Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому диплому. В обґрунтування заяви заявник зазначив, що він звернувся до відділу обслуговування громадян №8 (сервісний центр) ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з питання щодо оформлення пенсії за віком з зарахуванням до загального трудового стажу, надавши паспорт, трудову книгу та диплом серії [NUMBER] . Працівниками ПФУ було виявлено неточності в написанні його прізвища, оскільки його прізвище українською мовою « [PERSON] » не збігається із записом його прізвища в паспорті, де зазначено « [PERSON] ». Виправити вказану помилку або отримати уточнюючу довідку, яка б підтвердила факт його навчання з 1979 року по 1983 рік у Донецькому електрометалургійному технікумі немає можливості. Враховуючи не вірний запис його прізвища у перекладі з російської на українську мови, йому було рекомендовано звернутись до суду. Ухвалою суду від 17.05.2024 року справа була прийнята до провадження та призначена до розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами окремого провадження з додержанням загальних правил ЦПК України. Заявник подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав заяву у повному обсязі та просив її задовольнити. Від представника заінтересованої особи - Відділу обслуговування громадян № 8 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяв та клопотань не надійшло. Суд розглянув справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно роз`яснень, наданих у Постанові Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: -згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; -чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; -заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; -встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що заявник народився [INFO] , де його прізвище вказано українською мовою « [PERSON] », російською мовою - « [PERSON] », що підтверджується відомостями у паспорті серії [NUMBER] (а. с. 5-9). Відповідно до запису №3 у трудовій книзі серії [NUMBER] (а.с. 11-12), заявник з 01.09.1979 року по 05.07.1983 року був студентом Донецького електрометалургійного технікуму. Відповідно до довідки № 102 (а.с. 14), «Кондратьев» закінчив Донецький електрометалургійний технікум. Донецьк у 1983 році за спеціальністю «прокатне виробництво» на підставі рішення педагогічної ради від 29.07.1983 року та отримав диплом [NUMBER] (а.с. 13), де прізвище заявника українською мовою вказане « [PERSON] ». Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника суттєве юридичне значення та потрібне йому для зарахування до загального трудового стажу період його навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вирішуючи питання про встановлення даного факту, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, які були досліджені у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що заявником доведено, що встановлення юридичного факту є його безпосереднім правом як громадянина України, в іншому, окрім судового, порядку реалізувати вказане право заявник не має можливості, суд вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Відповідно до п. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved