Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

11.03.2024 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла заява [PERSON] , в якій просив суд встановити факт належності, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , Свідоцтва про право власності на 49/100 житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , виданого 03.02.1998 року головою Доброолександрівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області на підставі Розпорядження органу приватизації №1174 від 06.01.1998 року на ім`я [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначив, що йому, [PERSON] , на праві особистої власності належить нерухоме майно, а саме: 49/100 частина житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності, виданим 03.02.1998 року головою Доброолександрівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області на підставі Розпорядження органу приватизації №1174 від 06.01.1998 року. З дня отримання Свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно і по сьогоднішній день заявник проживає разом зі своєю родиною в будинку [ADDRESS] . Таким чином він напротязі 26-ти років користуюся даним житловим будинком на підставі права власності. Також в даному будинку зареєстровано його місце проживання. 14.02.2024 року заявник, маючи намір оформити договір дарування його нерухомого майна на користь свого сина, звернувся до приватного нотаріуса для отримання консультації щодо вчинення даного правочину. Однак нотаріус, ознайомившись з його правовстановлюючими документами, виявив невідповідність його прізвища, зазначеного в Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, та мого прізвища, зазначеного в паспорті громадянина України та інших документах. А саме відповідно до паспортних даних прізвище значиться " [PERSON] ", а в Свідоцтві про право власності на нерухоме майно виданим 03.02.1998 року прізвище значиться як " [PERSON] ". У зв`язку з вищевикладеним, заявник вимушений звернутися до суду із вищезазначеною заявою. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явився, але звернувся до суду із клопотанням, відповідно до якого заяву підтримав в повному обсязі, просив суд слухати справу без його участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд слухати справи без участі представника, не заперечував проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи суд вважає заявою такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так судом встановлено, що [PERSON] , на праві особистої власності належить нерухоме майно, а саме: 49/100 частина житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності, виданим 03.02.1998 року головою Доброолександрівської сільської ради Овідіопольського району Одеської області на підставі Розпорядження органу приватизації №1174 від 06.01.1998 року. З дня отримання Свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно і по сьогоднішній день заявник проживає разом зі своєю родиною в будинку [ADDRESS] . Таким чином він напротязі 26-ти років користуюся даним житловим будинком на підставі права власності. Також в даному будинку зареєстровано його місце проживання. 14.02.2024 року заявник, маючи намір оформити договір дарування його нерухомого майна на користь свого сина, звернувся до приватного нотаріуса для отримання консультації щодо вчинення даного правочину. Однак нотаріус, ознайомившись з його правовстановлюючими документами, виявив невідповідність його прізвища, зазначеного в Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, та мого прізвища, зазначеного в паспорті громадянина України та інших документах. А саме відповідно до паспортних даних прізвище значиться " [PERSON] ", а в Свідоцтві про право власності на нерухоме майно виданим 03.02.1998 року прізвище значиться як " [PERSON] ". Коли 14.02.2024 року, [PERSON] виявив таку кількість різних варіантів написанні його прізвища в документах про право власності на його нерухоме майно, з метою виправлення зазначеної помилки він звернувся до голови Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області із проханням виправити помилки в написанні його прізвища, допущені при видачі Свідоцтва про право власності від 03.02.1998 року та видати його свідоцтво про право власності на належне його нерухоме майно, зазначивши вірне написання прізвища саме « [PERSON] ». Однак [PERSON] була надана відповідь від 06.03.2024 р №407 від Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області, якою його відмовлено у виправленні помилки та рекомендовано звернутися до суду. В 2006 року з метою отримання дозволу на прибудову підсобного приміщення (котельні) до існуючої частини будинку [ADDRESS] , [PERSON] звернувся до Доброолександрівської сільської ради Овідіопольського району. На підставі його заяви виконкомом Доброолександрівської сільської ради Овідіопольського району було прийнято рішення № 47 від 15.09.2006 р., яким надано дозвіл на добудову та зазначено його прізвище, як власника на підставі свідоцтва про право власності, [PERSON] , що збігається з його паспортними даними. В 2008 році заявником було виявлено помилку в написанні його прізвища в свідоцтві про право власності на 49/100 частину будинку [ADDRESS] , тому він звернувся з даного приводу до Доброолександрівської сільської ради Овідіопольського району. Рішенням виконкому Доброолександрівської сільської ради Овідіопольського району № 52-У від 20.11.2008року було підтверджено наявність описки в написання мого прізвища, та вирішено оформити право власності [PERSON] на нерухоме майно 49/100 частину будинку [ADDRESS] та видати [PERSON] свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно. Та доручити КП «Овідіопольське РБТІ» зареєструвати право власності [PERSON] 02.06.2009 року начальником КП «Овідіопольське РБТІ» було видано технічний паспорт на 49/100 частину житлового будинку з господарськими спорудами по [ADDRESS] . Однак в графі «Прізвище власника» знову допущено описку, а саме зазначено [PERSON] замість вірного " [PERSON] ". Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Отже, у силу вимог ст. ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Наявність помилки в написанні прізвища заявника у правовстановлюючому документі перешкоджає йому вільно та на власний розсуд розпоряджатися своєю власністю. Також, на сьогоднішній день він не може зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно своє право власності на 49/100 частину житлового будинку з господарськими спорудами в [ADDRESS] , яке належить йому на підставі свідоцтва на право власності на житловий будинок. Таким чином, суд вважає, що зібрані вищезазначені докази вказують про наявність достатніх правових підстав вважати заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved