Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

01.07.2024 на адресу суду надійшла заява представника відповідача [PERSON] адвоката Попова Д.І. про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в справі за позовом Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» до [PERSON] про стягнення в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок незаконного звільнення працівника, відповідно до якої такий просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10773,00 грн. В обґрунтування заяви представник відповідача покликався на те, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.06.2024 у справі № 456/2549/23 частково задоволено позов Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» до [PERSON] про стягнення в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок незаконного звільнення працівника. При ухваленні рішення питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось. Витрати відповідача на професійну правничу допомогу становлять 27000,00 гривень. При цьому, позов позивача задоволено частково в розмірі 61354,24 грн, що становить 60,10% від заявлених позовних вимог, у задоволенні решти позовних вимог, що становить 39,10% від заявлених позовних вимог, відмовлено, а тому витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10773,00 грн, понесені відповідачем, підлягають стягненню з позивача. Враховуючи вищенаведене, витрати на професійну правничу допомогу, які відповідач поніс у зв`язку з розглядом Стрийським міськрайонним судом Львівської області цивільної справи № 456/2459/23, становлять 27000,00 грн, які представник відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог просить стягнути з позивача на користь відповідача в розмірі 10773,00 грн. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01 липня 2024 року заяву про ухвалення додаткового рішення (справа № 456/2459/23, провадження № 2-др/456/12/24) передано судді Гулі Л.В. /а.с. 243/ Представник відповідача [PERSON] адвокат Попов Д.І. подав заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за його відсутності. Заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу підтримує в повному обсязі. Представник позивача Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Бовтач В.І. подав заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за його відсутності. Заперечення щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем, не подав. При ухваленні додаткового рішення поклався на розсуд суду. Відповідно до ст.\~211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до\~ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Тобто неявка сторін у судове засідання не є перешкодою для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Відтак суд вважає за можливе проводити розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за відсутності сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до\~норм ст.\~245\~ЦПК України,\~якщо сторона\~з поважних\~причин не\~може подати\~докази,\~що підтверджують\~розмір понесених\~нею судових\~витрат до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі,\~суд за\~заявою такої\~сторони,\~поданою до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі,\~може вирішити\~питання про\~судові витрати\~після ухвалення\~рішення по\~суті позовних\~вимог. Для\~вирішення питання\~про судові\~витрати суд\~призначає судове\~засідання,\~яке проводиться\~не пізніше\~двадцяти днів\~з дня\~ухвалення рішення\~по суті\~позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Згідно зі ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, вивчивши заяву про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу та дослідивши матеріали справи, дійшов переконливого висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення про задоволення заяви представника відповідача адвоката Попова Д.І. з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.\~58\~ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Згідно з ч. 1 ст.\~60\~ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Відповідно до ч. 1 ст.\~20\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.06.2024 у цивільній справі № 456/2549/23, провадження № 2/456/106/2023 задоволено частково позов Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» до [PERSON] про стягнення в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок незаконного звільнення працівника, а саме: із заявлених вимог про стягнення шкоди в розмірі 102029,31 грн, судом ухвалено стягнути 61254,24 грн матеріальної шкоди. При цьому, питання про інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до котрих в силу ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України належать і витрати на професійну правничу допомогу, в справі не вирішено. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1)\~у разі\~задоволення позову\~-\~на відповідача; 2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3)\~у разі\~часткового задоволення\~позову -\~на обидві\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. 01.07.2024 на адресу суду надійшла заява представника відповідача [PERSON] адвоката Попова Д.І. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в справі за позовом Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» до [PERSON] про стягнення в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок незаконного звільнення працівника, в розмірі 27000,00 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог 10773,00 грн у порядку ч. 8 ст. 141, ст. 246 ЦПК України. Стороною позивача згаданої заяви не подано. Суд бере до уваги заяву представника відповідача адвоката Попова Д.І. та докази, надані ним на підтвердження понесених витрат, як такі, що подані відповідно до вимог ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України та вважає за необхідне зазначити наступне. Види робіт або послуг адвоката, витрат, про відшкодування яких у справі заявлено вимогу, мають відповідати умовам договору про надання правової допомоги, положенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і процесуального закону (постанова Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 910/23210/17). Види судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації: гонорар адвоката за представництво в суді; послуги надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; витрати на збір доказів; вартість послуг помічника адвоката; витрати на прибуття до суду та очікування судового засідання; інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором (ст. 137 ЦПК України та ст. 19, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Разом з тим, порядок розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, врегульовано статтями 141, 142 ЦПК України. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому, суд має оцінювати щодо відповідності зазначеним критеріям поведінку/дії/бездіяльність обох сторін. За змістом пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду. При цьому, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, ОП КГС ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19. Оглядом матеріалів справи встановлено, що 20.07.2022 між [PERSON] та адвокатом Поповим Д.І. укладено Договір № 20/07-1 ПД про надання правової допомоги. 20.07.2023 укладено додаток № 1 до Договору № 20/07-1 ПД про надання правової допомоги. 20.07.2022 /а.с. 226-227/. Відповідно до акту № 1 виконаних робіт (наданих послуг) від 16.10.2023 адвокат Попов Д.В. надав відповідачу [PERSON] наступну правову допомогу: вивчення матеріалів позовної заяви, підготовка відзиву, підготовка заперечення щодо відповіді на відзив, підготовка заяви про застосування строків позовної давності. Загалом надано послуг терміном 30 год. При цьому, сторони попередньо визначили вартість виконання роботи з розрахунку 900 грн за одну годину роботи /а.с. 228/. За надані адвокатом послуги [PERSON] сплатив 27000,00 грн у повному обсязі /а.с. 228 на звороті/. Разом з тим, частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який однак повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Наведена правова позиція викладена в Додатковій Постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У розумінні положень частини п`ятої статті 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. При цьому, суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має\~права вирішувати\~питання про\~зменшення суми\~судових витрат\~на професійну\~правову допомогу,\~що підлягають\~розподілу,\~з власної\~ініціативи (постанова ОП КГС ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19). Суд погоджується з доводами сторони відповідача про те, що долучені ними до матеріалів заяви докази підтверджують надання адвокатом правової допомоги відповідачу [PERSON] при розгляді справи № 456/2459/23. Відтак суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в сумі 27000,00 грн є співмірними із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг. Предмет спору в даній справі є складним, потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, діючого законодавства та судової практики, а обсяг і складність складених процесуальних документів є значними. Таким чином, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, відсутність зі сторони позивача клопотання про зменшення суми судових витрат, враховуючи, що позов задоволено частково в розмірі 60,10 % заявлених позовних вимог, дійшов переконання, що заявлені представником відповідача до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10773,00 грн є співмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг відповідачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), а тому є обґрунтованими. На підставі вищенаведеного, відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ ЦПК\~ України з Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» слід стягнути на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10773,00 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 05 вересня 2022 року в справі № 1519/2-5034/11 висловив висновок про застосування норми права та вказав, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм. Згідно з частиною п`ятою статті 268\~ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268\~ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону та правові висновки, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 16.07.2024, є та дату, на яку було призначено розгляд справи, 16.07.2024, а датою складення повного тексту судового рішення 02.08.2024.

Outcome: approved