Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

Позивач завернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 05 листопада 2016 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №1828. У шлюбі у них народились діти син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Вказував, що останнім часом сімейні стосунки з відповідачкою погіршилися, що в подальшому призвело до припинення сімейних відносин, не ведуть спільне господарство, побут та відповідачка проживає окремо від нього. Тривалий час проживають окремо, сім`я припинила фактичне існування, а подальше її збереження буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей. Крім того зазначив, що спору про місце проживання дітей в них немає, син [PERSON] залишається на утриманні та вихованні батька, а також спільному проживанні. На підставі викладеного просив розірвати шлюб між ними. Сина залишити проживати із ним на самосійному вихованні та утриманні. У судове засідання позивач не з`явився. Через канцелярію суду від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву у якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо його задоволення. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 05 листопада 2016 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №1828 (а.с.18). У шлюбі у них народились діти син [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як встановлено, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя, інтереси та несумісності характерів. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо вирішення питання про місце проживання дітей, суд зазначає наступне. У позовній заяві [PERSON] зазначив, що спір у сторін стосовно того з ким будуть проживати діти - відсутній. Їхінй спільний син [PERSON] залишиться проживати разом із батьком, на його самостійному утримані та вихованні. Окрім того, відповідно до письмових пояснень [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вбачається, що [PERSON] проживає разом із батьком, на його самостійному утриманні та вихованні. Так Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу. Виходячи з того, що із змісту заяв по суті наданих як позивачем так і відповідачкою жодного сумніву щодо відсутності спору з приводу того з ким будь проживати діти у суду не виникає, враховуючи те, що обидві сторони згідні з тим, що [PERSON] після розірвання шлюбу залишається проживати разом із батьком та перебуватиме на його самостійному вихованні та утриманні, суд вважає, що дане питання можливо вирішити одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved