Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

В серпні 2023 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . Шлюб між ними було розірвано 13.04.2020, після чого донька проживає разом з матір`ю. Батько дитини, відповідач по справі, не цікавиться життям доньки, не сплачує кошти на її утримання, не приймає участі у вихованні доньки. Останній раз відповідач бачив доньку у 2019 році. Позивач самостійно вирішує всі соціально-побутові потреби дитини. Вона одноосібно приймає рішення відносно життєдіяльності доньки та сама її виховує. Відповідач жодної участі в житті Ксенії не приймає. Посилаючись на викладене, [PERSON] просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.08.2023 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено її розгляд у підготовчому судовому засіданні; витребувано у Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради письмовий висновок щодо розв`язання даного спору. 21.05.2024 витребуваний висновок не надійшов на адресу суду. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.05.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті; позивача [PERSON] зобов`язано забезпечити явку неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , в судове засідання для допиту. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Пояснила, що з 2019 року батько зовсім не спілкується з їх дитиною, де він зараз перебуває їй точно не відомо, оскільки раз у рік вона спілкується по телефону з матір`ю відповідача, яка також не знає про місце перебування її сина та не спілкується з ним. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, зокрема і оголошеннями. Повідомлення відповідача [PERSON] про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою його реєстрації як ВПО. Направлена на його адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради Воротинцева Н.В., в судовому засіданні вважала, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, висновок органу опіки підтримала. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, вислухавши учасників справи, допитавши неповнолітню [PERSON] , дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.05.2012 по 13.04.2020 (а.с. 10-13). [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 15). Згідно заочного рішення Ленінського районного суд м. Миколаєві від 14.12.2011 у справі № 2-4142/11шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 4). 25.09.2023 Ленінським районним судом м. Миколаєва по справі № 489/3708/2022 (№ 2-н/489/720/22) було видано судовий наказ, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.12.2023 та до досягнення дитиною повноліття. Вказаний судовий наказ перебуває на примусовому виконанні в Інгульському відділі державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 60). У відповідності до довідки Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про неотримання аліментів від 11.10.2023 за вих. № 93808, [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] у період з 01.01.2023 по 01.10.2023, згідно з судовим наказом № 489/3708/2022 (№ 2-н/489/720/22) (а.с. 59). Згідно розрахунку заборгованості за сплати аліментів Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), станом на квітень 2024 року заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] на користь [PERSON] становить 58 455,87 грн. (а.с. 101). Позивач [PERSON] працює у філії організації «Міжнародна солідарність» в Україні на посаді фахівець з моніторингу, оцінки, обліку та навчання. За місцем роботи характеризується позитивно, її заробітна плата станом на серпень 2023 року становить 45 744,28 грн. (а.с. 61, 62). [PERSON] навчається у Миколаївській гімназії № 46 ММР, зарекомендувала себе як сумлінна учениця, має навчальні досягнення достатнього рівня. Мати приділяє належу увагу її вихованню, постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником, систематично відвідує батьківські збори, що підтверджується характеристикою з навчального закладу (а.с. 56, 57). Згідно довідки ФОП [PERSON] від 12.10.2023 [PERSON] відвідує заняття з анлійської мови, має високі досягнення у навчанні, заняття відвідує регулярно, дитина завжди охайна та доглянута. Мати завжди підтримує контакт з курсами, спілкується з вчителем щодо навчання та успіхів Ксенії. За весь час навчання батько дитини не відвідував заклад, не підтримував контактів з вчителем, не цікавився успіхами дитини (а.с. 58). [PERSON] та її донька [PERSON] мають статус внутрішньо переміщених осіб, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] (а.с. 9, 14). У відповідності до повідомлення Відділення поліції № 2 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області від 14.11.2023 на заяву [PERSON] - вжитими заходами встановити місцезнаходження [PERSON] та опитати його не надалось можливим, проте співробітниками поліції вживаються відповідні заходи. Неповноліття [PERSON] , допитана в судовому засіданні в присутності представника органу опіки та піклування, пояснила, що батька пам`ятає, останній раз бачила його у першому класі, коли він приїздив з АРК, де він жив, та купив їй іграшку в магазині. З 2019 року він їй не телефонує, не приїжджає, де він знаходиться дитині не відомо, участі у її житті він не бере, подарунки не передає. Згідно висновку Органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради, вказаний орган вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 112-114). При підготовці висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав органом опіки та піклування було встановлено, що 18.10.2023 спеціалісти служби у справах дітей Адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради обстежили умови проживання дитини з матір`ю в кв. [ADDRESS] , та встановили, що для Ксенії створені належні умови для проживання, навчання та всебічного розвитку. Дівчинка має окрему мебльовану кімнату, обладнане місце для навчання, планшет, телефон, навчальні матеріали, розвивальні та м`які іграшки, власні картини та фотоальбоми. Дівчинка гарно малює, захоплюється арі гамі, з 2021 року займається англійською мовою, має двох котів. Згідно соціально-психологічного висновку Миколаївського міського центру соціальних служб від 30.01.2024 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , як свою сім`ю сприймає себе та маму. Стосунки з біологічним батьком є невизначеними, оскільки дитина досить тривалий час з ним не спілкується. Образ батька начебто відсутній у внутрішньому світі дитини, відчуває до нього образу та злість через те, що він з нею не проводить час, не спілкується. З боку батька не відчуває любові, захисту, підтримки, піклування, зацікавленості її життям. Має прив`язаність до матері. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов`язками матері та батька. Частиною 2 ст. 152 СК України передбачено, що дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Згідно ч.1, ч.2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Після з`ясування всіх обставин справи суд вважає, що поведінка батька дитини - [PERSON] , суперечить вимогам ст.ст. 150, 152 СК України, та порушує право дитини на належне батьківське виховання, фізичний, духовний та моральний розвиток. У статті 155 СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Частиною 4 ст. 155 СК України регламентовано, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 зазначеної Постанови, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини в діях батьків. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків неповнолітню [PERSON] , судом встановлено, що батько дитини не приймав жодної участі у житті дитини протягом тривалого часу - не піклувався про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечував необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкувався з донькою; не надавав дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяв засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляв інтересу до її внутрішнього світу; не створював умов для отримання нею освіти. Батько не цікавиться, де та з ким проживає дитина, як вона харчується, чи є в неї одяг, чи відвідує вона начальний заклад, чи отримує лікування в разі такої необхідності. [PERSON] не надає коштів на утримання своєї дитини. Тобто відповідач абсолютно самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. За таких обставин суд вважає, що бездіяльність відповідача щодо невиконання своїх батьківських обов`язків є усвідомленою, змінити поведінку батька в кращу сторону наразі неможливо; вбачається вина [PERSON] у невиконанні ним своїх обов`язків по відношенню до доньки. У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. Суд на перше місце ставить "якнайкращі інтереси дитини". На підставі наявних у матеріалах справи доказів суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] нехтує потребами своєї доньки Ксенії, порушує права дитини на належне батьківське виховання та не виконує батьківських обов`язків. Відповідач не довів зміну своєї поведінки щодо дитини, прагнення здійснювати належне піклування за нею, не спростував, що свідомо нехтував обов`язками батька. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. Відповідно до ст. 171 Сімейного кодексу Україна дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, допитавши неповнолітню Ксенію, суд приходить до висновку, що позов про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки позивачем доведено наявність свідомих дій відповідача щодо ухилення від виконання свого батьківського обов`язку по відношенню до доньки, який з нею не спілкується, не забезпечує її матеріально, ухиляється від виконання обов`язків по її вихованню, не проявляє батьківської турботи та інтересу до розвитку та внутрішнього світу дитини, що підтверджено також висновком органу опіки та піклування. На думку суду, позбавлення [PERSON] батьківських прав насамперед слугує захисту прав та інтересів дитини. Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Outcome: approved