Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , адвокат - Кульгавець С.М., звернувся до суду з позовом до Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог представник позивачів, адвокат - Кульгавець С.М., посилається на те, [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , [PERSON] та чоловік позивачки [PERSON] - [PERSON] . За життя покійний [PERSON] мав право на земельну частку (пай) в селянській спілці "Дружба", оскільки був включений до списку громадян - членів селянської спілки, які мають право на земельну частку (пай) під номером 4 згідно додатку 1 до державного акту на право колективної власності на землю серії ТР №6 виданого 20.12.1995 року, відповідно до рішення Заліщицької районної ради народних депутатів №62 від 31.08.1995 року. Відповідно до довідки №05 виданої 11.01.2024 року старостою Головчинського старостинського округу на день смерті [PERSON] з ним проживали і були зареєстровані: дружина [PERSON] ; син [PERSON] ; син [PERSON] . Заповітів спадкодавець не складав. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та оформлення права на земельну ділянку, позивачі зверталися із заявою до приватного нотаріуса в якій просили видати на їх ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на вище вказане майно. Проте, на вищевказану заяву приватний нотаріус 11.03.2024 року листом №23/01-16 відмовив у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим що нотаріусу не надано документів, які підтверджують право [PERSON] на спадкове майно. Крім цього нотаріус повідомила, що до майна [PERSON] спадкова справа не заводилася. Через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказане майно позивачі не можуть оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушені звернутися до суду. Ухвалою судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 23.05.2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Позивачі в підготовче судове засідання не з`явилися, однак їх представник подав до суду заяву у якій просить справу слухати у його відсутності та відсутності позивачів. Позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник відповідача Товстенської селищної ради в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачами суперечить вимогам закону. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, заяви представника позивачів та відповідача, суд вважає, що справу слід вирішити за наявними матеріалами та задовольнити позов, виходячи із наступного: Згідно даних паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 24.03.1998 року, виданого Заліщицьким РВ УМВС України в Тернопільській області, [PERSON] народився [INFO] та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно даних паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 14.05.1998 року, виданого Заліщицьким РВ УМВС України в Тернопільській області, [PERSON] народився [INFO] та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , є [PERSON] та [PERSON] . Згідно даних паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Заліщицьким РВ УМВС України в Тернопільській області, [PERSON] народилася [INFO] та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 26.04.1973 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 26.04.1973 року складено відповідний актовий запис №29. Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.08.1996 року [PERSON] помер [INFO] у віці 47 років, про що 05.08.1996 року Головчинською сільською радою народних детупатів Заліщицького району складено відповідний актовий запис №6. Як вбачається з довідки Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області від 11.01.2024 року №5, [PERSON] , який помер [INFO] , дійсно постійно проживав за адресою: [ADDRESS] з 1973 року до дня смерті. На момент смерті разом зі спадкодавцем проживала: -дружина - [PERSON] ; -син - [PERSON] ; -син - [PERSON] . Відповідно до листа №57/0-68/6-24 від 20.02.2024 року, Головного управління Держгеокадастру у Тернопільскій області: - [PERSON] включений у списки громадян, членів селянської спілки «Дружба» Заліщицького району Тернопільської області, які мають право на земельну частку (пай) під номером 4 (список пенсіонерів селянської спілки «Дружба») згідно додатку 1 до державного акта на право колективної власності на землю (серії ТР №6), виданого 20.12.1995 відповідно до рішення Заліщицької районної ради народних депутатів від 31.08.1995 №62. -відповідно до інформації, зазначеної у «Технічній документації по передачі земельних часток (паїв) громадянам із земель колективної власності селянської спілки «Дружба» Заліщицького району Тернопільської області» та даних Державного земельного кадастру (актуалізована кадастрова карта) земельна ділянка, передбачена для передачі у власність громадянину [PERSON] , сформована (кадастровий номер 6122055500:01:002:0060), право власності не зареєстровано, дата державної реєстрації земельної ділянки 06.03.2023 року, перебуває в оренді ПП «Науково-виробниче агропромислове підприємство «Ель-Гаучо», дата державної реєстрації права оренди 15.06.2023 року. - відповідно до Порядку проведення загальнонаціональної (всеукраїнської) нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2018 року №105, нормативна грошова оцінка 1 га, сільськогосподарських угідь по Тернопільській області на 01.01.2024 року становить: рілля 30 515,79 грн., пасовища 5 936,08 грн., багаторічні насадження - 59942,87 грн. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно: право на земельну частку (пай) в селянській спілці "Дружба", оскільки був включений до списку громадян - членів селянської спілки, які мають право на земельну частку (пай) під номером 4 згідно додатку 1 до державного акту на право колективної власності на землю серії ТР №6 виданого 20.12.1995 року, відповідно до рішення Заліщицької районної ради народних депутатів №62 від 31.08.1995 року. Листом приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Лучків І.В. №23/01-16 від 11.03.2024 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та рекомендовано звернутися до суду, відтак визнання права на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення права на спадкове майно у нотаріальному порядку. Крім цього нотаріус повідомила, що до майна померлого [PERSON] спадкова справа не заводилася. Системний аналіз положень Розділу VІІ «Спадкове право» ЦК УРСР 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст.549 ЦПК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статей 1217 та 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з положеннями частин 1, 2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як встановлено ч. 1, 2, 5 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Частиною першою ст.1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини (п. "г" ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України). Відповідно до ч. 4 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 2 статті 373 ЦК України визначено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приймаючи до уваги те, що зазначені позивачами обставини унеможливлюють іншим способом захистити свої права та інтереси, оскільки померлий [PERSON] не отримав за життя правовстановлюючих документів на належне йому майно, зважаючи на відмову нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом визнання за [PERSON] права на 1/3 частину земельної частки (паю), [PERSON] права на 1/3 частину земельної частки (паю) та [PERSON] права на 1/3 частину земельної частки (паю) в селянській спілці "Дружба", до списку громадян членів якої під номером 4 згідно додатку 1 до державного акту на право колективної власності на землю серії ТР № 6 виданого 20.12.1995 року, відповідно до рішення Заліщицької районної ради народних депутатів №62 від 31.08.1995 року був включений [PERSON] . Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах. На підставі наведеного,

Outcome: approved