, підтвердженням того, що Звіт є допустимим та достатнім доказом розміру завданого матеріального збитку є і той факт, що ПрАТ «НАСК «ОРАНТА» визнала його та виплатила позивачу страхове відшкодування в межах ліміту страхової суми в розмірі 100000,00 грн. Згідно ст. 36.7 Закону, рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку. Як встановлено судом, Звіт № 20/07-ТЗ від 25.07.2018 та Звіт № 20-1/07-тз не були оскаржені. Як вбачається з матеріалів справи, за проведення авто технічної експертизи [PERSON] сплатив 6000,00 грн, що підтверджується договором № 20/07-ТЗ про проведення авто товарознавчого дослідження (оцінки) ТЗ від 20.07.2018, квитанцією до прибуткового касового ордера ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» № 2 від 08.08.2018 та витрати на проведення оцінки в сумі 1900,00 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» № 20/07-ТЗ від 20.07.2018. Таким чином, відповідач повинен відшкодувати [PERSON] шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду в розмірі 108955,88 грн., а тому в даній частині позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача заподіяної моральної шкоди у розмірі 30000,00 грн., суд виходить з наступного. Як зазначає позивач, неправомірні винні дії [PERSON] , які полягали в порушенні правил дорожнього руху, спричинили значні пошкодження автотранспортного засобу, що фактично унеможливило його використання. Це, в свою чергу, призвело до негативних змін у життєвих і виробничих стосунках позивача, а також вимагало від позивача витрачати свій власний час та зусилля для відновлення попереднього стану, докладати додаткові зусилля пов`язані для отримання відшкодування та відстоювання своїх прав у суді. Окрім того, введення карантинних заходів в Україні та в м. Києві, відповідно до яких вводились обмеження на користування міським та міжміським публічним транспортом, значно посилило негативні наслідки дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Аналіз положень ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, свідчить про встановлення в цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода (в т.ч. моральна), завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб`єктами, у спеціальний спосіб тощо). Правило генерального делікту закріплено у ст. 1166 ЦК України стосовно майнової шкоди та у ст. 1167 ЦК України стосовно моральної шкоди. Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. За правилом генерального делікту відповідальність за завдання шкоди покладається на особу, яка цю шкоду завдала, тобто на безпосереднього заподіювача. Статті 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану у законі особу - власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача. Так, ст. 1187 ЦК України, встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При з`ясуванні фактів, з якими закон пов`язує відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обов`язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування. Як передбачено п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п. 9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами та доповненнями, розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених позовних вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Відповідно до п. 9 зазначеної постанови: «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості» Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ст. ст.12, 81 ЦПК України. Виходячи з викладеного вище, розглядаючи справу у відповідності до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог, приймаючи до уваги обґрунтування моральної шкоди з боку позивача, обставин її завдання з вини водія [PERSON] , моральних переживаннях позивача, які знаходяться безпосередньо у причинно-наслідковому зв`язку, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу в частині стягнення моральної шкоди та стягнути з відповідача, суму у відшкодування моральної шкоди в розмірі - 10000,00 грн. За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Щодо вимоги про стягнення витрат на правову допомогу сумі 9500,00 грн, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Крім того, ч. 4 ст. 136 ЦПК України, встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з матеріалів справи, між адвокатом Шимко Андрієм Олександровичем та [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги № 19/05 від 19.05.2020. Згідно рахунку-фактури № 19/05 від 19.05.2020 [PERSON] сплатив ФОП Шимко Андрію Олександровичу за правову допомогу згідно договору 19/05 від 19.05.2020 суму в розмірі 9500,00 грн. Сторони договору про надання правової допомоги № 19/05 від 19.05.2020 свої зобов`язання за ним виконали в повному обсязі, адвокат на замовлення клієнта надав обсяг правової допомоги на умовах визначених даним договором, та підтвердження щодо якої містяться в матеріалах справи № 752/16909/20, а клієнт здійснив оплату наданої правової допомоги у розмірі 9500,00 грн., що підтверджується дублікатом квитанції № 0.0.1710308397.1 від 19.05.2020 на суму 4750,00 грн, дублікатом квитанції № 0.0.1710296732.1 від 19.05.2020 на суму 4750,00 грн. Враховуючи вищевикладене, оскільки з врахуванням вимог чинного законодавства, стороною позивача були надані відповідні розрахунки та докази надання адвокатських послуг, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі - 9500,00 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved