Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

20 червня 2024 року адвокат Руснакова Тетяна Анатоліївна, яка діє в інтересах позивача\~ [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до відповідача\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 22 вересня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено та зареєстровано шлюб Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №655. [INFO] у позивача з відповідачем народився син [PERSON] . Спочатку сімейного життя складалось все добре, проте протягом останнього року сімейні стосунки між ними погіршились, що в кінцевому результатті призвело до постійних сварок та, як наслідок, до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне життя між ними не склалося, з причин відсутності взаємопорозуміння, байдужості до життя та проблеми кожного. Крім того, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Рішення позивач прийняв остаточно, оскільки примиритися вони пробували неодноразово, однак все безрезультативно. Тому, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, і є таким, що суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини. Враховуючи наведене, просить суд розірвати шлюб між ними. Ухвалою суду від 21 червня 2024 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Прични неявки суд не повідомили. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2018 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 22 вересня 2018 року, актовий запис № 655). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Казанковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Мінісерства юстиції (м. Одеса) 30 липня 2020 року, актовий запис № 35). Позовні вимоги обгрунтовуються фактичним припиненням між сторонами шлюбних відносин та неможливістю примирення. Подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, і є таким, що суперечить інтересам сторін та інтересам їхньої спільної дитини. Частиною 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст. 112 СК України. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч. 1\~ст. 55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст.\~104,\~110,\~112 СК України, з урахуванням небажання сторін перебувати в шлюбі, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб\~розірванню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений при подачі позову до суду. Клопотань чи заяв від відповідача про зміну прізвища, до суду не надходили, у зв`язку з чим слід залишити відповідачу прізвище, набуте під час шлюбу « [PERSON] ».

Outcome: approved