Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача, відповідача та третьої особи 24.04.2024 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] ,з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, як органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, у якому зазначив, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюб розірвано, відповідач у 2015 році із донькою [PERSON] виїхали за кордон, змінили свої номера телефонів і до даного часу йому не відоме місце їх перебування. [PERSON] з сином [PERSON] з 2015 року не спілкується, участі у його вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Зубань О.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на ті ж самі обставини, що і в позовній заяві, просили позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі частини від усіх видів дохід відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку. Не заперечували щодо ухвалення у справі заочного рішення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, як органу опіки та піклування Браславець О.О. у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] вважає обґрунтованими і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала, повторно на виклик суду не прибула, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті «Судова влада» (а.с. 37, 55, 68, 76). Заяв про розгляд справ у її відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації нею права судового захисту своїх прав та інтересів. За правилами ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, у суда наявні підстави для заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, про що суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259, ст.ст. 280 - 281 ЦПК України, постановив ухвалу. ІІ. Заяви, клопотання учасників справи Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, як органу опіки та піклуванняН.Шуляк 27.05.2024 до суду надійшла заява про проведення підготовчого засідання у відсутності представника Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, як органу опіки та піклування (а.с. 57-58). 27.05.2024 та 10.06.2024 від представника позивача [PERSON] - адвоката Зубаня О.О. до суду надійшла заява про проведення підготовчого засідання у його відсутності (а.с.59, 63-64). 24.06.2024 від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, як органу опіки та піклуванняО.Браславець до суду надійшла заява про проведення судового засідання у відсутності представника Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, як органу опіки та піклування (а.с. 71-72). 25.06.2024 від представника позивача [PERSON] - адвоката Зубаня О.О. до суду надійшла заява про проведення судового засідання у відсутності позивача та його представника (а.с. 73). Інших заяв і клопотань, пов`язаних з розглядом справи від учасників справи не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 29.04.2024 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] ,з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, як органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження (а.с. 35-36). Відповідачу [PERSON] запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву (а.с. 35-36). Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подала. Третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Мурафській сільській раді Жмеринського району Вінницької області, як органу опіки та піклуваннязапропоновано в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали подати письмові пояснення щодо позову (а.с. 35-36). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Мурафська сільська рада Жмеринського району Вінницької області, як орган опіки та піклуванняписьмові пояснення щодо позову не подала. Ухвалою суду від 10.06.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 66-67). ІV. Фактичні обставини, встановлені судом У справі, що розглядається судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 27.10.2009 по 01.03.2016 перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 11). Заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 01.03.2016 шлюб між сторонами даного цивільно - правового спору розірвано (а.с. 12-13). Малолітня дитина [PERSON] , разом з батьком [PERSON] проживає в [ADDRESS] . Згідно акту обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] від 08.05.2024 встановлено, що дитина проживає разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS] . Будинок складається з веранди, коридору, кухні, та 4-х житлових кімнат, підключений до електромережі, опалення пічне та газове, на подвір`ї є криниця, зручності надворі. Житло в належному стані, є усі необхідні меблі та побутова техніка. [PERSON] проживає у одній кімнаті з татом, має власне ліжко. Дитина забезпечена сезонним одягом, засобами гігієни, шкільним приладдям, постільною білизною, продуктами харчування. В будинку дотримано санітарно-гігієнічних норм, наявний значний запас продуктів харчування, створено умови для вихованн та проживання дитини, організовані місця для сну, навчання та проведення дозвілля (а.с. 49). Батько дитини [PERSON] , згідно довідки - характеристики, виданої відділом ЦНАП Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області № 1-19/4-161 від 19.04.2024 за місцем постійного проживання характеризується позитивно, скарг на його поведінку від жителів села не надходидо. Працює трактористом в ТОВ «Федорівське» (а.с.19). Згідно характеристики на [PERSON] , виданої ТОВ «Федорівське 22.04.2024, останій працює на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва з 18.04.2018. За час роботи зарекомендував себе як дисциплінований робітник, кваліфікований та відповідальний професіонал своєї справи. Сумлінно виконує сільськогосподарські та інші механізовані роботи на колісних та гусеничних тракторах. Зауважень та доган не має (а.с.18) Малолітній [PERSON] є ученем 6 класу Федорівського ліцею Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області. Згідно довідки №59 від 22.04.2024, виданої навчальним закладом батько дитини [PERSON] бере активну участь у житті сина, цікавиться його навчанням та поведінкою, регулярно відвідує батьківські збори та виховні заходи, де бере участь його син. Мати дитини у виховання [PERSON] участі не приймає, навчанням сина не цікавиться, жодного разу не відвідувала заклад, не цікавилася його справами в школі. Дитина проживає і виховується лише батьком (а.с.14). [PERSON] з 2015 року з сім`єю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, його життям та здоров`ям не цікавиться. Дитина, маючи матір, фактично позбавлена материнського піклування внаслідок свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками. Факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої дитини підтверджується також висновком Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області як органу опіки та піклування, затвердженим рішенням виконавчого комітету Мурафської сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 22.05.2024 №60, відповідно до якого орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 47-48). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не цікавиться життям сина, не спілкується з ним, не забезпечує матеріального утримання, не виявляє інтересу до умов проживання та навчання дитини, її поведінка є винною. Отже, [PERSON] , маючи матір, фактично позбавлений материнського піклування внаслідок свідомого нехтування відповідачем своїми материнськими обов`язками. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 141, 150, 164, 165, 166, 171,180 СК України, ЗУ «Про охорону дитинства». Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно зі ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею…(ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства»). За приписами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до п.п. 2, 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані займатися вихованням дитини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.ч.1,2 ст.155 СК України). Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пленум ВС України у п.п. 15,16 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто, прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №209/2821/15-ц, від 21.11.2018 у справі №201/6232/17 визначено аналогічні поняття ухилення батьків від виконання своїх обов`язків та зазначено про необхідність встановлення судом доведеності факту винної поведінки відповідача у спорі вказаної категорії. Відповідно до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України при ухваленні рішення суд враховує висновки, викладені в постановах Верховного Суду у справах даної категорії. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. З досягненням віку 10 років у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі. Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. Опитаний судом малолітній [PERSON] , [INFO] суду пояснив, що з своєю матір`ю [PERSON] він не спілкується, не пам`ятає її, не підтримує жодних стосунків. Щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно нього не заперечує. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини (ч.2 ст.166 СК України). При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ч.3 ст.166 СК України). Відповідно до ст. ст.180-183, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У силу ст. 430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. VІ. Висновки суду У справі, що розглядається, суд, дослідивши всі обставини, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до висновку, що позивачем [PERSON] надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для ухвалення судом рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та стягнення з неї аліментів на його.

Outcome: approved