Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

[PERSON] через свого представника адвоката Проніву Н.Р. звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини. Свій позов мотивувала тим, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26 лютого 2020 року. Від шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21 червня 2019 року з [PERSON] на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 2000 грн щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 07.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. А також стягнуто з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON] 2000 грн щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 07.05.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Син [PERSON] , [INFO] , вже досяг повнолітнього віку і на даний час продовжує навчатись. Однак, коштів, які стягуються із відповідача на утримання неповнолітньої доньки не вистачає, оскільки є занадто низьким, тому вона не взмозі забезпечити доньку самотужки усім необхідним. Разом з тим, матеріальний стан відповідача, у порівнянні з 2019 суттєво змінився, оскільки він є військовослужбовцем ЗСУ і отримує значне грошове забезпечення, тому вважає за можливе змінити спосіб стягнення аліментів і таким чином збільшити розмір аліментів на утримання доньки, та просить стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили рішення суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 18.04.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. 14.05.2024 відповідач через свого представника - адвоката Медик Л.О. подав відзив на позов, в якому просив залишити позовні вимоги позивача без задоволення з огляду на те, що заявляючи вимоги про зміну розміру аліментів з підстав занадто низького розміру призначених рішення суду аліментів, що унеможливлює самотужки забезпечити утримання дитини, позивачем не надано жодного доказу підтвердження щодо розміру щомісячних витрат на утримання дитини та недостатності отриманих аліментів на їх покриття. Крім того позивачем не надано доказів покращення його матеріального стану та/або поліпшення його стану здоров`я. Зазанчає, що збільшення витрат позивача на утримання дитини не є обставиною, яка сама по собі надає право вимагати збільшення розміру аліментів. До того ж позивач має право на індексацію аліментів. Також зазначає, що 04 травня 2022 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] ,яка не працює та разом із своїми неповнолітніми дітьми від попереднього шлюбу знаходиться на його утриманні, оскільки батько дітей помер. При тому його матеріальне становище не покращилось у зв`язку з проходженням військової служби в ЗСУ, де він безпосередньо приймає участь у бойових діях. Разом з тим позивач подала позов до суду на утримання їхнього повнолітнього сина на період навчання. 20.05.2024 позивач через свого представника - адвоката Проніву Н.Р. надала відповідь на відзив, де наполягала на задоволенні позовних вимог, зазначивши, що відповідач є молодою працездатною людиною і має виконувати свій батьківських обов`язок щодо своїх дітей та взмозі це робити. Натомість із заявленого відзиву на позов вбачається, що відповідач намагається уникнути того, щоб належним чином забезпечувати своїх дітей, позбавляючи їх кращих можливостей в житті. Відповідно до ч. 8 ст.178ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ч. 14 ст.7, ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні в справі докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину та його виконання. Судом установлено, що сторони, [PERSON] та [PERSON] , перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 26.02.2020 справі №133/1160/21 розірвано. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 листопада 2011 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.02.2006. Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.06.2019 у справі №133/1164/19 з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , 2000 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 07.05.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, які підлягають індексації відповідно до закону, починаючи з 07.05.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається із наявного в матеріалах справи посвідчення серії [NUMBER] від 21 серпня 2023, [PERSON] є учасником бойових дій. Згідно довідки командира військової частини [NUMBER] від 16.05.2022 №1512, солдат [PERSON] перебуває на військовій службі з 19.04.2022 по теперішній час. Відповідно до довідки старости сіл Вівсяники, Муховата від 23.04.2024 №68, до складу сім`ї [PERSON] входить: дружина - [PERSON] , [INFO] , падчерка - [PERSON] , [INFO] , пасинок - [PERSON] , [INFO] ; сім`я проживає за адресою: [ADDRESS] . Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.05.2022, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 04.05.2022 зареєстрували шлюб. До матеріалів справи долучено копію свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також копію свідоцтва про смерть [PERSON] , який помер [INFO] . Також до матеріалів справи долучено індивідуальні відомості про застраховану особу [PERSON] із реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного Фонду України, від 23.04.2024, де показано доходи останньої за період з 2008 по 2018 рік - пенсія, розмір якої у 2018 році становив 34954,37 грн. Із довідки начальника [INFO] від 05.04.2024 №1327 вбачається, що [PERSON] призваний по мобілізації відділом [INFO] до лав Збройних Сил України в/ч [NUMBER] з 19.04.2022. Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України). Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідні роз`яснення викладені також у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів або ж погіршенням матеріального стану матері дитини остання може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає зміну способу стягнення аліментів, визначеного за рішенням суду (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року (провадження № 6-143цс13), від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19 (провадження № 61-2057св20), від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19 (провадження № 61-18145св20), від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18 (провадження № 61-16697св21). Судом установлено, що позивачка, з якою проживають діти, звертаючись до суду, просить змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача аліменти саме у частці від його доходу. При цьому вказує на зміну матеріального стану відповідача (перебування його у ЗСУ). Суд зауважує, що розмір стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] було визначено рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.06.2019 по справі №133/1164/19. Відомостей щодо припинення стягнення аліментів на підставі вказаного судового рішення матеріали справи не містять, зустрічних позовних вимог щодо його припинення у частині стягнення аліментів на утримання дочки відповідачем також не заявлялося. Обставина зміни матеріального стану відповідача підтверджується матеріалами справи, що є обставиною, яка є підставою для зміни розміру аліментів. Визначаючись щодо розміру аліментів, зважаючи на зміну способу стягнення, суд зважає, що відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2024 року становить 3196,00 грн. Дочці [PERSON] , [INFO] , на день ухвалення рішення суду виповнилося 12 років. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, при визначені розміру аліментів, враховує обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, доказів зворотного відповідачем суду не надано, тоді як дочка потребує такої допомоги, а тому, вважає можливим визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку(доходів) відповідача, але неменше на кожну дитину 50% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання законної сили даним рішенням і до досягнення дитиною повноліття, змінивши спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 21.06.2019 у справі №133/1164/19. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Суд також зауважує, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів (частина перша статті 192 СК України). Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). В разі невиконання цього обов`язку в добровільному порядку особа має на право звернення із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину (дітей) у разі наявності обставин, передбачених ст.185 СК України. Сплата аліментів при визначеному новому способі проводиться з дня набрання рішення законної сили (п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1073,60 грн. судового збору.

Outcome: approved