Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

18.03.2024\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~позовними вимогами,\~якими просить\~визнати за\~ним в\~порядку спадкування\~за законом\~після смерті\~ [PERSON] ,\~померлого [INFO] та\~за заповітом\~після смерті\~ [PERSON] ,\~померлого [INFO] ,\~право власності\~на житловий\~будинок з\~надвірними спорудами\~та господарськими\~будівлями,\~що розташований\~за адресою:\~ [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , за життя спадкодавець заповіт не залишив, спадкоємцями першої черги, відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України являються: син [PERSON] , дружина [PERSON] , батько [PERSON] , спадщину спадкоємці прийняли шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, [INFO] помер його дід [PERSON] , за життя спадкодавець залишив заповіт на користь позивача, спадщину позивач прийняв шляхом звернення у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Гончарової О.С. йому було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] його діда [PERSON] у зв`язку з тим, що нерухоме майно не зареєстровано за спадкодавцем згідно чинного законодавства. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив та відзив на позовну заяву не надавав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить 1/4 частка житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2011 року у цивільній справі № 2-4901/11. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.12.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 77083759 від 24.05.2024 року, наданого приватним нотаріусом Гончаровою О.С., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 02.06.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області; - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 31.10.1992 року Ізмаїльським міським відділом РАЦС; - батько [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , повторно виданого 13.03.1979 року Ізмаїльським міським відділом РАЦС. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що спадкоємці на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] ,що підтверджено відповідною будинковою книгою, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Відповідач [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь сина [PERSON] , що підтверджено відповідною заявою. Судом встановлено, що [PERSON] належать 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору забудови від 29.03.1983 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Пелих А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1-1093 (1/2 частка) рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2011 року у цивільній справі № 2-4901/11 (1/4 частка), що також підтверджено відповіддю на запит № 339 від 30.05.2024 року, наданої КП «Ізмаїльське МБТІ». Відповідно до п.42 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених\~Постановою КМУ від 25.12.2015 р. №1127\~для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. подаються технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Згідно даних технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 01.03.2024 року про технічний опис об`єкта нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , перебуває житловий будинок літ.«А», що побудований у 1992 році, а також веранда літ. «а», літня кухня літ. «Б», тамбур літ. «б», вбиральня літ. «В», які були побудовані до 05.08.1992 р., у зв`язку з чим законом не було передбачено необхідність отримання дозволу на їх спорудження та введення їх в експлуатацію. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 16.01.2019 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гончаровою О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 27,28, [PERSON] заповів все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що за законом він матиме право [PERSON] , [INFO] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 77083956 від 24.05.2024 року, наданої приватним нотаріусом Гончаровою О.С., заповіт [PERSON] від 16.01.2019 року, зареєстрований за № 27,28 не змінювався та не скасовувався. Після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, особи, які мають право на обов`язкову частку, відсутні. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за № 118 від 25.06.2019 року, тобто вважається таким, який спадщину прийняв (спадкова справа № 53/2019). Відповідач [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь сина, що підтверджено відповідною заявою. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Гончарової О.С. № 32/02-14 від 09.02.2024 року йому було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого [INFO] його діда [PERSON] у зв`язку з тим, що нерухоме майно не зареєстровано за спадкодавцем згідно чинного законодавства. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved