Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 11.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та [PERSON] було укладено договір позики № 3239700899-53830, відповідно до якого, кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 3000 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 31.03.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами договору позики. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за договором позики, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. 07.07.2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 07-07/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 3239700899-53830 від 11.03.2021 року, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та позичальником, яким є [PERSON] . У свою чергу, 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «KOJIJIEKT ЦЕНТР» право вимоги до Боржників, в тому числі за договором позики № 3239700899-53830 від 11.03.2021 року, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та позичальником, яким є [PERSON] . Таким чином, TOB «KOJIJIEKT ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з Позичальника станом на 10.05.2024 року становить 22279,00 грн. Тому позивач просить суд стягнути в його користь з відповідача вказану суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 3028,00 грн., та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак позовна заява містить клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча згідно ст.128 ЦПК України про день, час і місце розгляду справи був двічі повідомлений належним чином, не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Суд на підставі ст.280 ЦПК України проводив заочний розгляд даної справи. \~ \~ \~ \~Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу \~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та оцінивши наявні докази, суд встановив наступні факти: 11.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» та [PERSON] було укладено договір позики № 3239700899-53830, відповідно до якого, кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 3000 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 31.03.2021 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами договору позики. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за договором позики, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору. Згідно п.п. 2.3. Договору позики, дата видачі кредиту 11.03.2021 року, дата повернення кредиту 31.03.2021 року (включно), термін користування кредитом 20 діб. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.п. 2.5. Договору позики, за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплатити Товариству плату згідно Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. Умовами Договору позики на період зазначений в п.п. 2.3. Договору, плата за користування Кредитом встановлена в розмірі 1,95% за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2.7. Договору позики встановлено, що Плата за користування Кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів, користування Кредитом визначену у п.п. 2.3. цього Договору та починається у дату списання Кредитних коштів з рахунку Товариства й закінчується у дату зарахування суми кредиту та плати за користування Кредитом на рахунок Товариства. Товариство належним чином виконало свої зобов`язання за договором позики, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору позики, що підтверджується квитанцією за сплату № 82767261 від 11.03.2021 року. 07.07.2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення права вимоги № 07-07/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 3239700899-53830 від 11.03.2021 року, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та позичальником, яким є [PERSON] . У свою чергу, 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «KOJIJIEKT ЦЕНТР» право вимоги до Боржників, в тому числі за договором позики № 3239700899-53830 від 11.03.2021 року, що укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та позичальником, яким є [PERSON] . Таким чином,\~ТОВ «КОЛЛЕКТ\~ЦЕНТР» набуло\~права грошової\~вимоги до\~відповідача в\~сумі 22279,00\~грн.,\~з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3000,00 грн.; заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги - 19279,00 грн. Згідно ч.1\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно ст.611ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1\~ст.628 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.1056-1ЦК України\~розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст.514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналізуючи вищезазначені норми права та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення прав останнього, відповідач взяті на себе договірні зобов`язання за вищевказаним договором не виконав, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором позики № 3239700899-53830 від 11.03.2021 року підлягають задоволенню. Згідно з п. 3 ч. 2\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що в задоволені цієї вимоги слід відмовити зважаючи на таке. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України,\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу суд має виходити з доведеності понесення стороною таких витрат і з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У ч. 2 ст.137 ЦПК України\~визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 по справі № 826/1216/16, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. До позовної заяви ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» долучено договір про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023 року, прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 311 від 26.04.2024 року, витяг з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024 року, згідно яких сума оплати за надані адвокатські послуги становить 9000 гривень, платіжна інструкція № 0433390000 від 10.05.2024 року про сплату ТОВ «КОЛЕКТ ЦЕНТР» АО «Лігал Ассістанс» 65000 грн. за надання правової допомоги згідно договору № 02-01/2023 від 02.01.2023 року про надання правової допомоги. Сума за цією квитанцією не відповідає сумі визначеній в заявці про надання юридичної допомоги від 26.04.2024 року та витягу з Акту №1 про надання юридичної допомоги, крім того відсутні відомості, що сплачені ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» кошти є витратами на правову допомогу, понесеними саме у зв`язку із розглядом цієї справи, а тому суд не вважає таку платіжну інструкцію належним доказом підтвердження оплати витрат на професійну правничу допомогу. Зважаючи на вказане суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу На підставі наведеного та

Outcome: partial