Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Представник позивача адвокат Стефан Л.В. в березні 2024 року звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з вищезазначеним позовом про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком [PERSON] , добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, проте, має постійну роботу та високий дохід. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного та морального розвитку, такий рівень позивач самостійно забезпечити не може, у зв`язку з викладеним вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.05.2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі була направлена позивачу та відповідачу. У наданий в ухвалі термін від сторін не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явилася, представник позивача надіслала суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника за наявними у справі доказами. Щодо винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема, шляхом опублікування оголошень про виклик до суду на офіційному веб-сайті Судової влади України. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористався. Документів, що підтверджують поважність причин його відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст.223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.08.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 22.08.2008 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 541. Даний шлюб розірвано рішенням Херсонського міського суду Херсонської області №766/21652/19 від 12.02.2020 року. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народилася дитина [PERSON] , про що 13.01.2009 року зроблено актовий запис №31 та Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Батьками зазначені: [PERSON] , [PERSON] . Відповідачем не надано доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пленум Верховного Суду України у п.17\~Постанови від 15 травня 2006року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2ст. 182\~СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України від 02.06.2016року «Про виконавче провадження»\~він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Частиною першою\~ст.191 СК України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ст. ст.\~180,\~182,\~184 СК України\~батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Суд, при визначенні розміру аліментів, повинен враховувати найбільш вагомі обставини, визначені законом, які мають братися ним до уваги при вирішенні спору. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення по справі, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Норми\~Сімейного кодексу України\~встановлюють принцип, відповідно до якого базою аліментних відрахувань є дійсні та постійні доходи платника. Це прямо випливає зі\~ст. 183 СК України, яка закріплює загальне правило, що аліменти встановлюються у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 № 789-ХІІ\~та набрала законної чинності для України 27 вересня 1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналізуючи зібрані у справі докази та встановлені судом обставини, беручи до уваги відсутність заперечень з боку відповідача щодо розміру аліментів. Які позивач просить стягнути з відповідача, суд дійшов до переконання, що [PERSON] є особою працездатного віку, на обліку у центрі зайнятості не перебуває, має постійну роботу та дохід (інших відомостей суду не надано), відтак є фінансово - спроможним, а тому взмозі утримувати дитину. До того ж, суду не надано доказів про наявність у відповідача осіб на утриманні, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов`язку утримувати неповнолітню дитину, або доказів на спростування обставин, зазначених представником позивача у позовній заяві. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо розміру аліментів на утримання дитини та вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 5 000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Приписами ч.6 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, такі судові витрати стягуються з другої сторони. Тому суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена при подачі позову. Згідно з п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved