Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

03.07.2023 представник позивача КП «Харківські теплові мережі» Вірютіна О.В. звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] відповідно до якого просить: стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за опалення та гарячу воду у сумі 67 295 грн. 16 коп. та судовий збір. В обґрунтування\~\~позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, згідно\~Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-VІІ від 09.11.2017 року\~та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Проте, обов`язку щодо повної та своєчасної сплати за надані послуги відповідачі не здійснювали, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.10.2014 по 31.01.2022 в розмірі 67 295\~грн.\~16\~коп. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2023 справу передано для розгляду судді Колесник С.А Ухвалою суду від 04.07.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Заочним рішенням Київського районного суду м.Харкова від 13.10.2023 позовні вимоги\~\~Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ), [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська буд. 11, код ЄДРПОУ 31557119, р/р [NUMBER] в ФХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України») заборгованість за опалення та гарячу воду за період з 01.10.2014 по 31.01.2022 у розмірі 67 295 (шістдесят сім тисяч двісті дев`яносто п`ять) гривень 16 копійки. Стягнуто солідарно [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ), [PERSON] ( [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] ) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (місцезнаходження м. Харків, вул. Мефодіївська буд. 11, код ЄДРПОУ 31557119, р/р [NUMBER] в ФХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України») витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривня 00 копійок., з кожного по 1342 гривні. 23.10.2023 до суду надійшла заява відповідача [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Темнюкова Марина Ігорівна, про перегляд заочного рішення від 13 жовтня 2023 у цивільній справі № 953/5424/23. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.10.2023 справу передано судді Колесник С.А. Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова від 25.10.2023 заяву було прийнято до провадження та призначено розгляд заяви. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 08.11.2023 заяву відповідача [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Темнюкова Марина Ігорівна, про перегляд заочного рішення від 13 жовтня 2023 у цивільній справі № 953/5424/23 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду,\~- задоволено. Заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2023 року у цивільній справі №953/5424/23 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду - скасувано. Цивільну справу №953/5424/23 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду, призначено до розгляду\~в поряду спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.11.2023 справу передано для розгляду судді Колесник С.А. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. При відкритті провадження у справі судом було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Роз`яснено, що у зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам\~ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Представник відповідача у поданій до суду заяві про перегляд заочного рішення зазначила, що з 07.05.2019 року Відповідач [PERSON] Д, а також її мати [PERSON] не мешкають за адресою: [ADDRESS] , оскільки власник квартири [PERSON] продав останню [PERSON] . Тому за вказаною адресою [PERSON] Д, з 07.05.2019 року не мешкає. Представник зазначає, що у зв`язку з тим, що квартира за адресою: [ADDRESS] була відчужена, то з [INFO] [PERSON] Д, перестала бути споживачем комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , остання не повинна сплачувати виниклу заборгованість за період з 07.05.2019 по 31.01.2022 року. Окрім цього, відповідач вважає, що наявні підстави для відмови позивачу у позові в частині стягнення заборгованості за період з 01.10.2014 по 31.01.2019 у зв`язку із пропуском позовної давності. Також, за період з 31.01.2019 по 07.05.2019 відповідач була неповнолітньою особою, отже на її думку виниклу заборгованість за цей період повинні сплачувати навпіл її батьки [PERSON] та [PERSON] . Виходячи з вищенаведеного [PERSON] не повинна сплачувати будь-яку заборгованість за вказаний період за опалення та гарячу воду (а.с.31-33). 19.12.2023 від представника позивача КП «ХТМ» - Вірютіної О.В. через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про залучення у якості співвідповідача [PERSON] (а.с.87-88). Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.01.2024 клопотання представника позивача КП «Харківські теплові мережі» Вірютіної О.В. про залучення співвідповідача - задоволено. Залучено до участі у справі № 953/5424/23 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду, в якості співвідповідача - [PERSON] (а.с.115). 26.03.2024 від представника позивача КП «ХТМ» - Вірютіної О.В. через систему «Електронний суд» надійшла заява, в якій вказала, що позивачем було долучено співвласника [PERSON] у якості співвідповідача. Щодо позовних вимог відносно [PERSON] Позивач відмовляється на підставі того, що за адресою [ADDRESS] відкрито 2 особових рахунки та заборгованість Відповідачів [PERSON] та [PERSON] до неї не стосуються. В іншій частині позовних вимог - без змін. Також просила у разі розгляду клопотання щодо застосування строку позовної давності, врахувати п.12,п.19 Перехідних положень Цивільного Кодексу України (а.с.142-143). 29.03.2024 від представника відповідача [PERSON] [PERSON] через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про долучення документів, як доказ того, що новим власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.148-151). Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29.04.2024 заяву представника Комунального підприємства «Харківські теплові мережі [PERSON] задоволено. Провадження у цивільній справі № 953/5424/23 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за опалення та гарячу воду в частині стягнення заборгованості з [PERSON] - закрито. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданій 26.03.2024 до суду заяві просила слухати справу без участі представника позивача (а.с. 142-143). Представник відповідача [PERSON] - адвокат Темнюкова М.І. в судовому засіданні проти позову заперечувала в повному обсязі, посилаючись на те, що Відповідач [PERSON] Д, а також її мати [PERSON] з 07.05.2019 року не мешкають за адресою: [ADDRESS] , оскільки власник квартири [PERSON] продав останню [PERSON] . У зв`язку з тим, що квартира за адресою: [ADDRESS] була відчужена, то з [INFO] [PERSON] перестала бути споживачем комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , та не повинна сплачувати виниклу заборгованість за період з 07.05.2019 по 31.01.2022 року. Крім того вважала, що наявні підстави для відмови позивачу у позові в частині стягнення заборгованості за період з 01.10.2014 по 31.01.2019 у зв`язку із пропуском позовної давності. Також, за період з 31.01.2019 по 07.05.2019 відповідач була неповнолітньою особою, отже виниклу заборгованість за цей період повинні сплачувати навпіл її батьки [PERSON] та [PERSON] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася судом своєчасно та належним чином (а.с.163-165,168-169). Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи. Таким чином, подальше відкладення розгляду даної справи буде порушувати права позивача на своєчасний судовий розгляд справи. Суд, вивчивши подані заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані в квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] з централізованою системою теплопостачання, яке здійснює КП "Харківські теплові мережі" (а.с. 3,9). Відповідачі є споживачами послуг теплової енергії шляхом відкриття особового рахунку№ [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені\~Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Згідно зі\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно матеріалів справи, КП «ХТМ» надаються послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідачі, в свою чергу, споживають зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань. Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України\~«Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги в строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.68 ЖК України, плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться, крім квартирної плати, за затвердженими у встановленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно з пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води або до затверджених нормативів (норм) споживання. Порядок формування та затвердження цін і тарифів на житлово-комунальні послуги встановлені ст.31\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги». До повноважень позивача не входить зменшення або збільшення тарифів, встановлених для оплати наданих послуг. Згідно з п. 8 «Правил надання населенню послуг по водо-теплопостачанню і водовідводу», послуги надаються відповідно до умов договору. Але це не означає, що під час відсутності такого договору, відповідачі мають право користуватися послугами, що фактично надаються і не оплачувати їх. Частиною 6\~\~статті 19 Закону України «Про теплопостачання»\~передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до вимог\~\~статті 25 Закону України «Про теплопостачання»\~у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Це випливає з положення\~ст. 11 ЦК України\~відповідно до якої, цивільні права і зобов`язання виникають не тільки з основ передбачених законодавством, а також з дії громадян. Такими діями відповідачів є фактичне користування послугами, що надаються позивачем. Згідно\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Також відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. Щодо посилання представника відповідача про відчуження [PERSON] квартири [ADDRESS] [PERSON] , суд зазначає наступне. Згідно договору купівлі-продажу квартири 07.05.2019 [PERSON] відчужив квартиру [ADDRESS] [PERSON] (а.с.145-146). Із довідки про відсутність заборгованості щодо оплати послуг теплопостачання за особовим рахунком від 08.05.2019 №253, яка була видана [PERSON] вбачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] заборгованості станом на 01.05.2019 не має (а.с.146 зворотній бік). Так, з вказаного вбачається, що [PERSON] відчужив квартира [ADDRESS] з особовий рахунок № [NUMBER] , у свою чергу позивач просить стягнути заборгованість за адресою: [ADDRESS] по особовому рахунку № [NUMBER] , тобто суд приходить до висновку що це різні квартири, з різними особовими рахунками. Посилання представника відповідача на те, що новим власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] суд не бере до уваги, оскільки з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на неруме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] з 18.02.2005, а власником квартири в житловому будинку літ. «А-6» за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] з 07.05.2019, інших власників не зазначено. Враховуючи вищевикладене, те що власником квартири за якою просять стягнути заборгованість є [PERSON] , а також враховуючи положення ст. 156 ЖК України та те, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , суд приходить до висновку, що останні є споживачами послуг. Відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення не виконали, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Як вбачається з Відомості нарахувань та оплату за послуги з теплопостачання, відповідачі є споживачами послуг теплової енергії шляхом відкриття особового рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] за період з 01.10.2014 по 31.01.2022 відповідачі мають заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в розмірі 67\~295,16 грн. (а.с. 2). Доказів того, що послуги відповідачам не надавались, що вни не користувалися наданими послугами і потреби в таких послугах не мали, належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено. Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, та надані позивачем розрахунки, суд приходить до висновку, що зроблені позивачем розрахунки заборгованості є обгрунтованими, та підстав їм не довіряти у суду не має. Розрахунок боргу, наданий позивачем, сумніву не викликає та приймається судом. Досліджуючи вимоги позивача в частині періоду виниклої заборгованості, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 1 ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представником відповідача у заяві про перегляд заочного рішення заявлено про пропуск КП «ХТМ» строку позовної давності щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 01.10.2014 по 31.01.2022. У свою чергу, представник позивача у заяві поданій до суду 26.03.2024 просила врахувати п. 12, п. 19 Перехідних положень Цивільного кодексу України. Так, суд задовольняє клопотання представника відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності до даного позову, оскільки визначений законодавством трирічний строк позивачем було пропущено. Правила про позовну давність мають застосовуватись лише тоді, коли буде доведено існування самого суб`єктивного права. У випадку відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а в зв`язку з необґрунтованістю самої вимоги. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~(із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Строк карантину неодноразово продовжувався. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга\~статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями\~257,\~258,\~362,\~559,\~ 681,\~728,\~ 786, 1293\~цього\~Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України\~у редакції\~Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX\~перелічені всі\~статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав, притягнення до відповідальності. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу. Рівність і недискримінація є одними із основних принципів реалізації прав людини. Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, суд дійшов висновку, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК\~України\~щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями \~257,\~258,\~ 362,\~ 559,\~ 681,\~728,\~786,\~1293\~цього\~Кодексу, підлягає застосуванню і у тому випадку, коли тривалість строку позовної давності, визначена законом, була збільшена за домовленістю сторін на підставі\~статті 259 ЦК України. Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі №679/1136/21. Також, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан. Так, відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Таким чином, з огляду на приписи статей\~256,\~257 ЦК України, на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, який неодноразово був продовжений, введенний Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року\~№ 64/2022 воєнний стан на території України, пункти 12, 19\~Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, а також на встановлені судом обставини, а саме, дату звернення КП «Харківські теплові мережі» із даною позовною заявою та період нарахування останнім заборгованості, що становить з 01 жовтня 2014 року по 31 січня 2022 року, строк позовної давності щодо платежів за період з 01 жовтня 2014 року по 11 березня 2017 року включно позивачем пропущено. Враховуючи викладене, стягненню підлягає заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання з 12 березня 2017 року по 31 січня 2022 року, яка складатиме 52\~542,26 грн. При цьому суд зазначає, що [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 34 ЦК України повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Відповідно до\~ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, [PERSON] набула повної цивільної дієздатності 14.04.2021. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як напідставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1, 2, 5\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи викладене, а також враховуючи заяву про відмову від позовних вимог відносно [PERSON] , суд прийшов до висновку, що позовні вимоги КП Харківські теплові мережі" відносно [PERSON] підлягає залишенню без розгляду, позовні вимоги КП Харківські теплові мережі" відносно [PERSON] , [PERSON] .Д підлягають частковому задоволенню, та стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги за опалення та гарячу воду в сумі 45\~388,76 грн, яка утворилася за період з 12 березня 2017 року по 14 квітня 2021 року, стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за надані послуги за опалення та гарячу воду в сумі 7\~153,50 грн., яка утворилася за період з 15 квітня 2021 року по 31 січня 2022 року. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, та враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково на на 78.08%, у зв`язку з чим з відповідачів на користь КП «ХТМ» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2\~095,67 (2684 грн. Х 78,08%). Також, враховуючи, що з [PERSON] стягнуто 86,39% від суми стягнення, а з [PERSON] та [PERSON] стягнуто 13,61% від суми стягнення, то з [PERSON] на користь КП «ХТМ» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1810,45 грн. (2\~095,67 грн. Х 86,39%), а з [PERSON] та [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 285,22 грн. (2\~095,67 грн. Х 13,61%). На підставі викладеного,

Outcome: partial