Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

У вересні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , яким просив стягнути на його користь заборгованість за договором позики у розмірі 76200,00 грн, пеню нараховану на рівні подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 11064,66 грн, 3% річних в розмірі 663,88 грн а також судові витрати пов`язані з розглядом справи. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що згідно розписки від 25 травня 2023 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у загальній сумі 106200,00 грн, які зобов`язався повернути 14.08.2023 року, а у разі несвоєчасного повернення грошових коштів зобов`язався сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день виникнення таких прострочень. Факт отримання вказаних грошових коштів підтверджується власноруч написаною відповідачем розпискою від 25.05.2023 року. Вказує, що 25.05.2023 року відповідач повернув позивачу частину грошових коштів у сумі 30000,00 грн, про що на зворотній стороні розписки було вчинено запис. Відповідач своїх зобов`язань не виконав, грошові кошти не повернув, а тому утворилась заборгованість в загальній сумі 87928,54 грн, що складається з: 76200,00 грн - сума боргу, 11064,66 грн - пеня, 663,88 грн - 3% річних. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.09.2023 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, правом подачі відзиву на позов не скористався. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно розписки від 25 травня 2023 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти у загальній сумі 106200,00 грн, які зобов`язався повернути 14.08.2023 року, а у разі несвоєчасного повернення грошових коштів зобов`язався сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день виникнення таких прострочень. Факт отримання вказаних грошових коштів підтверджується власноруч написаною відповідачем розпискою від 25.05.2023 року. 25.05.2023 року відповідач повернув позивачу частину грошових коштів у сумі 30000,00 грн, про що свідчить запис на зворотній стороні розписки. Строк повернення грошової суми в повному обсязі настав, проте відповідач умови договору не виконав, грошові кошти не повернув. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за розпискою загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 87928,54 грн, з яких: сума боргу - 76200,00 грн, пеня - 11064,66, 3% річних - 663,88 грн за період з 26.05.2023 року по 08.09.2023 року. Згідно ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як десять разів перевищує встановлений законом неоподаткований мінімум доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Відповідно до ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і не рухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ч. 1,2 ст. 551 ЦК України). Статтею 534 ЦК України, встановлено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Оскільки відповідач не належним чином виконував боргові зобов`язання, позивач просить стягнути з відповідача пеню. Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до вимог частини другої статті 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Суд визнає у межах, встановлених ЦПК України, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, ураховуючи, зокрема, завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між інтересами сторін у справі, особливості предмета спору, ціни позову (стаття 11 ЦПК України). Зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступінь виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо. Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Надаючи оцінку розміру розрахованої позивачем пені за договором позики від 25.05.2023 року - 11064,66 грн. суд робить висновок про те, що розмір пені не перевищує розмір збитків за договором позики, а тому такий розмір пені підлягає стягненню. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77 - 80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.ст. 525, 526 одностороння відмова від договору не допускається, а зобов`язання має виконуватись належним чином. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 76200,00 грн - основного боргу, 11064,66 грн - пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 663,88 грн - 3 % річних та судовий збір в розмірі 1073,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved