Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

Адвокат Ємельяненко О.М. в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття житлового приміщення, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що в ніч з 5 на 6 грудня 2023 в квартирі [ADDRESS] через аварію в системі холодного водопостачання сталось залиття. Власником цієї квартири, є позивачка. Згідно з актом обстеження від 08.12.2023 причиною залиття квартири є порив стоякової труби холодного водопостачання внаслідок тривалої експлуатації. Відповідно до звіту №23-22 від 23.11.2023 розмір збитку, спричиненого позивачці, становить 251389,92 грн. Вартість робіт зі складання звіту становить 3500 грн. Відповідач є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] з 2010 року, відтак його обов`язком є обслуговування житлового фонду, а тому він повинен відшкодувати шкоду. Розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 18000 грн., витрати по оплаті судового збору - 2513,90 грн. Просила стягнути з відповідача на користь позивачки матеріальну шкоду в сумі 251389,92 грн., витрати на проведення оцінки збитків в сумі 3500 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18000 грн. та судовий збір в розмірі 2513,90 грн. 21.05.2024 постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначено її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач надав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог та розглядати справу за правилами загального позовного провадження для правильного врегулювання спору. Зазначив, що жодних приміщень, які розташовані в будинку [ADDRESS] , на баланс підприємства не передавались. Причиною залиття квартири позивачки є порив стоякової труби холодного водопостачання у вище розташованій квартирі внаслідок тривалої експлуатації. До вартості послуг, які надає підприємство, не входить капітальний ремонт інженерних мереж. Власник квартири [ADDRESS] зобов`язаний за власні кошти проводити ремонт квартири. Підприємство є неналежним відповідачем. У звіті від 27.03.2023 оцінювач не зазначає, що він попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, що викликає сумніви в його правильності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 06.12.2023 трапилось залиття квартири, належної позивачці, внаслідок аварії в системі холодного водопостачання. В результаті обстеження виявлено: в коридорі: на стіні - сліди відшарування шпалер, на стелі - сліди від залиття, в кімнаті: на стелі сліди від залиття, тріщини, на стіні - сліди від залиття, здуття ламінату; в кухні: на стелі - сліди від залиття, тріщини, на стіні - сліди відшарування шпалер, сліди від залиття, деформація лиштв; у ванній кімнаті - на стелі відшарування водоемульсійної фарби. Причина залиття квартири [ADDRESS] - порив стоякової труби холодного водопостачання у вище розташованій квартирі внаслідок тривалої експлуатації. Трубопроводи потребують заміни. Згідно зі звітом №23-22 про незалежну оцінку вартість матеріального збитку, завданого залиттям квартири за адресою: [ADDRESS] , становить 251389,92 грн. 19.01.2024 [PERSON] сплатив за рахунком за надання послуг за договором від 26.12.2022 №23-22 кошти в сумі 3500 грн. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. У частині першій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків наявності підстав звільнення від доказування. Відповідно до статті 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України (далі - ЦК України). За змістом статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди. Пунктом 5 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлено, що до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації спільного майна багатоквартирного будинку та визначення підрядників для виконання таких робіт. Судом встановлено, що 06.12.2023 трапилось залиття квартири, власником якої є позивачка, внаслідок аварії в системі холодного водопостачання. Причиною залиття квартири [ADDRESS] є порив стоякової труби холодного водопостачання у вище розташованій квартирі внаслідок тривалої експлуатації, трубопроводи потребують заміни, про що зазначено в акті від 08.12.2023. Внаслідок залиття квартири позивачу було спричинено шкоду. Позивачем заявлено вимоги про відшкодування шкоди, спричиненої залиттям, до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва». На думку суду, саме власники квартир повинні забезпечувати належний технічний стан квартир, в тому числі інженерних мереж, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Враховуючи наведене, а також виходячи з того, що причиною залиття квартири [ADDRESS] є порив стоякової труби холодного водопостачання у вище розташованій квартирі внаслідок тривалої експлуатації, то саме власник квартири, яка розташована над квартирою позивачки і з якої сталось залиття, повинен стежити за технічним станом трубопроводів, вчасно проводити ремонт, який забезпечить їх безпечну експлуатацію. Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва», як управитель будинку, має обов`язок щодо проведення поточного та капітального ремонтів лише спільного майна багатоквартирного будинку. Враховуючи наведене, суд вважає, що Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» є неналежним відповідачем у цій справі. Суд відзначає, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. При цьому слід зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України). Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц). Відтак, притягнутий до участі у справі відповідач Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва», не є учасником цих правовідносин, а тому не повинен відповідати за вимогами. Наведене свідчить, що зазначені позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача, що має наслідком відмову в їх задоволенні. Суд вважає, що належним відповідачем у цій справі є власник квартири, яка розташована над квартирою позивачки і з якої сталось залиття. Про це зазначав у відзиві і відповідач. Проте сторона позивача на зазначені доводи уваги не звернула. З огляду на викладене, виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки вони заявлені до неналежного відповідача. Згідно з ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Outcome: dismissed