Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

У вересні 2020 року позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Прогрес-2», в особі представника Вознюка А.С., звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Прогрес-2», котре утворено 20.03.1998, як уповноважений орган здійснює та забезпечує належне утримання житлового фонду та є балансоутримувачем будинку за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] був власником особового рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 10.12.2019 року власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу став [PERSON] . У відповідача наявна заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за несплачені житлово-комунальні послуги у розмірі 19270,52 грн. та суму судових витрат у розмірі 2102,00 грн та понесені позивачем витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 15.09.2020 року відкрито провадження у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Прогрес-2» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Прогрес-2», котре утворено 20.03.1998 року, як уповноважений орган здійснює та забезпечує належне утримання житлового фонду та є балансоутримувачем будинку за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] був власником особового рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 10.12.2019 року власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу став [PERSON] . Відповідно до ч.2.ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Частиною 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідно до п. 5.2.6. Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Прогрес-2», ( надалі -Статут) співвласники об`єднання зобов`язані своєчасно і в повному обсязі здійснювати оплату спожитих житлово-комунальних послуг, інших обов`язкових платежів та спільних цільових витрат, вносити платежі на розрахунковий рахунок Об`єднання у розмірі, встановленому Загальними зборами співвласників Об`єднання, з урахуванням реальних витрат. У відповідності до п. 5.2.7. Статуту в разі несвоєчасної оплати спожитих житлово- комунальних послуг інших обов`язкових платежів та спільних цільових витрат, співвласник зобов`язаний сплатити Об`єднанню виниклу суму заборгованості з урахуванням інфляційної складової, розрахованої відповідно до офіційного індексу інфляції на певний період часу та 3% річних, що передбачені Цивільним кодексом України. Як зазначено у п. 7.5. Статуту розмір щомісячних платежів для оплати об`єднання комунальних (водо-,тепло-, електро-, газопостачання та водовідведення) та інших послуг визначається згідно з показниками лічильників або затверджених в установленому порядку тарифів, а при відсутності лічильників - за умовами договору між постачальниками послуг та об`єднання. Відповідно ч.І ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань в результаті чого, станом на 31.08.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 19270,52 грн, що підтверджується довідкою про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ). Згідно з положеннями ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (виконати роботу, надати послугу, сплатити грошові кошти) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов`язку. При цьому законодавцем чітко визначено, що зобов`язання: має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України) та належними сторонами (ст.527 ЦК України), тобто боржник має викопати свій обов`язок особисто, якщо інше не передбачено договором. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживачем є фізична або юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово- комунальну послугу. Частиною 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово- комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такими учасниками є: споживач, виробник, виконавець. Виробник може бути одночасно і виконавцем. Згідно ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. Згідно положення ч.ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правам та обов`язками наділені обидві сторони договору. У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджені постановою КМУ від 08.10.1992 року №572, встановлено, що власники та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово- комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Положеннями ч. 1 ст. 16 Закону України «Про житлово комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, враховуючи вищезазначене споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного суду України від 30.05.2013 року). Виходячи з положень ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, в тому чи визначила що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договорів та інших правочинів. За приписами ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 151 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Так, ст. 360 Цивільного процесуального кодексу України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. За приписами ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У відповідності до вимог ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України Позивач повідомляє суду про те, що ним понесено витрати на оплату судового збору, а також витрати на правовничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. На підтвердження розміру витрат, понесених Позивачем на правовничу допомогу надаються наступні документи: копія договору про надання правничої допомоги № 18/08 від 18.08.2020, детальний опис робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат, додатковий договір до договору про надання правничої (парвової) допомоги від 18.08.2020 - № 18/08/01 від 10.09.2020. Однак, позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження сплати позивачем коштів в розмірі 3000,00 грн., зокрема, не надано відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що не підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу з відповідача на користь позивача у розмірі 3000,00 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Прогрес-2» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у справі, сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: partial