Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що штаб-сержант [PERSON] проходив військову службу в [INFO] на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії 3 групи інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « [INFO] » (тип Б). Наказом по прикордонному загону від 17 березня 2022 року № 77 ОС «Про особовий склад» визначено виплатити останньому грошову компенсацію за невикористані за 2015 рік 14 діб, невикористані за 2016 рік 14 діб, невикористані за 2017 рік 14 діб, невикористані за 2018 рік 14 діб, невикористані за 2019 рік 14 діб, 2020 рік 14 діб, за 2021 рік 14 діб, за 2022 10 рік 14 діб додаткової відпустки як учаснику бойових дій. Відповідно до розрахункового листа за травень 2022 року сума склала 49 446,88 грн. Військовослужбовця виключено зі списків особового складу прикордонного загону, з 15 березня 2022 року, у зв`язку із смертю. У загиблого залишилась дружина [PERSON] . Згідно з п. 1 глави 6 розділу V Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом МВС № 558 від 25.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за № 854/3206, у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належні, але не отримані ним до дня смерті (загибелі) посадові оклади, оклади за військовими званнями і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер) передаються членам сім`ї померлого, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Тому, на користь відповідача, відповідно розрахункового листа [PERSON] , було здійснено нарахування та виплачено компенсацію за невикористанні дні щорічної основної відпустки у розмірі 15 452,15 грн. та додаткової відпустки як учаснику бойових дій у розмірі 49 446,88 грн. Згідно результатів внутрішнього аудиту діяльності Адміністрації Державної прикордонної служби України, щодо забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей додатковою винагородою на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, виявлено безпідставну виплату, в т.ч. [PERSON] , одноразової грошової допомоги при звільнені. Відповідно до частини 2 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 № 413 затверджено перелік сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу. Також комісією, яка проводила службове розслідування встановлено, що нормами спеціального законодавства, яке врегульовує соціальний захист військовослужбовців та виплату грошового забезпечення в Державній прикордонній службі України, не передбачено питання виплати компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, право на яку військовослужбовець набув за період проходження ним військової служби, але не використав її у зв`язку із загибеллю (смертю). [INFO] в.о. начальника [INFO] [PERSON] на адресу [PERSON] був направлений лист про повернення помилково нарахованих коштів, однак станом на 14.05.2023 відповіді від останньої не надійшло та коштів на рахунок військової частини не надходило. Оскільки відповідач у добровільному порядку безпідставно отримані кошти не відшкодувала, позивач просить суд стягнути з неї 64899,03 грн. заборгованості. Ухвалою суду від 04 червня 2024 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов. З матеріалів справи вбачається, що відповідач 13 червня 2024 року отримала копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви разом з додатками. У встановлений судом строк відзив на позов не подала. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке. Так, судом встановлено, що штаб-сержант [PERSON] проходив військову службу в [INFO] на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії 3 групи інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « [INFO] » (тип Б). Наказом по прикордонному загону від 17 березня 2022 року № 77 ОС «Про особовий склад» визначено виплатити останньому грошову компенсацію за невикористані за 2015 рік 14 діб, невикористані за 2016 рік 14 діб, невикористані за 2017 рік 14 діб, невикористані за 2018 рік 14 діб, невикористані за 2019 рік 14 діб, 2020 рік 14 діб, за 2021 рік 14 діб, за 2022 10 рік 14 діб додаткової відпустки як учаснику бойових дій. Відповідно до розрахункового листа за травень 2022 року сума склала 49 446,88 грн. Військовослужбовця виключено зі списків особового складу прикордонного загону, з 15 березня 2022 року, у зв`язку із смертю. У загиблого залишилась дружина [PERSON] . Згідно з п. 1 глави 6 розділу V Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом МВС № 558 від 25.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за № 854/3206, у разі смерті (загибелі) військовослужбовця належні, але не отримані ним до дня смерті (загибелі) посадові оклади, оклади за військовими званнями і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (у тому числі за весь місяць, у якому військовослужбовець помер) передаються членам сім`ї померлого, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Тому, на користь відповідача, відповідно розрахункового листа [PERSON] , було здійснено нарахування та виплачено компенсацію за невикористанні дні щорічної основної відпустки у розмірі 15 452,15 грн. та додаткової відпустки як учаснику бойових дій у розмірі 49 446,88 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.. Зобов`язання з безпідставного набуття (придбання) майна виникають за наявності трьох умов: 1) має місце набуття або збереження майна; 2) вказане набуття або збереження майна здійснено за рахунок іншої особи; 3) має місце відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. При цьому, правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження №14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач [PERSON] вчинила будь-які зловживання зі свого боку або подала недостовірні дані під час нарахування та виплати їй компенсації за невикористанні дні щорічної основної відпустки у розмірі 15 452,15 грн. та додаткової відпустки як учаснику бойових дій у розмірі 49 446,88 грн. Також в матеріалах справи відсутні дані про те, що нарахування вказаних вище сум коштів відповідачу [PERSON] відбулося внаслідок рахункової помилки. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, враховуючи те, що на підставі зібраних у справі доказів судом не встановлено факту недобросовісного набуття відповідачем [PERSON] коштів у розмірі 64899,03, як і не встановлено наявності рахункової помилки, зазначена сума поверненню [INFO] не підлягає, а тому суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed