Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

До Богунського районного суду м. Житомира звернувся [PERSON] з позовом до АТ «ОТП Банк», третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування позовних вимог вказав, що між ним та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є відповідач, був укладений кредитний договір № МL- 001/071/2006 від 17.04.2006 р., за яким він отримав кредит в розмірі 25 000 доларів США та кредитний договір № МL-J01/009/2007 від 18.12.2007 р., за яким він отримав кредит в сумі 20 300 доларів США. Кредитні договори були укладені в простій письмовій формі та нотаріально не посвідчувалися. В забезпечення виконання кредитних договорів 18.12.2007 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвою О.В. за реєстровим номером № 5825, відповідачу була передана в іпотеку квартира [ADDRESS] , яка належить на праві власності позивачу. Поручителем по вказаним кредитним договорам виступив [PERSON] 25 грудня 2009 р. банк звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з позовом № 010/001-12-11/1357 до [PERSON] та [PERSON] про стягнення з них солідарно заборгованості у загальному розмірі 41 762, 49 доларів США та 31 529, 04 грн., з яких: заборгованість за основними сумами кредитів 37 812, 24 доларів США; заборгованість за відсотками користування кредитами 3 950,25 доларів США; пеня за порушення зобов`язань стосовно повернення коштів та сплати процентів за користування коштами 31 529, 04 грн., еквівалент в гривні на день подання позову за офіційним курсом НБУ - 332763,52 грн. та 31529,04 грн., а всього - 364 292,56 грн.. Позовна заява була зареєстрована в суді 11.01.2010 р. за номером 2-2280. 16.06.2011 р. Богунським районним судом м. Житомира було ухвалено заочне рішення у справі № 2-407/2011, яким зобов`язано [PERSON] та [PERSON] повернути ПАТ «ОТП Банк» 41 762, 49 дол. США боргу за кредитними договорами, а в випадку відсутності цього майна стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарному порядку на користь ПАТ «ОТП Банк» еквівалент в гривні в сумі 332 993, 21 грн. з них сума несплаченого кредиту - 301 495, 89 грн. (еквівалент 37 812, 24 дол. США), відсотки користування кредитом - 31 497, 31 грн. (еквівалент 3 950, 25 дол. США) та стягнуто пеню за користування коштами в сумі 24 876, 78 грн., пеню за порушення виконання грошового зобов`язання 31 529, 04 грн., та по 850 грн. з кожного сплаченого судового збору та по 60,00 грн. з кожного витрат на інформаційно-технічне забезпечення, всього на 389 399,03 грн. 21.09.2016 р. ПАТ «ОТП Банк» звернувся до суду із заявою, в якій просив роз`яснити рішення Богунського районного суду м. Житомира від 16.06.2011 р. Ухвалою від 26.01.2017 р. у задоволенні заяви було відмовлено та виправлено описку, допущену в рішенні, вказавши у другому абзаці резолютивної частини розмір пені, яка підлягає до стягнення за користування коштами «31 529,04 грн.» замість «24 876,78 грн.», змінивши суму боргу на 396 051,29 грн. 23.09.2022 р. АТ «ОТП Банк» звернувся до Богунського районного суду міста Житомира з заявою, про видачу виконавчих листів, по стягненню заборгованості з [PERSON] та [PERSON] 04.10.2022 р. були видані виконавчі листи, по стягненню з [PERSON] та [PERSON] боргу в загальній сумі 39 6051,29 грн. 16.11.2022 р. АТ «ОТП Банк» звернулося з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання. Ухвалою Богунського районного суду від 26.12.2022 р. в задоволенні заяви АТ «ОТП Банк» було відмовлено. Постановою Житомирського апеляційного суду від 27 лютого 2023 р. АТ «ОТП Банк» було відмовлено в задоволенні апеляційної скарги а ухвала Богунського районного суду м. Житомира від 26 грудня 2022 р. була залишена без змін. 27 жовтня 2023 р. [PERSON] з матеріалів справи № 240/27372/23, яка розглядалася Житомирським окружним адміністративним судом за позовом АТ «ОТП Банк» до Богунського ВДВС у м. Житомирі, третя особа [PERSON] , про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, стало відомо, що 27.11.2009 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною було вчинено виконавчий напис № 11218, яким пропонується звернути стягнення на рухоме майно - квартира що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Житомира, (ІПН [NUMBER] ), місце проживання: [ADDRESS] . В березні 2024 р. АТ «ОТП Банк» звернулося до Богунського відділу ДВС у м. Житомирі з заявою, про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом № 11218 від 27.11.2009 р. 12.03.2024 р. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 11218 від 27.11.2009 р. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження та оглянувши виконавчий напис [PERSON] стало відомо, що до виконавчого напису прикладений договір іпотеки від 18.12.2007 р., Витяг про реєстрацію у державному реєстрі іпотек від 18.12.2007 р., Витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 18.12.2007 р., Витяг з державного реєстру іпотек від 27.11.2009 року. Будь який документ, який би підтверджував безспірність заборгованості [PERSON] перед АТ «ОТП Банк» до виконавчого напису прикладений не був. Про вчинення виконавчого напису позивачу не було відомо, на той момент між ним та відповідачем існував спір відносно суми боргу, про що свідчить лист [PERSON] на адресу банку від 16.11.2009 р., в результаті чого банк і звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, в позовній заяві, заяві про роз`яснення судового рішення, заяві про поновлення строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, в апеляційній скарзі АТ «ОТП Банк» нічого не вказувало про існування виконавчого напису. Якщо б [PERSON] було щось відомо про вчинений 27.11.2009 р. виконавчий напис він заявив би про це в суді, при розгляді справи № 2-407/2011 і АТ «ОТП Банк» було б відмовлено в позові. Ухвалою про забезпечення позову від 01.04.2024 р. зупинене стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни від 27.11.2009 р. № 11218 про стягнення з [PERSON] коштів в розмірі 364 835,47 грн., шляхом звернення стягнення на рухоме майно, що належить на праві власності [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» у виконавчому провадженні № [NUMBER] до закінчення судового розгляду у справі та набрання законної сили рішення суду. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 04.04.2024 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та: Витребувано у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких 27.11.2009 р. за реєстровим № 11218 було вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» коштів в розмірі 364 835,47 грн. шляхом звернення стягнення на нерухоме майно квартиру. Витребувано від Богунського відділу державної виконавчої служби у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином засвідчену копію виконавчого провадження № [NUMBER] з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 27.11.2009 р.№ 11218. Відповідачем був наданий відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в позові тавказав, що за заявою АТ «ОТП Банк» у Богунському ВДВС Житомирського МУЮ 16.12.2009 р. було відкрито виконавче провадження № 16444032 по виконанню виконавчого напису № 11218 від 27.11.2009 року. 28.01.2013 р. вказаний виконавчий документ був повернутий стягувачу, що підтверджується Інформацією про виконавче провадження № 16444032 з офіційного сайту АСВП. 11.03.2013 р. було повторно відкрито виконавче провадження № [NUMBER], що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 11.03.2013 року. Відповідач наголошує, що не можуть братися до уваги твердження позивача, що йому не було відомо про виконавчий напис та виконавчі провадження відкриті на підставі виконавчого напису, оскільки згідно супровідного листа та постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.03.2013 р. та супровідного листа до постанови про призначення експерта від 17.12.2013 р., відповідні постанови надсилалися на адресу боржника [PERSON] . Також відповідач заявив, про застосування позовної давності відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, як підстави відмові в позові. Третя особа надала письмові пояснення на позовну заяву та вказала, що надати копії документів, а саме виконавчого напису та документів на підставі яких його було вчинено 27.11.2009 р. не має можливості, так-як вони були знищенні по закінченню терміну зберігання. Зацікавлена особа Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі направив заяву, надав копії документів виконавчого провадження № [NUMBER], відкритого на підставі заяви АТ «ОТП Банк» з виконання виконавчого напису № 11278 від 27.11.2009 р. Представник позивача надав суду письмову заяву, про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити а в задоволенні заяви відповідача, про застосування позовної давності просив відмовити, так-як [PERSON] дізнався про існування виконавчого напису тільки 27 жовтня 2023 р. а з позовом звернувся 29 березня 2023 р., тобто в межах строку позовної давності. Відповідач направив до суду заяву, про розгляд справи за відсутності його представника. Зацікавлена особа Богунський відділ державної виконавчої служби у місті Житомирі направив заяву, про розгляд справи за відсутності державного виконавця. Третя особа направила заяву, про розгляд справи без її участі. Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності унормовано в ч. З ст. 211 ЦПК України, водночас, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (стаття 15 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 18 ЦК України встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», який діяв на момент вчинення виконавчого напису, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюються КМ України. Таке ж положення визначене у п. 282 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» яка затверджена наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 р. та діяла на момент вчинення виконавчого напису. Згідно п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 р., стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріусу проводиться за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Як видно з документів, які прикладені до виконавчого напису то до нього прикладений договір іпотеки від 18.12.2007 р., який забезпечує виконання зобовязання боржником. Будь-яких документів, які б підтверджували існування безспірної заборгованості до виконавчого напису не прикладено. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції, є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. На момент вчинення виконавчого напису існував спір між позивачем та відповідачем, що підтверджено заявою від 16.11.2009 р., на підтвердження чого відповідач і звернувся до суду з позовом, про стягнення боргу. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 16.06.2011 р. у справі № 2-407/2011 права відповідача були повністю захищені. Згідно ст. 89 Закону України «Про нотаріат» та п. 287 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Про наявність та розмір заборгованості станом на 27.11.2009 р. [PERSON] , як іпотекодавець, не був повідомлений, доказів про його повідомлення перед вчиненням виконавчого напису відповідач та третя особа суду не надали. Щодо заяви відповідача, про застосування позовної давності, так-як позивач на його думку, міг знати про вчинення виконавчого напису з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження № 16444032 від 16.12.2009 р., то вказана заява не підлягає задоволенню з тих підстав, що відповідачем не надано належних доказів, що [PERSON] дійсно отримав вказані постанови державного виконавця. Будь які докази, що це підтверджують в матеріалах справи відсутні і вказане твердження відповідача базується виключно на припущеннях. Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України). Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Стаття 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 р.). Враховуючи викладене,

Outcome: approved