Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

09.07.2024 [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті її батька [PERSON] , [INFO] , який помер у м. Дебальцеве Донецької області 06.03.2024. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] на тимчасово окупованій території у м. Дебальцеве Донецької області помер її батько, про що зазначено у свідоцтві про смерть, довідці про причини смерті. Оскільки смерть її батька настала на тимчасово окупованій території, заявник позбавлена можливості отримати свідоцтво про його смерть, яке необхідне для державної реєстрації смерті та реалізації в майбутньому спадкових прав. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10.07.2024 відкрито провадження у цивільній справі в порядку окремого провадження, призначено судове засідання. В судове засідання заявник [PERSON] та представник заінтересованої особи Інгульського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Одеса) не з`явились, повідомлялись судом про розгляд справи належним чином. Заявник у заяві просила про розгляд справи за її відсутності, представник заінтересованої особи причини неявки суду не повідомив. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та встановивши фактичні обставини, приходить до наступного. [INFO] у м. м. Дебальцеве Донецької області помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.03.2024, виданим відділом ЗАГС Дебальцевського міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки; копією довідки про причини смерті, виданою 06.03.2024 Дебальцевським відділом республіканського бюро судово-медичної експертизи; копією лікарського свідоцтва про смерть № 115 від 06.03.2024, виданого республіканським бюро судово-медичної експертизи ДНР. Факт родинних відносин між заявницею та її батьком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] , виданого міськвідділом ЗАГСа м.\~Дебальцеве Донецької області (а.с.10), копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.12.2007, копією рішення Генічевського районного суду Херсонської області від 06.11.2013 про розірвання шлюбу, копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.07.2017 (а.с.20-22). Із заяви вбачається, що встановлення юридичного факту смерті батька заявнику необхідно для державної реєстрації смерті, отримання свідоцтва про смерть та подальшого оформлення її спадкових прав. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За положеннями статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Пунктами 1, 2 частини 1 статті 17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до статей 3, 8, 9\~Конституції України в\~Україні визнається\~і діє\~принцип верховенства\~права,\~утвердження і\~забезпечення прав\~і свобод\~людини є\~головним обов`язком\~держави,\~а чинні\~міжнародні договори,\~згода на\~обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142). Згідно з роз`ясненнями Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду №\~985/0/208-21 від 22.04.2021 при зверненні до суду осіб із заявами про встановлення факту смерті або народження на тимчасово окупованій території України не вимагається подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів. Місто Дебальцеве Донецької області на час смерті [PERSON] (06.03.2024) віднесено до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022, куди з 07.04.2014 і дотепер віднесено всю територію Горлівського району Донецької області, до складу якого входить м.\~Дебальцеве. Враховуючи наведене та надані заявником докази на підтвердження смерті її батька, суд приходить до висновку, що факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер у м. Дебальцеве Донецької області 06.03.2024, яке на час його смерті і дотепер має статус тимчасово окупованої території України, є доведеним та підлягає встановленню, а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved