Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що\~\~ 28 вересня 2022 року між [PERSON] та АТ «Альфа Банк» укладено угоду про надання споживчого кредиту № 500720306. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит,\~ а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах,\~ визначених договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі,строки, передбачені Кредитним Договором.\~ 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа банк»\~ затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк» В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором позики, представник позивача просив суд стягнути кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі. Ухвалою суду від 20 травня 2024\~ року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а також заслуховує усні пояснення сторін та показання свідків. Представник позивача\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, але в позовній заяві вказував, що не заперечує проти розгляду справи без участі представника позивача та не заперечує проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача в судове засідання. В судове засідання відповідач [PERSON] \~ викликався шляхом направлення судової повістки\~ за адресою його відомого місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку.\~ Поштовий конверт з судовою повісткою на ім`я [PERSON] \~ повернуто без вручення з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання. Виходячи зі змісту ч. 8 ст. 128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідачу у належний спосіб була вручена судова повістка. Але відповідач [PERSON] \~ в судове засідання не з`явився, причини його\~ неявки суду невідомі, відзив на позов ним не поданий.\~ Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне. Позивачем до позову долучено текст оферти на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 500720306 від 28 вересня 2022 року Як вбачається з тексту оферти, [PERSON] пропонує АТ «АЛЬФА-БАНК»\~ укласти Угоду\~ про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування\~ фізичних осіб (далі Угода). Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб\~ в АТ «АЛЬФА-БАНК» між [PERSON] та банком. Угода набуває чинності з моменту підписання\~ банком\~ акцепту на укладення угоди та надання споживчого кредиту, обслуговування\~ кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов\~ Угоди та договору.\~ Тарифи є невід`ємною частиною Договору та розміщені на сайті Банку. Згідно тексту акцепту на укладення угоди про надання кредиту № 500720306 обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії,\~ АТ «АЛЬФА-БАНК» приймає\~ пропозицію [PERSON] \~ на укладення угоди\~ про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування\~ фізичних осіб (далі Угода). Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб\~ в АТ «АЛЬФА-БАНК» між [PERSON] та банком. Відповідно до умов Договору, сума кредиту 134576,46 грн., процентна ставка\~ - 24,00 % річних, строк\~ кредиту 36 місяців з\~ кінцевим строком повернення 28\~ вересня 2025 року. Відповідно до п. 12 договору, цей договір укладено дистанційно\~ в електронній формі. З використанням інформаційно- телекомунікаційних\~ систем, шляхом надсилання\~ електронного повідомлення\~ про прийняття (акцепт)\~ пропозиції та підписано\~ накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень\~ Закону України «Про електронну комерцію»\~ Договір\~ прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Таким чином, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму (Постанова першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 16 грудня 2020 р. у справі №561/77/19). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Договір про споживчий кредит підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами спірного правочину підтверджено належними та допустимими доказами. Висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові у справі №524/5556/19 від 12 січня 2021 року. Разом з тим, ані оферта на укладання угоди про надання споживчого кредиту, ані матеріали справи не містять даних про надання Позикодавцем відповідачу одноразового ідентифікатору, за допомогою якого було підписано Договір позики. Тому не можливо встановити, яким чином позичальник підписав\~ оферту на укладання угоди про надання споживчого кредиту, оскільки особистий підпис позичальника також відсутній. Таким чином позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами факт укладання договору. До позову долучено довідку про ідентифікацію, в якій зазначено, що клієнт [PERSON] , з яким укладено договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Сенс банк», ідентифікований АТ «Сенс банк». Проте вказана довідка не містить підпису повноважної особи, реєстраційного номеру та може свідчити лише про наявність інформації про [PERSON] як клієнта банківської установи у наявних в розпорядженні банківської установи системах обліку. Таким чином, Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ураховуючи вищенаведений аналіз поданих позивачем доказів, приписів чинного законодавства та правових позицій Верховного Суду, які є обов`язковими до застосування, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження того, що\~ між сторонами укладено\~ кредитний договір та у сторін виникли зобов`язання. З огляду на викладене суд вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за Договором позики, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже судовий збір відшкодуванню не підлягає.

Outcome: dismissed