Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

До Крижопільського районного суду Вінницької області позивач подала позов до [PERSON] , про зменшення розміру аліментів, в обґрунтування позовних позивач покликається, що рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 12 грудня 2023 року (справа № 134/2027/23) ухвалено рішення про стягнення з позивача аліментів на користь [PERSON] [INFO] на утримання неповнолітньої [PERSON] [INFO] в розмірі частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.11.2023 року і до досягнення повноліття дитиною. Рішення суду набрало законної сили 16 січня 2024 року. Визнаючи позов у справі № 134/2027/23 в розмірі частини заробітку (доходу) щомісяця позивач помилково вважала, що зможе сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Остання розраховувала, що зможе влаштуватися на роботу та виплачувати половину своєї заробітної плати на утримання дочки [PERSON] , однак їй не було відомо, що у випадку відсутності доходу аліменти будуть нараховуватись, виходячи із середнього заробітку по Тульчинському району. Крім того на утриманні позивача перебуває дочка [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає з нею, батько якої загинув [INFO] . Заборгованість відповідно до розрахунку заборгованості від 28.02.2024 року, яка стягується з відповідача в розмірі середньої заробітної плати по Тульчинському району, що складає 5\~275,00 грн. щомісячно відповідачем погашено. Ухвалою Крижопільського районного суду від 02 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Крижопільського районного суду від 12 червня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 10 червня 2024 року від відповідача надійшов відзив, в якому позовні вимоги не визнає повністю, в обґрунтування своїх заперечень представник відповідача покликається на те, що копія трудової книжки підтверджує неодноразові факти звільнення за власним бажанням [PERSON] з роботи не може бути доказом зміни її матеріального стану, що є підставою для зменшення розміру аліментів. В судовому засідання представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовільнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог із підстав викладених у відзиві. Відповідач в судовому засіданні заперечила проти позовних вимог. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 12 грудня 2023 року (справа № 134/2027/23) ухвалено рішення про стягнення з позивача аліментів на користь [PERSON] , [INFO] на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.11.2023 року і до досягнення повноліття дитиною. Відповідно до відмітки Крижопільського районного суду Вінницької області рішення набуло законної сили 16 січня 2024 року (а.с. 7,8). Як вбачається з свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданим 08.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Крижопільського районного управління юстиції у Вінницькій області у позивача народилася донька [PERSON] , [INFO] , де матір`ю записано [PERSON] та батько [PERSON] (а.с.9). Згідно свідоцтва про смерть серія І [NUMBER] , виданого 26 квітня 2022 року Крижопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) [PERSON] помер [INFO] (а.с. 10). [PERSON] , [INFO] зареєстроване місце проживання за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади від 09.11.2023 за № 2023/009167275 (а.с. 12). Відповідно до копії трудової книжки серії [NUMBER] позивач [PERSON] не працює. Останнім місцем роботи позивача було ТОВ-НВП «АРГОН», де [PERSON] прийнята на посаду кухар піци в супермаркет (запис № 14 від 11.07.2019) та звільнена за власним бажанням (запис № 15 від 11.11.2019). Починаючи з 01.09.2021 по 30.06.2022 [PERSON] навчалася в ДНЗ «Крижопільський професійний будівельний ліцей» (№ записів 16 та 17), інших копій сторінок трудової книжки позивачем не надано (а.с. 13-16). Постановою про відкриття виконавчого провадження від 19.01.2024 року ВП № 73858739 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 137/2027/23 виданого 16.01.2024 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.11.2023 року і до досягнення повноліття дитиною. Відповідно до відмітки Крижопільського районного суду Вінницької області рішення набуло законної сили 16 січня 2024 року (а.с. 18). Згідно довідки розрахунку зі сплати аліментів виданої Крижопільським ВДВС у Тульчинському районі, Вінницької області від 28.02.2024 № 7220/32/20-32/24 у позивача наявна заборгованість в сумі 20045,00 грн. (а.с. 17). Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батьків та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. У ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року (далі - Конвенція), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріального утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на тримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина 3 ст. 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Ураховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року в справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено в рішенні Крижопільського районного суду Вінницької області від 12.12.2023 року справа № 134/2027/23 за позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, погодилась сплачувати аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , що було прийнято судом, рішення суду набрало законної сили 16.01.2024 року та позивачем не оскаржувалось. На підтвердження свого матеріального стану позивач [PERSON] посилається на зміну матеріального стану, відсутність заробітку та утримання іншої неповнолітньої дитини. З копії\~трудової книжки\~серії [NUMBER] ,\~встановлено,\~що останнім\~місцем роботи\~позивача було\~ТОВ-НВП\~«АРГОН»,\~де [PERSON] \~прийнята на\~посаду кухар\~піци в\~супермаркет та\~звільнена 11.11.2019\~року за\~власним бажанням,\~запис датовано\~11.11.2019\~року. Позивач [PERSON] є особою працездатного віку, має можливість працювати, отримувати заробітну плату та відповідно, сплачувати аліменти на неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] у достатньому для її гармонійного розвитку розмірі. Наступний запис з 01.09.2021 по 30.06.2022 [PERSON] навчалася в ДНЗ «Крижопільський професійний будівельний ліцей» за спеціальністю кухар кондитер. Саме по собі звільнення платника аліментів з останнього місця роботи з її ж згоди без обґрунтування об`єктивної необхідності такого звільнення, надання доказів вжиття заходів щодо працевлаштування, відсутності об`єктивної неможливості відшукання інших джерел доходу, також і після навчання не може бути доказом об`єктивної зміни її матеріального стану, що унеможливлює сплату аліментів у раніше визначеному розмірі. Та обставина, що відповідач не працевлаштована існувала на час ухвалення рішенні Крижопільського районного суду Вінницької області від 12.12.2023 року (справа № 134/2027/23) та не є доказом погіршення матеріального стану. Також перебування на утриманні у відповідача малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та смерть її батька [PERSON] , [INFO] не є зміною сімейного стану, оскільки дана обставина існувала на час ухвалення рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 12.12.2023 року (справа № 134/2027/23). Доводи позивача, що при розгляді справи № 134/2027/23 суд не встановив обставини щодо наявності у неї інших утриманців, а також її матеріальне становище, тобто обставин, які передбаченні ст. 182 СК України і мають значення для визначення розмірів аліментів суд не приймає до уваги оскільки останні стосуються не погодження позивача із рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 12.12.2023 року (справа № 134/2027/23), яке набрало законної сили 16 січня 2024 року та позивачем не оскаржувалось. Таким чином, враховуючи інтереси дитини, її право на належний рівень життя та забезпечення нормальної життєдіяльності, суд приходить до висновку, що позивач не довела належними та допустимими доказами обставини, визначені статтею 192 СК України, що з часу ухвалення Крижопільського районного суду Вінницької області від 12.12.2023 року відбулася зміна сімейного стану та погіршення матеріального становища не надав, чи погіршився стан здоров`я позивач суду не надав, а відтак у задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed