Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

\~ \~ [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про\~стягнення аліментів\~на утримання\~дітей та\~дружини. Посилається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем. В шлюбі в сторін народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що між ними не досягнуто домовленості щодо утримання та виховання дітей, відповідач матеріально не допомагає.На даний час діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Вважає, що проживання дитини з одним із батьків не звільняє батька від обовязку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально забезпечувати. Окрім того, вона доглядає за дітьми та немає можливості працевлаштуватися. Єдиним джерелом доходу є отримання соціальної виплати по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. А тому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно та на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 всіх видів доходів до досягнення дитиною трьох років. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 квітня 2024 року справу № 306/873/24 (провадження № 2/306/487/24) передано на розгляд судді Свалявського районного суду Вінер Е.А. (а.с. 12). 08 травня 2024 року суддею Свалявського районного суду Вінер Е.А. винесено ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с. 9). \~ \~Позивач та її представник в судове засідання не з"явилися, представник позивача до канцелярії суду подав заяву про розгляду справи без участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с.25). Відповідач в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 22-24) заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. У звязку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Правовідносини між сторонами випливають із аліментних зобов"язань батьків щодо утримання дітей і врегульовані нормами главою 15 Сімейного кодексу України. Статтями 8, 11 ЗУ "Про охорону дитинства" визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789\~ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною другою статті 181 СК України передбачено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01 листопада 2016 року батьком [PERSON] , [INFO] є відповідач [PERSON] (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 серпня 2021 року батьком [PERSON] , [INFO] є відповідач [PERSON] (а.с. 9). Пунктом 17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 р. передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК ) і виплачуються щомісячно. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Питання про належне утримання дитини, між сторонами в добровільному порядку не вирішено. Згідно ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи те, що позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, такий розмір стягнення аліментів чинним законодавством передбачений, а тому з відповідача небхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 26 квітня 2024 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Що стосується вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини , суд зазначає наступне. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно з ч.1 статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Згідно ч.ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Аналіз даних положень дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини на утримання чоловіком протягом усього терміну її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина з якою проживає дитина до трьох років, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою. Відомості про те, що він має на утриманні інших осіб, у суду відсутні. В добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивачка та відповідач не вирішили. На підставі вищевикладеного суд вважає, що дану вимогу необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.5 ЗаконуУкраїни Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. За правилами ст. 141 ЦПК України витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Згідно п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved