Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним та скасування розпорядження № 47/02-06 від 09.04.2024 року про звільнення її з посади директора Медведівського ліцею ім. М. Залізняка Медведівської сільської ради Черкаської області. На обґрунтування поданого позову зазначила, що 01.07.2020 року між нею та Медведівською сільською радою був укладений договір (контракт) про призначення позивачки на посаду директорки опорного закладу освіти «Медведівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів ім. М.Залізняка» Медведівської сільської ради Черкаської області, який в подальшому був переіменований у Медведівський ліцей ім. М.Залізняка Медведівської сільської ради Черкаської області, строком на 6 років. Відповідно до розпорядження сільського голови [PERSON] за № 43/02-06 від 22.03.2023 року «Про звільнення [PERSON] » вона була звільнена з посади директорки Медведівського ліцею ім. М.Залізняка Медведівської сільської ради на підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Згідно з рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 19.05.2023 року у справі № 708/447/23 вище вказане розпорядження визнано незаконним та поновлено позивачку на посаді директора Медведівського ліцею ім. М.Залізняка Медведівської сільської ради. На виконання вказаного рішення суду сільським головою [PERSON] видано розпорядження № 85/02-06 від 20.06.2023 року «Про поновлення на посаді за рішенням суду [PERSON] », яким позивачку поновлено на посаді директора ліцею. Відповідно до постанови Черкаського апеляційного суду від 12.07.2023 року рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 19.05.2023 року в частині визнання незаконним розпорядження про звільнення та поновлення позивачки на посаді директора ліцею залишено без змін. Розпорядженням сільського голови [PERSON] за № 89/02-06 від 21.06.2023 року «Про звільнення [PERSON] » трудовий договір (контракт) від 01.07.2020 із позивачкою був достроково розірваний шляхом звільнення її із посади директорки Медведівського ліцею ім. М.Залізняка Медведівської сільської ради відповідно до п. 7-1 ст. 36 КЗпП України. Згідно з рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 23.08.2023 року у справі № 708/858/23 вище вказане розпорядження визнано незаконним та поновлено позивачку на посаді директора Медведівського ліцею ім. М.Залізняка Медведівської сільської ради. На виконання вказаного рішення суду сільським головою [PERSON] видано розпорядження № 123/02-06 від 24.08.2023 року «Про поновлення на посаді за рішенням суду [PERSON] », яким позивачку поновлено на посаді директора Медведівського ліцею. 17.01.2024 року згідно з постановою Верховного Суду рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 19.05.2023 року та постанова Черкаського апеляційного суду від 12.07.2023 року у справі № 708/447/23 в частині задоволення позовних вимог про визнання незаконним та поновлення позивачки на посаді директора Медведівського ліцею ім. М.Залізняка Медведівської сільської ради було скасовано та змінено формулювання причин звільненя, а саме, п. 2 ст. 40 КЗпПУ на п. 9 ст. 36 КЗпПУ, ч. 2 ст. 38 Закону України "Про повну загальну середню освіту". 09.04.2024 року сільським головою с. Медведівка [PERSON] видано розпорядження № 47/02-06 від 09.04.2024 року про звільнення її з посади директора Медведівського ліцею ім. М. Залізняка Медведівської сільської ради Черкаської області. Позивачка вважає вказана розпорядження сільського голови с. Медведівка [PERSON] незаконним, виходячи з такого. Так, вказаним розпорядженням відповідач припинив трудові відносини з позивачкою, звільнивши її з посади директора ліцею. Трудове законодавство чітко визначає підстави припинення трудових відносин, зокрема і шляхом звільнення, передік яких міститься в ст.ст. 36-43 КЗпПУ, відтак роботодавець зобов`язаний вказати у ньому дату та підстави припинення чи розірвання трудового договору. Чинне законодавство не передбачає такого формулювання як "вважати такою, що звільнена", яке можливе у разі внесення змін в уже існуючий розпорядчий документ про звільнення, проте оскаржуване розпорядження є окремим розпорядчим документом, а не таким, яким внесено зміни у вже існуючий, та містить у мотивувальній частині посилання, що воно видане з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17.01.2024 року, тобто, на виконання рішення суду касаційної інстанції. У той же час, постановляючи рішення у справі у справі № 708/447/23, Верховний Суд касаційну скаргу Медведівської сільської ради задовольнив частково, скасувавши рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 19 травня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 12 липня 2023 року в частині позовних вимог про визнання незаконним розпорядження про звільнення та поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди, відмовивши у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Медведівської сільської ради, Медведівського ліцею ім. М. Залізняка Медведівської сільської ради про визнання незаконним розпорядження про звільнення, поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди та змінивши формулювання причин звільнення [PERSON] з посади директора Медведівського ліцею ім. М. Залізняка Медведівської сільської ради, які зазначені у розпорядженні сільського голови від 22 березня 2023 року № 43/02-06 «Про звільнення [PERSON] », з «пункт 2 статті 40 КЗпП України» на «пункт 9 статті 36 КЗпП України, частина друга статті 38 Закону України «Про повну загальну середню освіту», при цьому змінивши рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 19 травня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 12 липня 2023 року в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, виклавши їх мотивувальні частини у редакції цієї постанови. Таким чином, оскаржане розпорядження видане на виконання рішення суду касаційної інстанції. У той же час, касаційний суд не приймав рішення про звільнення позивачки з посади, лише змінив у ньому підстави звільнення. Позивачка вважає, що відповідач неналежним чином виконав рішення суду, оскільки повинен був внести зміни у розпорядженні сільського голови від 22 березня 2023 року № 43/02-06 «Про звільнення [PERSON] », шляхом видання розпорядження про внесення змін у вище вказане розпорядження та змінивши підстави звільнення, чого відповідачем зроблено не було. При цьому, на час винесення 17.01.2024 року постанови Верховним Судом вона перебувала на посаді директора ліцею, будучи поновленою відповідно до розпорядження № 123/02-06 від 24.08.2023 року, винесеного на підставі рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 23 серпня 2023 року у справі № 708/858/23 за яким визнано незаконним розпорядження сільського голови с. Медведівка Черкаського району Черкаської області [PERSON] № 89/02-06 від 21 червня 2023 року «Про звільнення [PERSON] » та поновлено [PERSON] на посаді директора Медведівського ліцею ім. М.Залізняка Медведівської сільської ради Черкаської області з 22 червня 2023 року, стягнуто з Медведівської сільської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22 червня 2023 року по 23 серпня 2023 року (включно) в сумі 50\~535,00 грн. з відрахуванням при виплаті податків та обов`язкових платежів, передбачених законодавством України. Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 23 серпня 2023 року у справі № 708/858/23 залишено без змін апеляційною інстанцією і в касаційному порядку не оскаржувалося. Позивачка вважає, що на час винесення оскаржуваного розпорядження станом на 09.04.2024 року вона на законних підставах перебувала на посаді директора ліцею і не може бути звільнена з 22 березня 2023 року. Тому оскаржуване розпорядження без зазначення підстави звільнення та з формулюванням "Вважати [PERSON] звільненою з посади директора ... з 22 березня 2023 року..." є незаконним та абсурдним. З 10.04.2024 року на підставі п. 2 виданого розпорядження позивачку не допущено до робочого місця, що є незаконним, оскільки у розпорядчому документі відсутні відомості про її звільнення з посади чи про відсторонення від виконання посадових обов`язків. Незаконним на думку позивачки є і п. 3 оскаржуваного розпорядження, за яким визначено провести повний розрахунок з нею 09.04.2024 року, оскільки розпорядження не містить відомостей про те, що позивачка звільнена з посади 09.04.2024 року. Не відповідає закону і п. 4 оскаржуваного розпорядження щодо внесення змін до трудової книжки про скасування попереднього запису про поновлення працівника на роботі згідно з постановою Верховного Суду від 17.01.2024 року, так як позивачку поновлено на посаді на підставі рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 23 серпня 2023 року у справі № 708/858/23. За таких обставин, позивачка просить визнати незаконним та скасувати розпорядження сільського голови с. Медведівка [PERSON] № 47/02-06 від 09.04.2024 року «Про звільнення [PERSON] з посади директора Медведівського ліцею ім. М.Залізняка Медведівської сільської ради Черкаської області», визнати її такою, що продовжує після 09.04.2024 року перебувати на посаді директора Медведівського ліцею ім. М.Залізняка Медведівської сільської ради на умовах Договору (Контракту) від 01.07.2020 року. У визначений судом строк відповідачем подано суду відзив на позов, у якому проти його задоволення заперечив у повному обсязі та просив відмовити у його задоволенні. На обґрунтування поданого заперечення зазначив, що позивачка [PERSON] у поданому позові ставить вимогу про скасування постанови Верховного Суду від 17.01.2024 року та прийняття рішення, що суперечить прямим вказівкам закону. Так, 19.12.2022 року постановою Чигиринського районного суду Черкаської області позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із корупцією, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу. Постанова Чигиринського районного суду Черкаської області залишена без змін відповідно до постанови Черкаського апеляційного суду від 10.02.2023 року та набрала законної сили 10.02.2023 року. З наведеного слідує, що позивачка з 10.02.2023 року є такою, що за рішенням суду визнана винною у вчиненні правопорушення, пов`язаного з корупцією. А згідно з п. 5 ч. 2 ст. 38 Закону України «Про повну загальну середню освіту» не може обіймати посаду керівника закладу загальної середньої освіти особа, яка за рішенням суду визнана винною у вчиненні правопорушення, пов`язаного з корупцією. Тобто, з 10.02.2023 року позивачка в силу прямої вказівки закону не має права обіймати посаду керівника закладу загальної середньої освіти. Розпорядження № 43/02-06 від 22.03.2023 року щодо звільнення позивачки з займаної посади оскаржене позивачкою та скасоване Чигиринським районним судом Черкаської області та Черкаським апеляційним судом з формальних причин та поновлено позивачку на посаді. Відповідно до розпорядження № 89/02-06 від 21 червня 2023 року позивачку звільнено з посади на виконання вимог закону. Вказане розпорядження оскаржено останньою в судовому порядку та скасовано з формальних причин рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 23.08.2023 року, що набрало чинності. Однак обидві судові справи - і № 708/447/23, і № 708/858/23 стосуються один і тих же правовідносин між тими самими суб`єктами. Оцінку цим правовідносинам було надано у постанові Верховного Суду у справі № 708/447/23 від 17.01.2024 року. Тому задоволення позову буде прямим порушенням Закону України «Про повну загальну середню освіту» та Закону України «Про запобігання корупції» та суперечитиме постанові Верховного Суду у справі № 708/447/23 від 17.01.2024 року. На поданий суду відзив позивачка [PERSON] надала відповідь на відзив, де вважає, що заявлені нею позовні вимоги не стосуються обставин та підстав її звільнення у березні 2022 року, а посилання відповідача є надуманими та зводяться до власної суб`єктивної оцінки. Зазначила, що її звільнення має відбуватися у законний спосіб, в порядку, визначеному законолавством. А відповідач, прийнявши оскаржуване розпорядження, не звільнив її з посади, а відсторонив від виконання посадових обов`язків. Звертає увагу суду на чинність розпорядження № 89/02-06 від 24.08.2023 року щодо поновлення її на посаді. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала у повному обсязі та просила суд його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Додатково пояснила, що її звільнення відповідачем було проведено незаконно, оскільки оскаржуване розпорядження прийняте з численними порушеннями. Предсатвниця позивачки у судовому засіданні , підтримала позовні вимоги своєї довірительки з викладених у позові обставин та підстав , так як вважає, що зміст оскаржуваного розпорядження суперечить нормам трудового законодавства. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснивши, що відповідач, приймаючи оскаржуване розпорядження він виконував вимоги постанови Верховного Суду у справі № 708/447/23 від 17.01.2024 року, а тому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Вислухавши учасників процесу, дослідивши в порядку спрощенного позовного провадження наявні у матеріалах справи докази у межах заявлених вимог та висловлених заперечень, судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Наявний між сторонами спір є трудовим спором, тому до його правового врегулювання застосуванню підлягають норми Кодексу законів про працю України. Відповідно до частини шостої статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою, отже трудовий договір є основною, базовою формою виникнення трудових правовідносин. Визначення трудового договору надано законодавцем у частині 1 статті 21 Кодексу законів про працю України, відповідно до якого трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Підставами припинення трудового договору є укладення трудового договору (контракту), всупереч вимогам Закону України «Про запобігання корупції», встановленим для осіб, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом року з дня її припинення (пункт 7-1 статті 36 КЗпП України). Підстави припинення трудового договору регламентовані статтею 36 Кодексу законів про працю України. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є підстави, передбачені іншими законами. Як передбачено п. 5 ч. 2 ст. 38 Закону України «Про повну загальну середню освіту» Не може обіймати посаду керівника закладу загальної середньої освіти особа, яка за рішенням суду визнана винною у вчиненні правопорушення, пов`язаного з корупцією. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Під час розгляду справи судом встановлено, що 01.07.2020 між Медведівською сільською радою в особі голови сільської ради Лавриненка О.Г. та [PERSON] був укладений контракт, відповідно до якого позивачка призначена директором опорного закладу освіти «Медведівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ст. ім. М.Залізняка» Медведівської сільської ради Черкаської області терміном на 6 років (а.с. 11-15). Рішенням Медведівської сільської ради від 04.10.2022 за № 22-6/VІІ «Про перейменування закладів освіти та затвердження Статутів в новій редакції» перейменовано опорний заклад освіти «Медведівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів ім. М.Залізняка» Медведівської сільської ради Черкаської області в Медведівський ліцей ім. М.Залізняка Медведівської сільської ради та затверджено його Статут у новій редакції (а.с. 16). Розпорядженням сільського голови с. Медведівка Іванченка А.О № 43/02-06 від 22.03.2023 «Про звільнення [PERSON] » трудовий договір (контракт) зі позивачкою від 01.07.2020 був достроково розірваний, а її звільнено із займаної посади за ініціативою роботодавця за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. У подальшому, рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 19.05.2023 року у справі № 708/447/23 (провадження № 2/708/125/23) позов [PERSON] про визнання незаконним розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволено частково (а.с. 52-60). Зокрема визнано незаконним розпорядження від 22.03.2023 року м«Про звільнення [PERSON] » та поновлено її на посаді директора Медведівського ліцею ім. М.Залізняка Медведівської сільської ради Черкаської області з 23.05.2023 року. При ухваленні вказаного рішення суд виходив із того, що під час розгляду справи не встановлено виявленої невідповідності працівника [PERSON] займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи. Також суд дійшов висновку, що запис у трудовій книжці про звільнення з роботи працівника, притягнутого до кримінальної або адміністративної відповідальності за корупційні правопорушення, пов`язані із порушенням обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», повинен бути здійснений саме з посиланням на пункт 71 ст. 36 КЗпП України. Вказане рішення у частині поновлення [PERSON] на роботі допущено до негайного виконання. Відповідно до постанови Черкаського апеляційного суду від 12.07.2023 року рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 19.05.2023 року в частині визнання незаконним розпорядження про звільнення та поновлення позивачки на посаді директора ліцею залишено без змін (а.с. 61-73). Після поновлення позивачки на роботі на виконання рішення суду, відповідно до розпорядження сільського голови с. Медведівка від 21.06.2023 за № 89/02-06 «Про звільнення [PERSON] » позивачка була звільнена із займаної посади директора Медведівського ліцею ім. М.Залізняка Медведівської сільської ради Черкаської області з 21 червня 2023 року відповідно до п. 71 ст. 36 КЗпП України (а.с. 75), де підставою звільнення зазначено посилання на роз`яснення головуючого судді Чигиринського районного суду Черкаської області Акулова Є.М. по справі № 708/447/23 за провадженням № 2/708/125/23 від 19.05.2023, лист Чигиринського районного суду Черкаської області № 708/888/22/1003/2023 про набрання законної сили постанови по справі № 708/888/22 до провадження № 3/708/636/22, за якою притягнуто до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, пп. 4,5 ч. 2 ст. 38 ЗУ «Про повну загальну середню освіту», п. «Б» ч. 5.3 розділу 5 трудового договору (контракту) від 01.07.2020, п. 71 ст. 36 КЗпП України. Згідно з рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 23.08.2023 року у справі № 708/858/23 визнано незаконним розпорядження сільського голови с. Медведівка Черкаського району Черкаської області [PERSON] № 89/02-06 від 21 червня 2023 року «Про звільнення [PERSON] » та поновлено [PERSON] на посаді директора Медведівського ліцею ім. М.Залізняка Медведівської сільської ради Черкаської області з 22 червня 2023 року, стягнуто з Медведівської сільської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22 червня 2023 року по 23 серпня 2023 року (включно) в сумі 50\~535,00 грн. з відрахуванням при виплаті податків та обов`язкових платежів, передбачених законодавством України та допущено рішення до негайного виконання в частині поновлення на посаді (а.с. 76-92). Відповідно до\~постанови Черкаського\~апеляційного суду\~від 11.10.2023\~року у справі № 708/858/23 рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 23.08.2023 року залишено без змін (а.с. 94-103). На виконання вказаного рішення суду сільським головою [PERSON] видано розпорядження № 123/02-06 від 24.08.2023 року «Про поновлення на посаді за рішенням суду [PERSON] », яким позивачку поновлено на посаді директора Медведівського ліцею (а.с. 93). 17.01.2024 року згідно з постановою Верховного Суду рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 19.05.2023 року та постанова Черкаського апеляційного суду від 12.07.2023 року у справі № 708/447/23 в частині задоволення позовних вимог про визнання незаконним та поновлення позивачки на посаді директора Медведівського ліцею ім. М.Залізняка Медведівської сільської ради було скасовано та змінено формулювання причин звільненя, а саме, п. 2 ст. 40 КЗпПУ на п. 9 ст. 36 КЗпПУ, ч. 2 ст. 38 Закону України "Про повну загальну середню освіту" (а.с. 20-39). 09.04.2024 року сільським головою с. Медведівка [PERSON] видано розпорядження № 47/02-06 від 09.04.2024 року про звільнення її з посади директора Медведівського ліцею ім. М. Залізняка Медведівської сільської ради Черкаської області. В п. 1 оскаржуваного розпорядження зобов`язано вважати [PERSON] звільненою з посади директора Медведівського ліцею ім. М.Залізняка Медведівської сільської ради з 22 березня 2023 року на підставі п. 9 ст. 36 КЗпПУ, ч. 2 ст. 38 Закону України "Про повну загальну середню освіту". З п. 2 виданого розпорядження вбачається, що позивачку не допущено до робочого місця з 10.04.2024 року. В п. 3 оскаржуваного розпорядження визначено головному бухгалтеру провести повний розрахунок з позивачкою датою цього наказу. Пункт 4 оскаржуваного розпорядження містить зобов`язання про внесення змін до трудової книжки про скасування попереднього запису про поновлення працівника на роботі згідно з постановою Верховного Суду від 17.01.2024 року. В той же час, з даних трудової книжки позивачки (а.с. 43-47) із запису № 16 вбачається, що останню поновлено на посаді на підставі рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 23 серпня 2023 року у справі № 708/858/23 відповідно до розпорядження № 123/02-06 від 24.08.2023 року. Таким чином, під час розгляду справи судом встановлено, що касаційну скаргу Медведівської сільської ради задоволено частково, рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 19 травня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 12 липня 2023 року в частині позовних вимог про визнання незаконним розпорядження про звільнення та поновлення на роботі, відшкодування моральної шкоди скасовано, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Медведівської сільської ради, Медведівського ліцею ім. М. Залізняка Медведівської сільської ради про визнання незаконним розпорядження про звільнення, поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди відмовлено, змінено формулювання причин звільнення [PERSON] з посади директора Медведівського ліцею ім. М. Залізняка Медведівської сільської ради, які зазначені у розпорядженні сільського голови від 22 березня 2023 року № 43/02-06 «Про звільнення [PERSON] », з «пункт 2 статті 40 КЗпП України» на «пункт 9 статті 36 КЗпП України, частина друга статті 38 Закону України «Про повну загальну середню освіту». Також рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 19 травня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 12 липня 2023 року в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінено, виклавши їх мотивувальні частини у редакції цієї постанови. З аналізу вказаної постанови можна дійти висновку, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані роботодавцем лише у випадках виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці (пункт 2 частини першої статті 40 КЗпП України). Згідно з частиною другою статті 65-1 Закону України «Про запобігання корупції» особа, яка вчинила корупційне правопорушення або правопорушення, пов`язане з корупцією, однак судом не застосовано до неї покарання або не накладено на неї стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, пов`язаними з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або такою, що прирівнюється до цієї діяльності, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку. Не може обіймати посаду керівника закладу загальної середньої освіти особа, яка за рішенням суду визнана винною у вчиненні правопорушення, пов`язаного з корупцією (пункт 5 частини другої статті 38 Закону України «Про повну загальну середню освіту»). Відповідно до пункту «б» частини 5.3 розділу 5 договору (контракту) з директором опорного закладу освіти «Медведівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ст. ім. М. Залізняка» Медведівської сільської ради від 01 липня 2020 року керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний за ініціативи власника або уповноваженого ним органу управління до закінчення терміну його дії у разі одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом, у результаті чого для закладу виникли значні негативні наслідки (нанесено збитки, виплачено штрафи і т. ін.). У постанові Верховного Суду також встановлено, що [PERSON] займала посаду директора Медведівського ліцею та як депутат місцевої ради вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією; постановою Чигиринського районного суду Черкаської області від 19 грудня 2022 року, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 10 лютого 2023 року, [PERSON] визнано винуватою у вчиненні правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частинами першою, другою статті 172-7 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6 800,00 грн. При цьому стягнення у вигляді позбавлення права обіймати певну посаду чи займатися певною діяльністю судом до неї не застосовувалось. Як підстави для звільнення позивачки у оспорюваному розпорядженні сільського голови від 22 березня 2023 року вказано пункти 4, 5 частини другої статті 38 Закону України «Про повну загальну середню освіту», пункт «б» частини 5.3 розділу 5 трудового договору від 01 липня 2020 року та пункт 2 частини першої статті 40 КЗпП України, але під час розгляду справи існування такої підстави для звільнення працівника як пункт 2 частини першої статті 40 КЗпП України суди не встановили. Тому зробили висновок про задоволення вимог щодо визнання незаконним розпорядження про звільнення позивачки та поновлення її на роботі. Проте суди не врахували, що у пункті 9 статті 36 КЗпП України зазначено про можливість припинення трудового договору з підстав, передбачених іншими законами. При цьому результат аналізу частини другої статті 38 Закону України «Про повну загальну середню освіту» дає підстави для висновку, що заборона, передбачена цією нормою, застосовується як під час призначення керівника закладу загальної середньої освіти, так і під час перебування особи на вказаній посаді, та може бути самостійною підставою для звільнення відповідного працівника. За таких обставин суди зробили помилковий висновок про наявність підстав для поновлення позивачки на роботі. Суд відкидає посилання позивачки на те, що Верховний Суд у вище зазначеній постанові не приймав рішення про її звільнення з посади, адже з змісту мотивувальної частини постанови випливає, що неправильне формулювання причин звільнення позивачки не тягне за собою поновлення працівника на роботі, оскільки вона підлягала звільненню на підставі пункту 9 статті 36 КЗпП України та частини другої статті 38 Закону України «Про повну загальну середню освіту», тому колегією суддів відповідно до статті 235 КЗпП України змінено формулювання причин звільнення позивачки з посади директора Медведівського ліцею. Відтак, Верховний Суд відмовив у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Медведівської сільської ради, Медведівського ліцею ім. М. Залізняка Медведівської сільської ради про визнання незаконним розпорядження про звільнення, поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди, змінивши формулювання причин звільнення [PERSON] з посади директора Медведівського ліцею ім. М. Залізняка Медведівської сільської ради, які зазначені у розпорядженні сільського голови від 22 березня 2023 року № 43/02-06 «Про звільнення [PERSON] », з «пункт 2 статті 40 КЗпП України» на «пункт 9 статті 36 КЗпП України, частина друга статті 38 Закону України «Про повну загальну середню освіту». Аналізуючи в системному зв`язку викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, суд приходить до висновку, що у сільського голови с. Медведівка Черкаського району Черкаської області [PERSON] для виконання рішення Верховного Суду та дотримання встановленої законодавством процедури звільнення працівника із займаної посади відсутні інші механізми, окрім як винесення відповідного розпорядження про звільнення. У той же час, суд частково погоджується з доводами позивачки щодо дати її звільнення з посади та вважає, що остання має бути звільненою з посади саме з 09.04.2024 року, а не з 22.03.2023 року, як вказано у п.1 резулятивної чатстини оскаржуваного розпорядження, оскільки [PERSON] , будучи поновленою на посаді, працювала та отримувала виплати заробітної плати, їй рахувався трудовий стаж за відпрацьований період, окрім того неправильне формулювання звільнення позивачки із займаної посади у розпорядженні № 43/02-06 від 22 березня 2023 року сталося не з її вини (а.с.46-49). З урахуванням вище наведеної дати звільнення з посади, суд приходить до висновку, що в такому випадку п. 2 резулятивної частини оскаржуваного розпорядження щодо недопущення позивачки до робочого місця з 10.04.2024 року та п. 3 щодо проведення бухгалтерією розрахунків з позивачкою логічно випливають з п. 1 резулятивної частини розпорядження та узгоджуються з ним. Відтак п. 4 резулятивної частини розпорядження, яким визначено внесення до трудової книжки [PERSON] запису про скасування попереднього запису про поновлення працівника на роботі згідно постанови Верховного Суду від 17.01.2024 року, підлягає скасуванню, тому позов слід задовольнити частково. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка при зверненні до суду з даним позовом звільнена від сплати судового збору, тому за наслідками розгляду справи він підлягає стягненню з відповідача на користь державного бюджету у розмірі 605,60 грн., пропорційно задоволеним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial