Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, де просила: встановити факт місця відкриття спадщини [PERSON] , померлого [INFO] у с.\~Ходосівка,\~Обухівського району Київської області, встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини з померлим [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; визнати за нею право власності в порядку спадкування на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 93,3 кв. метрів, житловою площею 57,9 кв.метрів, та 1/2 частку у праві власності на земельну ділянку площею 0,2499 га, кадастровий номер: 3222487001:01:007:0147, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті її брата [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги позивач мотивував тим, що її брат, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . За час життя заповіт ним складений не був. Після смерті брата відкрилася спадщина, яка, поряд з іншим майном, складалася із 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] та 1/2 частки у праві власності на земельну ділянку площею 0,2499 га, кадастровий номер: 3222487001:01:007:0147, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач вважала, що все спадкове майно вона фактично прийняла у спадщину як сестра спадкодавця, так як на момент смерті брата постійно проживала разом з ним, ставши власником 1/2 будинку та земельної ділянки. На час відкриття спадщини іншим спадкоємцем була його дружина [PERSON] . 27 серпня 2020 року [PERSON] було складено заяву про те, що вона відмовляється від прийняття спадщини, яка залишилась після померлого чоловіка [PERSON] , де б вона не була та з чого б вона не складалась. Коли позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олени Миколаївни за отриманням свідоцтва про право на спадщину, нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.01.2024 року, яку мотивував тим, що на час відкриття спадщини вона не проживала разом із спадкодавцем та у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини. Позивач стверджував, що зараз, будучи спадкоємцем після смерті брата, вона не може реалізувати своє право на одержання свідоцтва про право на спадщину на частки житлового будинку [ADDRESS] та 1/2 частки у праві власності на земельну ділянку площею 0,2499 га, кадастровий номер: 3222487001:01:007:0147, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . На думку позивача, вищенаведене свідчить про те, що спірне майно, яке належало на день смерті померлому брату і вона спадщину після його смерті прийняла фактично, а тому і просила її позов задовольнити. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник позивача звернувся до суду із заявою про слухання справи у їх відсутність, просив їх задовольнити у повному обсязі з огляду на викладене у позовній заяві. Відповідач [PERSON] \~у судове\~засідання не\~з`явилася та\~свого представника\~не направила,\~надала суду\~заяву про\~визнання позову,\~в якій\~просила слухати справу у її відсутність. Підпис [PERSON] у заяві про визнання позову справжність підпису\~на якій\~засвідчено приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Лахно\~Ю.В. Третя особа Феодосійська сільська рада Обухівського району Київської області у судове засідання свого представника не направила, звернулась до суду із заявою, де просила слухати справу у відсутність представника відповідача та вирішувати позов відповідно до вимог законодавства на розсуд суду. Ухвалою від 28.03.2024 року судом витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олени Миколаївни копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, с дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд приходить до висновку ухвалити у даній справі рішення про задоволення позову [PERSON] , з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що [INFO] помер брат позивачки - [PERSON] , про що було складено актовий запис №12778 відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04 серпня 2020 року Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] , виданим сільською радою села Ходосівка Києво-Святошинського району Київської області, 27 лютого 1956 року та свідоцтвом про народження померлого [PERSON] серії [NUMBER] , виданого сільською радою села Ходосівка Києво-Святошинського району Київської області, [INFO] . Факт зміни прізвища [PERSON] на [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Залізничним відділом ЗАГС міста Києва, [INFO] . За час життя [PERSON] заповіту не склав. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом першої Київської обласної державної нотаріальної контори Апишковою З.І. 04.12.1993 року № 2-8137. Згідно технічного паспорту на житловой будинок садибного типу реєстраційний номер ТІО1:8184-2030-1902-8278 від 26 січня 2024 року виконаного ТОВ НДКП «Пектораль» загальна площа будинку складає 93,3 кв. метрів, житлова площа 57,9 кв.метрів, Державним актом серії ЯЖ №922454, оформленим 20.08.2009 року управлінням земельних ресурсів у Києво-Святошинському районі, підтверджується право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] , по 0,2499 га, тобто по за кожним на земельну ділянку з кадастровим 3222487001:01:007:0147 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на підставі рішення Ходосівської сільської ради від 31.10.2005 року 22 сесії 4 скликання №71/1, та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010994700396. Позивачем заявлено вимогу про встановлення факту місця відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Згідно Витягу № 105122550 з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих/знятих з реєстрації осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , від 09.01.2024 року, [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 75368320, виданої 09 січня 2024 року, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилася. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гоменюк Олена Миколаївна на звернення позивача з метою отриманням свідоцтва про право на спадщину видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії 09.01.2024 року, яку мотивував тим, що на час відкриття спадщини позивач не проживала разом із спадкодавцем та у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини. Відповідно до заяви [PERSON] від 27 серпня 2020 року вона відмовилась від прийняття спадщини, яка залишилась після померлого чоловіка [PERSON] на користь сестри померлого - [PERSON] . Доказів, які слід було б відхилити, судом не встановлено. Враховуючи зміст заявлених вимог, суд приходить до висновку про необхідність аналізу наступних правових норм. У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності. У ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Зважаючи на ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1221 ЦК України визначено поняття місце відкриття спадщини - це останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Відповідно до ч. 6 статті 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання. Приписами частини 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1225 ЦК України встановлено, що до спадкоємців житлового будинку переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій він розміщений. З огляду на ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У ст. 1262 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У ч. 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За правилами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як визначено ст. 125 ЗК України (в редакції на час отримання померлим державного акта 20.08.2009), право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частиною 1 ст. 126 ЗК України (в редакції на час отримання померлим державного акта 20.08.2009) визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Виходячи зі змісту ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (у редакції, чинній на час смерті спадкодавця, тобто 04.08.2020 року), місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Статтями 293, 315 ЦПК України визначено, що судом може бути встановлено факти, що мають юридичне значення, тобто такі, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України у разі наявності спору про право, встановлення факту, що має юридичне значення, повинно розглядатися у порядку позовного провадження. З огляду на позицію, висвітлену у п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 №24-753/0/4-13, відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. З урахуванням п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 №24-753/0/4-13за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З урахуванням проаналізованих правових норм в розрізі встановлених обставин у справі суд приходить до наступних висновків. Відповідно до наданих суду письмових доказів спадкодавець позивача на момент смерті був власником спірних 1/2 частини будинку та 1/2 частини земельної ділянки. Свідки [PERSON] \~та [PERSON] та відповідач [PERSON] у заяві про визнання позову підтвердили факт проживання [PERSON] на час відкриття спадщини з померлим [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Зазначене дозволяє дійти висновку та встановити той факт, що місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] померлого [INFO] , є його останнє постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Виходячи з наведеного, суд вважає встановленния факт проживання [PERSON] на час відкриття спадщини з померлим [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . З огляду на вказане та те, що позивач прийняв спадщину за законом після смерті її брата шляхом постійного проживання з померлим на момент його смерті, суд приходить до висновку, що [PERSON] набула у власність в порядку спадкування: на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 93,3 кв. метрів, житловою площею 57,9 кв. метрів, та 1/2 частку у праві власності на земельну ділянку площею 0,2499 га, кадастровий номер: 3222487001:01:007:0147, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Суд визнає, що оскільки позивач вичерпав можливість оформити свої спадкові права у нотаріальному, позасудовому, порядку, його невизнане право на частину спадкового майна слід захистити та визнати за ним право власності на спірні 1/2 частину будинку та земельну ділянку. Враховуючи наведені обставини, беручи до уваги рекомендації, висвітлені у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»,

Outcome: approved