Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

У листопаді\~2023\~року [PERSON] в інтересах якої діє представник адвокат\~Головко І.В.\~через підсистему електронного суду звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] , в якому після зміни предмету позову просить суд: -виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об?єкт нерухомого майна із подальшим присвоєнням цьому об`єкту нової адреси у відповідності до чинного законодавства належні [PERSON] 34/100 часток у житловому будинку садибного типу з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] наступні приміщення, будівлі та споруди: 4-1 коридор площею 2,0 кв.м; 4-2 житлова площею 6,0 кв.м; 4-3 житлова площею 16,6 кв.м; 4-4 житлова площею 6,4 кв.м; 4-5 кухня площею 6,3 кв.м, сарай літ. «Г»; вбиральня літ. «И»; душ літ. «п1»; огорожа №2 від [ADDRESS] . -припинити право спільної часткової власності на житловий будинок садибного типу з надвірними будівлями, який розташований за адресою [ADDRESS] між співвласником 34/100 часток [PERSON] з однієї сторони та співвласниками [PERSON] , [PERSON] , \~ \~ \~ \~ [PERSON] з іншої сторони. -визначити порядок користування земельною ділянкою площею 903кв.м., розташованої за адресою: [ADDRESS] , виділивши [PERSON] в особисте користування земельну ділянку площею 0,0259га (259 м2) згідно додатку №3 Висновоку експертів №17/8 від 18.02.2024р. складеного за результатами проведеної комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи. -Стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач є співвласником 34/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Співвласниками інших часток вказаного житлового будинку є відповідачі по справі. У фактичному володінні та користуванні позивача знаходиться приміщення житлового будинку літ. «А-1»: 4-1 коридор площею 2,0 кв.м; 4-2 житлова площею 6,0 кв.м; 4-3 житлова площею 16,6 кв.м; 4-4 житлова площею 6,4 кв.м; 4-5 кухня площею 6,3 кв.м, загальною площею 37,3 кв.м, та надвірні будівлі сарай літ. «Г»; вбиральня літ. «И»; душ літ. «п1»; огорожа №2 від вулиці Афанасівської. Зазначені приміщення житлового будинку, що знаходяться у фактичному користування позивача мають окремий самостійний вхід, який здійснюється через ганок Літ. «а8». Також приміщення обладнано окремими приладами електроенергії, водопостачання, газопостачання. Між сторонами не має спору з приводу визначення порядку володіння та користування приміщеннями житлового будинку та надвірними будівлями, що знаходиться у їх спільної часткової власності. Позивач бажає виділити у натурі свою частку із майна, що є у спільній частковій власності та припинити право спільної часткової власності на свою частку з іншими співвласниками, оскільки відповідач [PERSON] порушує свої обов`язки співвласника щодо участі у витратах утримання та збереження спільного майна, чинить перешкоди позивачу у користуванні земельною ділянкою, у зв`язку з чим між позивачем та відповідачем [PERSON] постійно виникають сварки. Звернувшись до відповідачів із відповідною пропозицією вирішити це питання у позасудовому порядку шляхом укладення нотаріального договору про виділ у натурі своєї частки позивач отримав відмову. У зв`язку із зазначеними обставинами позивач вирішив звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2023 року суд відкрив провадження у справі в порядку загального позовного провадження, та призначив підготовче судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2023 року задоволено клопотання представника позивача про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2023 року за клопотанням представника позивача витребувано у КП «Харківське МіськБТІ» копію інвентаризаційної справи житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . 16.12.2023р. до суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Кіншова Д.С. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування відзиву зазначено про існування письмової угоди, яка укладалася попередніми співвласниками житлового будинку та землекористувачами, де визначені умови та порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] , яка була затверджена мировою угодою у цивільній справі що розглядалась народним судом Ленінського району м.Харкова у 1976 році, що унеможливлює повторне вирішення цього питання зі спливом часу. Щодо виділення у натурі частки у житловому будинку зазначив, що позивачем не надано до суду належних доказів для визначення технічної можливості виділу в натурі частки із спільного майна, що унеможливлює вирішення цього питання та задоволення позову в цій частині. 19.02.2024р. до суду від представника позивача - адвоката Головко І.В. надійшла відповідь на відзив, в якій останній не погодився з доводами представника відповідача [PERSON] -адвоката Кіншова Д.С. зазначивши, що мирова угода від 1976 року затверджена народним судом Ленінського району м.Харкова не містить визначення порядку користування земельною ділянкою пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, натомість, встановлює спільне користування земельною ділянкою площею 285 кв.м. з надвірними будівлями між попередніми співвласниками частки позивача та попередніми співвласниками частки відповідача [PERSON] . Окрім того, вказаною мировою угодою не вирішувалось питання щодо поділу житлового будинку чи виділу часток в натурі, а користування земельною ділянкою визначалось з урахуванням того, що житловий будинок з надвірними будівлями залишається у спільній частковій власності співвласників. Залишення у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки згідно мирової угоди від 1976 року затвердженої народним судом Ленінського району м. Харкова є неможливим, оскільки виділення частки позивача в окремий об`єкт нерухомого майна передбачає надання в особисте володіння та користування відокремленої земельної ділянки, що відповідає частці у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними будівлями. Щодо доводів представника відповідача адвоката Кіншова Д.С. про неможливість виділення у натурі 34/100 частки у житловому будинку належних позивачу з підстав відсутності на то відповідних доказів, то вказане спростовується висновком експертів №17/8 від 18.02.2024р. який було складено за результатами проведеної комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи який було замовлено стороною позивача у відповідності до ст. 106 ЦПК України та долучено до матеріалів справи. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 07 березня 2024 року прийнято заяву представника позивача\~-\~адвоката Головко І.В. про зміну предмету позову з долученими до неї письмовими доказами, закрито підготовче провадження у справі, призначено слухання справи до судового розгляду. Представник позивача адвокат Головко І.В. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, дав суду усні пояснення, які співпадають з викладеним у позові та відповіді на відзив, у заявах по суті справи та поясненнях додатково пояснив, що згідно висновку експертів №17/8 від 18.02.2024р. складеного за результатами проведеної комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, який було долучено до матеріалів справи, виділ в натурі 34/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями, яка належить на праві спільної часткової власності [PERSON] можливий. Виділення в користування [PERSON] в особисте користування земельної ділянки площею 0,0259га (259 м2) є технічно можливим та нормативно обґрунтованим з можливістю нормального користування будівлями та спорудами і здійснення догляду за ними для всіх співвласників. Комплексна судова будівельно-технічна та земельно-технічна експертиза була проведена у відповідності до ст.106 ЦПК України на замовлення сторони позивача. Згідно вказаного висновку експертів (аркуш 2) експерти обізнані про кримінальну відповідальність за ст..384, 385 КК України, про що свідчить їх власноручні підписи. У той же час, відповідачі не подавали письмових заперечень з приводу проведеної експертизи, не скористались правом на проведення повторної чи додаткової експертизи, не подавали зустрічного позову. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, суду дала пояснення, які співпадають із викладеними у відзиві на позовну заяву, додатково пояснила, що експертиза проведена на замовлення позивача є незаконною, оскільки виділення [PERSON] в особисте користування земельної ділянки площею 0,0259га (259 м2) суперечить умовами мирової угоди 1976р. затвердженої Ленінським районним судом м. Харкова згідно якої встановлено спільне користування земельною ділянкою площею 285 кв.м. між попереднім власником частки позивача та попереднім власником частки відповідача [PERSON] . Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, підтримала заперечення відповідача [PERSON] викладені у відзиві на позовну заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату час та місце розгляду справи, подав до суду письмову заяву про слухання справи без його участі. Допитана в судовому засіданні за клопотанням представника позивача свідок [PERSON] , яка є невісткою позивача, пояснила, що вона постійно проживає у частці спірного житлового будинку належній позивачу на протязі тривалого часу, також разом з нею проживає її чоловік (син позивача) [PERSON] та їх спільна малолітня дитина. З відповідачем [PERSON] постійно виникають сварки, оскільки остання порушує вимоги спільного користування майном, а саме: не приймає участі в утриманні спільної території двору, ремонті огорожі, порушує правила добросусідства, постійно влаштовує сварки з приводу спільного користування прибудинковою територією. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач, [PERSON] є співвласником 34/100 часток житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями на підставі договору дарування №1613 від 11.10.2017р. посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Попляк О.С. Право власності зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.10.2017р., номер відомостей про речове право: 22783958, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1014157063101. Відповідач [PERSON] є співвласником 36/200 часток житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями на підставі договору міни, серія та номер: 1957, виданий 31.08.2016, видавник: Петриченко О.О., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу, номер відомостей про речове право: 16160821, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1014157063101. Відповідач [PERSON] є співвласником 36/200 часток житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями на підставі договору міни, серія та номер: 1957, виданий 31.08.2016, видавник: Петриченко О.О., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу, номер відомостей про речове право: 16160821, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1014157063101. Відповідач [PERSON] є співвласником 30/100 часток житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями на підставі свідоцтва про право на спадщину, Р№2-204, від 31.03.2011, виданого 2ю ХДНК, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1014157063101. Згідно даних технічного паспорту від 18.08.2023р. реєстраційний номер ТІ01:2092-7002-2465-2470, інвентаризаційна справа №18082023-Х об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] складається з: житлового будинку Літ. «А-1» з житловою прибудовою Літ. «А1-1», прибудовами Літ. «а, а1, а6, а9», тамбуром Літ. «а-2, а7», ганком Літ. «а4, а8» загальною площею 137,7 кв.м., житловою площею 88,5 кв.м. та надвірних будівель: сараї Літ. «Б», «В», «Г», «М»; погріб Літ. «Д», «Е», «Ж», «З»; вбиральня Літ. «И», «К», «Н»; душ Літ. «П», «п1»; огорожи №1,2,4-6; замощення І, ІІІ. Земельна ділянка під спірним домоволодінням знаходиться у комунальній власності, у приватну власність співвласників шляхом її приватизації органом місцевого самоврядування сторонам у справі не передавалась. Право користування земельною ділянкою офіормлене рішенням РВК Ленінської райради № 67 від 28.02.1956 року. Згідно графічних матеріалів від 2023р., що складені за фактичним користуванням земельною ділянкою і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, виконаних інженером-землевпорядником [PERSON] , загальна площа земельною ділянки за адресою [ADDRESS] складає 0,0903га. Згідно мирової угоди затвердженої 22.12.1976р. народним судом Ленінського району м. Харкова у справі №2-1257/76 за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення порядку користування житловим будинком, надвірними будівлями та земельною ділянкою, попередні співвласники спірного домоволодіння затвердили наступний порядок користування спільною земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] : -у користування [PERSON] та [PERSON] (попереднім співвласникам частки [PERSON] ), а також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (попереднім співвласникам частки відповідача [PERSON] ) у спільне користування переходить двір площею 285 кв.м. з будівлями та виходом на [ADDRESS] . Земельна ділянка площею 190 кв.м. розподіляється наступним чином: [PERSON] та [PERSON] надається в користування земельна ділянка площею 85 кв.м.; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - надається в користування земельна ділянка площею 105 кв.м., яка на 10 кв.м. більша за рахунок будівель [PERSON] та [PERSON] -в користування [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (попереднім співвласникам відповідачів [PERSON] , [PERSON] ) надається в користування земельна ділянка площею 455 кв.м. \~ \~ \~ \~ Під час підготовчого провадження у справі на замовлення сторони позивача у порядку ст.106 ЦПК України була проведена комплексна судова будівельно-технічна та земельно-технічна експертиза судовими експертами [PERSON] (свідоцтво № 11-22/П) та [PERSON] (свідоцтво № [NUMBER] ). На вирішення експертизи поставлені наступні питання: -Чи можливий виділ в натурі 34/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями, яка належить на праві спільної часткової власності [PERSON] розташованої за адресою: [ADDRESS] ? Якщо можливий, надати варіант (варіанти) такого виділу. -Визначити варіант користування земельною ділянкою площею 0,0903га (графічні матеріали, що складені за фактичним користуванням земельною ділянкою ФОП [PERSON] ), за адресою [ADDRESS] , виділивши в окреме користування [PERSON] 34/100 частки земельної ділянки? За результатами проведеної комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи було складено висновок експертів №17/8 від 18.02.2024р. згідно якого по першому питанню надано наступний висновок: виділ в натурі 34/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями, яка належить на праві спільної часткової власності [PERSON] розташованої за адресою: [ADDRESS] , можливий. Пропонується виділити в натурі на 34/100 частку [PERSON] з житлового будинку квартиру [ADDRESS] з приміщеннями: 4-1 коридор площею 2,0 кв.м; 4-2 житлова площею 6,0 кв.м; 4-3 житлова площею 16,6 кв.м; 4-4 житлова площею 6,4 кв.м; 4-5 кухня площею 6,3 кв.м, загальною площею 37,3 кв.м; сарай літ. «Г»; вбиральня літ. «И»; душ літ. «п1»; огорожа №2 від вулиці Афанасівській; ворота №1, огорожа №5 і №2 від вулиці Барикадної (додатки 1, 2). По другому питанню надано висновок: виходячи дослідження документів наданих експерту, нормативних вимог, контурів та площі земельної ділянки, розташування будівель на земельної ділянці, варіанта поділу житлового будинку та господарських будівель, експерт пропонує на розгляд, представити схематичний варіант порядку користування земельної ділянки, виділивши в користування [PERSON] частку земельної ділянки, який є технічно можливий та нормативно обґрунтований за адресою: [ADDRESS] , з можливістю нормального користування будівлями та спорудами і здійснення догляду за ними для всіх співвласників (Додаток №3 арк.1). При варіанті: співвласнику (кв. [ADDRESS] ) [PERSON] виділяється в особисте користування земельна ділянка площею 0,0259га (259 м2), яка відображена жовтим кольором з урахуванням площі під будівлями; іншим співвласникам (кв. [ADDRESS] ) залишається в користування земельна ділянка площею 0,0644га (644м2), яка відображена блакитним кольором з урахуванням площі під будівлями. Межа, яка відокремлює земельні ділянки показана червоним кольором і проходить по точкам А, Б, В, Г, Д, Е. Відрізок межі ділянки А-Б, проходить від червоній лінії (вул. Афанасівська) розділивши межу на частки розміром 10,37м та 11,66м.(7,5+0,91+3,25) довжиною 2,5 м до лінії поділу житлового будинку; далі проходить відрізок по поділу житлового будинку Б-В, по ламаній лінії довжиною 8,48 м (4,53+3,8+0,15)(лінія поділу будинку); відрізок межі ділянки В - Г, проходить по прямій лінії довжиною 5,65м; відрізок межі ділянки Г - Д, проходить по ламаній лінії довжиною 8,29м (5,52+2,77); відрізок межі ділянки Д - Е, проходить по ламаній лінії довжиною 27,23м (19,91+7,32) до червоній лінії (вул. Барикадна). При такому варіанті частки в земельної ділянки складають: співвласника [PERSON] складає - 29/100, замість 34/100; інших співвласників (кв. [ADDRESS] ) складає - 71/100. Відхилення від частки відповідно до запропонованого варіанту виділу в користування частини земельної ділянки [PERSON] складає 48 м2. Експерт зазначає, що на подвір`я садиби для співвласника кв. [ADDRESS] (відповідач [PERSON] ) необхідно влаштувати окремий вхід з сторони вул. Барикадна (згідно додатку). До висновку експертів додається схема виділу частки у житловому будинку, схема виділу частки по господарським будівлям, схема виділу в користування позивачу частки земельної ділянки, топографо-геодезичні та картографічні роботи за результатами яких складено висновок, копії свідоцтв судових експертів. У висновку зазначається, що він підготовлений для подання до суду, та що експерти обізнані про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, про що свідчить їх власноручні підписи. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно положень ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. 319 Цивільного кодексу України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі й щодо \~права спільної власності. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.\~\~ Відповідно до ст. ст. 355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.\~\~ Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.\~\~ Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч.3 ст.364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно, за загальним правилом, розміру його частки у праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна. Згідно правових висновків, що містяться у постанові від 28.03.2023р. Верховного Суду у справі №500/3987/16-ц юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт. Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частки, які залишаються в інших співвласників, у розумінні статті 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна утворюється два самостійних об`єкта майна. У відповідності до ч.4 ст.120 ЗК України (чинної на день набуття позивачем права власності), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до п. 7 Розділу 10 "Перехідні положення" ЗК України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше чинним законодавством, зберігають права на ці ділянки. Згідно вимог ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Правовий аналіз вищевказаних норм свідчить про те, що, після укладення позивачем договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями від 11.10.2017р. до неї перейшло право користування 34/100 часток земельною ділянкою в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Проте, оцінюючи мирову угоду від 1976 року затверджену народним судом Ленінського району м. Харкова у справі 2-1257/76 суд зазначає, що остання визначає порядок користування земельною ділянкою співвласниками будинку за умови знаходження житлового будинку з надвірними будівлями в режимі спільній частковій власності, при цьому встановлює режим спільного користування земельною ділянкою площею 285 кв.м. між колишніми співвласниками частки позивача та відповідача [PERSON] . У той же час, позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом про виділення в натурі своєї частки із спільної часткової власності в окремий об?єкт нерухомого майна та припинення права спільної часткової власності між співвласником 34/100 часток [PERSON] з однієї сторони та іншими співвласниками з іншої сторони, у зв`язку з чим подальше залишення у спільному користуванні позивача та відповідача [PERSON] земельної ділянки площею 285 кв.м. з виходом на вул. Барикадну згідно мирової угоди від 1976 року затвердженої народним судом Ленінського району м. Харкова не призведе до фактичного виокремлення частки позивача у самостійний об`єкт та як наслідок не призведе до забезпечення дійсного вирішення у дієвий спосіб спору, що виник та існує між сторонами. Вказане узгоджується з положеннями ч.3 ст.358 ЦК України згідно якої кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Позивач [PERSON] \~просила суд здійснити виділити в натурі 34/100 часток у праві на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, припинити право спільної власності на вказану частку, а також виділити в особисте користування частину спільної земельної ділянки 0,0259га (259 м2) відповідно до варіанту (додаток №3) запропонованого судовими експертами у висновку комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи. Згідно Висновку експертів №17/8 від 18.02.2024р. складеного за результатами проведеної комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи зазначається, що виділення в користування [PERSON] в особисте користування земельної ділянки площею 0,0259га (259 м2) є технічно можливим та нормативно обґрунтованим з можливістю нормального користування будівлями та спорудами і здійснення догляду за ними для всіх співвласників. Відповідачі на запропонований експертами варіант виділу частки будинку та земельної ділянки не погодились, проте клопотання про призначення додаткової чи повторної експертизи не заявляли, зустрічний позов не подавали, у зв`язку з чим суд керується принципами змагальності та диспозитивності цивільного процесу та розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі належних та допустимих доказів, поданих учасниками справи. У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 2114/2-3819/11 (провадження № 61-1070св19) наголошено на необхідності\~забезпечення дійсного вирішення у дієвий спосіб спору, що виник та існує між сторонами та існування якого позбавляє їх можливості спільно використовувати єдиний об`єкт нерухомості без його поділу (виділу частки) в натурі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги є законними і обґрунтованими, та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 цієї ж норми визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем було сплачено судовий збір при подачі позову у розмірі 8118,24грн., про що свідчить електронна квитанція наявна в матеріалах справи, а тому зазначена сума підлягає до стягнення з відповідачів в рівних частинах на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто по 2706,08грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved