Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовною заявою представника позивача [PERSON] адвоката Буженко Юрія Сергійовича до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 01.04.2024 року представник позивача [PERSON] адвокат Буженко Юрій Сергійович звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних зазначає, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 30.11.2023 року по справі №466/8983/23, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень. Згідно з вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 30.11.2023 року, [PERSON] умисно завдав потерпілому, [PERSON] - легкі тілесні ушкодження. Враховуючи, завдану [PERSON] кримінальним правопорушенням моральну шкоду, позивач був вимушений звернутись до суду із позовом про відшкодування моральної шкоди. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн. Відзив на позовну заяву Відповідачем у встановлений строк не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: 13.05.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката Буженко Юрія Сергійовича, у якій він просив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. 14.05.2024 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява позивача [PERSON] , у якій він просив розгляд справи проводити без його участі. Зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Процесуальні дії у справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25.04.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 21.05.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання призначене на 17.07.2024 року: - позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подав заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі. - відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки не відомі. Заяв чи клопотань на адресу Шевченківського районного суду м. Львова не надходило. У судовому засіданні призначеному на 17.07.2024 року: - представник позивача [PERSON] адвокат Буженко Юрій Сергійович просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: Відповідно до копії вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 30.11.2023 року по справі №466/8983/23, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень. Вироком встановлено, що [PERSON] , [INFO] , близько 15:55 год., перебуваючи у загальному коридорі другого поверху житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на ґрунті особистих неприязних відносин, у результаті словесного конфлікту, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно схопив [PERSON] пальцями правої руки за обличчя, захопивши ліву і праву сторону, міцно стиснув, чим спричинив останньому садна обличчя справа і зліва, в підщелеповій ділянці зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Згідно з консультаційним висновком спеціаліста від 17.08.2023 року 20:05 год., [PERSON] отримав поверхневі садна обличчя. За висновком судово-медичної експертизи №672 від 18.08.2023 року, проведеної КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи», у [PERSON] виявлено садна на обличчі справа і зліва, в підщелепній ділянці зліва, на шиї зліва, на лівому передпліччі. Садна утворились від дії тупих предметів з обмеженою поверхнею, могли виникнути 17.08.2023 року і відносяться до легкого ступеня тяжкості. Позиція суду та оцінка доводів учасників справи: Суд дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подана заява про ухвалення заочного рішення, тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Статтею 4 ЦПК України, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з ч. 4 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню, крім випадку неумисного повідомлення викривачем недостовірної інформації про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України «Про запобігання корупції» в порядку, передбаченому зазначеним Законом, яка підлягає спростуванню. Згідно з абз. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивач [PERSON] , посилаючись на завдану діями відповідача [PERSON] моральну шкоду, зазначає, що під час нападу, крім фізичного болю та страждань від нанесених побоїв, зазнав надзвичайно сильного психологічного стресу, переніс надзвичайно сильний страх, оскільки не розуміючи ні причину ні мотиви нападу на себе, обґрунтовано боявся за своє здоров`я і навіть життя. Це пережите відчуття страху тривалий час не залишало його, заставляло нервувати, викликало почуття тривоги, негативно впливало на психологічний стан та самопочуття. Завдана йому кримінальним правопорушенням моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав внаслідок несподіваного та раптового нападу на нього та спричинення тілесних ушкоджень. Все це негативно вплинуло і продовжує впливати як на стан здоров`я, так і на психологічний стан позивача [PERSON] . На думку суду, позивачем [PERSON] в повному обсязі доведено, що саме внаслідок протиправних дій [PERSON] , позивачу [PERSON] завдано моральних страждань. Тому суд, беручи до уваги порушення прав позивача [PERSON] , а також те, що з метою відновлення порушених прав, останній був змушений звертатись до суду. Суд вважає, що вимоги про стягнення моральної шкоди з урахуванням розумності та пропорційності підлягають повному задоволенню, а саме у розмірі 50000 грн. Суд враховує, що статтями 22, 24 Конституції України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом. В Рішенні Конституційного суду України №11-рп/2012 зазначається, що засада рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч. 1 ст. 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст. 24 Основного Закону України, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав. Тобто, суд конституційної юрисдикції тлумачить даний принцип, як принцип, який дає змогу усім учасникам реалізувати свої процесуальні права. З цього випливає, що право на доступ до суду, в тому числі право на захист порушених чи оспорюваних прав та їх захист судом має не лише відповідач, а й позивач, який звернувся до суду за захистом і таке право йому гарантоване законом. Відповідно до\~позиції Верховного\~Суду,\~висловленої в\~постанові в\~справі №219/1704/17\~від 13.05.2020\~року,\~яка,\~з точки\~зору ч.\~4\~ст.\~263\~ЦПК України,\~має враховуватися\~судом,\~у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Згідно з ч. 1 ст. 178 ЦПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 178 ЦПК України, до відзиву додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. Нормами ст. 191 ЦПК України, врегульовано, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Згідно з ч. 3 ст. 83 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. У відповідності до ч. 8 ст. 83 ЦПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Відповідачу була надана можливість подати усі наявні докази у встановлений строк для подання відзиву на позов. Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, повинні відповідати дійсності і підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені позивачем у позовній заяві, обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають. Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, дійшов висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Розподіл судових витрат між сторонами: Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 статті 141 ЦПК України, передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. Оскільки позивача відповідно до Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору за подачу позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, та позовні вимоги задоволені повністю, то він має бути стягнутий із відповідача у розмірі 3028 /три тисячі двадцять вісім/ гривень 00 копійок в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved