Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

05 червня 2024 року Департамент соціального захисту населення в особі директора Тетяни Круподери звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь департаменту надміру виплачену тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме за період з 01.02.2020 по 30.09.2021 в розмірі 22\~180,00 грн., а також суму судового збору в розмірі 3028.00 грн. Позов мотивує тим, що на обліку в Управлінні соціального захисту населення ЗМР по Хортицькому району перебувала на обліку [PERSON] , яка отримувала в управлінні тимчасову допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів на сина [PERSON] . Згідно з рішенням ЗМР від 07.12.2022 №71 «Про реорганізацію управлінь соціального захисту населення» Управління соціального захисту населення ЗМР було реорганізовано та перейменовано на Департамент соціального захисту населення ЗМР, який є правонаступником Управління соціального захисту населення ЗМР по Хортицькому району. На підставі поданої відповідачкою 04.10.2019 року заяви, рішенням Управління від 09.10.2019 їй було призначено державну соціальну допомогу на період з 01.10.2019 по 31.03.2020 у розмірі 1059,00 грн. на місяць. Потім [PERSON] було продовжено строк виплати соціальної допомоги з 01.04.2020 по 30.09.2021 на період карантину в сумі 1109,00 грн. на місяць, згідно\~Постанови Кабінету Міністрів України від 08 квітня 2020 року № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги»\~з метою посилення соціального захисту населення на період вжиття заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Cov-2, строк виплати державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення. Відповідачці двічі, у серпні 2020 року та серпні 2021 року, в телефонному режимі було роз`яснено, щодо продовження виплат на період карантину та порядок повернення отриманих в цей період виплат в разі не підтвердження права на отримання допомоги. 30.09.2021 [PERSON] знову звернулась до Управління з заявою про призначення тимчасової допомоги та одночасно надала заяву про зупинення виплати допомоги у зв`язку з початком сплати її чоловіком аліментів з січня 2020 року. Відповідно до підпункту 16 п.10 Порядку №189 виплати тимчасової допомоги припиняються у разі сплати аліментів одним з батьків. На підставі наданої заяви Управлінням зроблено перерахунок про надміру виплаченої тимчасової допомоги за період з 01.02.2020 по 30.09.2021, розмір якої склав 22180,00 грн. Відповідачу було скеровано повідомлення з пропозицією добровільно повернути надміру виплачені кошти, однак станом на момент подання позовної заяви сума заборгованості повернута не була. Ухвалою судді від 11 червня 2024 року в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони були повідомлені про місце, дату й час розгляду справи рекомендованою кореспонденцією відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України; надано час для подання відзиву та заперечень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, Позов просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. За вказаних обставин відповідно до ст. 247, ст. 279 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Хортицькому району перебувала на обліку [PERSON] , яка отримувала в управлінні тимчасову допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів відповідно до\~Постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року №189 «Про затвердження порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання яких невідоме». Відповідно до пунктів 2, 5 Постанови №189, тимчасова допомога призначається, серед іншого, у разі: коли відомості про одного з батьків (платника аліментів), які внесено до Єдиного реєстру боржників у зв`язку з несплатою ним аліментів. Тимчасова допомога призначається та виплачується за місцем проживання (перебування) одного з батьків, який утримує дитину (далі - одержувач), управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі створення) рад. Згідно пункту 8 Постанови №189, тимчасова допомога надається на дітей у розмірі, що дорівнює різниці між 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. На підставі поданої відповідачкою 04.10.2019 року заяви, декларації та необхідного пакету документів, відповідачці призначалася тимчасова допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. Рішенням управління соціального захисту населення 09.10.2019 року відповідачці було призначено державну соціальну допомогу на період з 01.10.2019 року по 31.03.2020 року у розмірі 1059,00 грн. та потім продовжено строк виплати соціальної допомоги з 01.04.2020 по 30.09.2021 на період карантину в сумі 1109,00 грн. на місяць, згідно\~постанови Кабінету Міністрів України від 08 квітня 2020 року № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» Абзацом 4 п.10 Постанови №189 також зазначено, що у разі, коли одержувачем навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули на встановлення права на тимчасову допомогу та визначення її розміру, а також у разі неповідомлення або невчасного повідомлення про виникнення обставин, за яких виплата тимчасової допомоги припиняється, на наступний строк допомога може бути призначена не раніше ніж через 12 місяців з місяця виявлення порушення (виникнення обставин). 30.09.2021 року [PERSON] знову звернулася із заявою, декларацією та необхідним пакетом документів для призначення тимчасова допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів та одночасно написала заяву про зупинення виплати допомоги у зв`язку з початком сплати її чоловіком аліментів з січня 2020 року. Відповідно до підпункту 16 п.10 Порядку №189 виплата тимчасової допомоги припиняється у разі сплати аліментів одним з батьків. Про виникнення зазначеної обставини одержувач зобов`язаний повідомити у десятиденний строк орган соціального захисту населення. Виплата тимчасової допомоги припиняється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникла одна із зазначених обставин. Згідно з п.12 Порядку №189, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину, або встановлено місце проживання (перебування) одного з батьків, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення: визначає суму сплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню та встановлює строки її повернення (протягом місяця); повідомляє одного з батьків про суму сплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню, та строк її повернення; у разі неповернення добровільно в установлені строки вирішує питання про їх стягнення у судовому порядку. На підставі поданої відповідачем заяви Управлінням зроблено перерахунок виплаченої допомоги, розмір якого, відповідно до протоколу від 19.10.2021 про індивідуальний перерахунок за період з 01.02.2020 по 30.09.2021, склав 22180,00 грн. Управлінням були скеровані повідомлення від 10.11.2021 року за вих.№02-08/9187, від 02.01.2023 року за вих.№10-05/0012 та від 24.10.2023 року за вих.№04.01-03/3059 з пропозицією добровільно повернути надміру виплачені кошти Станом на час подання позову [PERSON] добровільно кошти не відшкодувала. Відповідно до ч. 2\~ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України. Відповідно дост.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини 1статті 1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Частиною 1ст.1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Згідно до ч.1 ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. При цьому, положення п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України щодо заборони повернення соціальних виплат не підлягають застосуванню, оскільки їх виплата була обумовлена недобросовісною поведінкою з боку набувача. Враховуючи викладене, та те, що відповідач не повернула позивачу виплачені кошти, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем: 3028,00 гривень судового збору, відповідно до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України підлягають наступному розподіленню: 50 відсотків судового збору, що становить 1514,00 гривень, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету, решта (1514,00 гривень) стягненню з відповідачів. На підставі викладеного, згідно ст. ст.\~1212,\~1213,\~1214 ЦК України,\~постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року №189 «Про затвердження порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання яких невідоме»,

Outcome: approved