Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

07.11.2023 [PERSON] через адвоката Бороду А.В. звернулася до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», в якому просила: - визнати протиправними дії АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» з відключення (припинення) газопостачання об`єкту домогосподарства за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ); - зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» здійснити перерахунок обсягів спожитого природного газу співвласниками газифікованого житлового будинку, приєднаному до газорозподільних мереж за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ), за період з 01.06.2020 по 31.07.2021, з урахуванням переданих позивачкою показань лічильника по кожному місяцю окремо; - зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» відновити газопостачання споживачу в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ); витрати щодо відновлення газопостачання покласти на АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз»; - стягнути з АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» на користь позивачки 11\~430,97 грн у відшкодування матеріальної шкоди, 75 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди, а також витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги в розмірі 5 000,00 грн.\~ Указану справу автоматизованою системою документообігу суду було розподілено для розгляду судді Деснянського районного суду м. Чернігова Карапуті Л.В. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова Карапути Л.В. від 09.11.2023 позовну заяву було залишено без руху. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова Карапути Л.В. від 21.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та відкрито провадження у справі; встановлено сторонам строк для подачі суду заяв по суті справи, визначених частиною другою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України), та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 20.12.2023. 08.12.2023 АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» подало відзив, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що аргументи позивача, викладені у позовній заяві, є безпідставними. 20.12.2023 розгляд справи відкладено на 19.01.2024 у зв`язку з клопотанням представника позивачки. 27.12.2023 представник позивачки електронною поштою подав відповідь на відзив. 29.12.2023 АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» подав заперечення на відповідь на відзив. Ухвалою суду\~від 19.01.2024,\~яка занесена\~до протоколу\~судового засідання,\~за клопотанням\~представника АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», залучено до участі в справі в якості третьої особи ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», у зв`язку з чим оголошено перерву в судовому засіданні до 23.01.2024. Ухвалою суду від 23.01.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, за клопотанням представника позивачки, залучено до участі в справі в якості співвідповідача ТОВ «Газорозподільні мережі України», у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 29.02.2024. 27.02.2024 ТОВ «Газорозподільні мережі України» подало відзив, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на їх безпідставність. 29.02.2024 розгляд справи відкладено на 04.04.2024 у зв`язку з клопотанням представниці третьої особи. 26.03.2024 суддю [PERSON] звільнено з посади судді Деснянського районного суду м. Чернігова відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 26.03.2024 № 887/0/15-24. На підставі рішення зборів суддів Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.03.2024 № 4 справу передано до канцелярії суду для призначення повторного автоматизованого розподілу в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК України. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.04.2024 справу визначено для розгляду судді Деснянського районного суду м. Чернігова Супруну О.П. Ухвалою Деснянського районного\~суду м.\~Чернігова від 02.04.2024 позовну заяву прийнято до провадження судді Супруна О.П. та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11.04.2024. 11.04.2024 розгляд справи відкладено на 21.05.2024 у зв`язку з неявкою сторін. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.05.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, прийнято заяву представника позивачки про уточнення позовних вимог. 21.05.2024 розгляд справи відкладено на 04.06.2024 у зв`язку з неявкою сторін. Ухвалою суду від 04.06.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ТОВ «Чернігівгаз Збут», у зв`язку з чим у судовому засіданні оголошено перерву до 03.07.2024. Ухвалою суду від 04.07.2024 задоволено клопотання представника позивачки, залишено без розгляду позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в частині зобов`язання здійснити перерахунок обсягів спожитого природного газу співвласниками газифікованого житлового будинку, приєднаному до газорозподільних мереж за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ), за період з 01.06.2020 по 31.07.2021, з урахуванням переданих [PERSON] показань лічильника по кожному місяцю окремо, відновлення газопостачання споживачу в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ) та покладення витрат щодо відновлення газопостачання. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив задовольнити. Представник АТ «Оператор\~газорозподільної системи\~«Чернігівгаз» позов не визнала з підстав, зазначених у відзиві. Позивач,\~представники третіх\~осіб у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, про причини неявки не повідомили. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є співвласниками газифікованого житлового будинку, приєднаного до газорозподільних мереж за адресою: [ADDRESS] , та споживачами природного газу, з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] . Як убачається з копії акта № 792 про припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) побутовому споживачу від 10.08.2021, газопостачання за вищевказаною адресою припинено в день складення даного акта шляхом механічного від`єднання, обрізки та заварювання газопроводу на точці врізки у землі. Позивач стверджує,\~що безпосередньою\~причиною припинення\~газопостачання в\~домогосподарстві за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~була наявність заборгованості з оплати послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу. Нарахування споживачам обсягів природного газу за граничними нормами визнано неправомірним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.10.2022, яке набрало законної сили 22.11.2022. На підтвердження виконання рішення суду відповідачем надано довідку про об`єми природного газу з 01.06.2020 по 31.07.2021 та реєстр коригувань відборів природного газу по споживачам за період з 01.11.2022 по 30.11.2022 (газова доба), що свідчить про відсутність у позивача, станом на момент припинення газопостачання, заборгованості з оплати послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу. Натомість, відповідач стверджує, що припинення газопостачання сталося через аварійну ситуацію на газопроводі до будинку за адресою: [ADDRESS] . За приписами пунктів 5.7 та 5.8 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 № 285, підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: наявності витоків газу; несправної автоматики безпеки; несправностей оголовків димових і вентиляційних каналів; відсутності тяги в димових і вентиляційних каналах; самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання; не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави; не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації. Несправне газове обладнання, ремонт якого потребує його розбирання, а також газове обладнання при виконанні капітального ремонту помешкань житлових і громадських будинків необхідно відключати зі встановленням заглушок та оформленням відповідного акта представником газорозподільного підприємства. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У ході судового розгляду представниця відповідача, пославшись на пункт 5.7 зазначених Правил, не надала будь-яких доказів наявності передбачених цим пунктом умов для відключення споживача від газопостачання. Крім того, і сам акт не містить конкретної причини припинення газопостачання. Із викладеного суд робить висновок про неправомірність дій АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» з відключення (припинення) газопостачання об`єкту домогосподарства за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ). Позивач зазначає, що неправомірні дії відповідача заподіяли їй та членам її сім`ї моральну шкоду, яку вона оцінює у сумі 75 000,00 грн (у розрахунку 3\~000,00 грн за кожен місяць порушення), а також матеріальну шкоду у сумі 11\~430,97 грн, оскільки з метою забезпечення достатніх для проживання умов вона була змушена купувати додаткове обладнання для перепланування житлового будинку (електричний котел, водонагрівач, конвектор, будівельні матеріали та інше допоміжне обладнання). За змістом\~частини першої,\~пункту 8\~частини другої\~статті 16\~Цивільного кодексу\~України (далі\~за текстом\~ ЦК\~України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Необхідною умовою відповідальності за заподіяння шкоди є причинний зв`язок між дією (бездіяльністю) заподіювача шкоди і майновою або моральною шкодою, що виникла у потерпілої особи. Відповідальність за наслідки, що наступили, можлива лише тоді, коли ці наслідки були закономірним результатом вчиненого особою діяння. Дія або бездіяльність, що є однією з умов виникнення цього результату, але не пов`язані з ним внутрішнім необхідним зв`язком, є лише мотив, але не причина наслідків, що наступили. Для встановлення існування причинного зв`язку слід довести, що: 1) протиправна поведінка передувала настанню шкідливих наслідків; 2) шкідливі наслідки є результатом протиправної поведінки особи заподіювача шкоди. Обов`язковою умовою виникнення деліктних зобов`язань є причинно-наслідковий зв`язок між діями особи і заподіянням шкоди. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку заподіяну шкоду, а тільки за ту шкоду, яка заподіяна його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями завдавача, а викликана якимись іншими обставинами. Відповідальність за завдану шкоду може настати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Для встановлення існування причинного зв`язку необхідно довести, що протиправна поведінка передувала настанню шкідливих наслідків, шкідливі наслідки є результатом протиправної поведінки особи - заподіювана шкоди. Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Вказані висновки в частині необхідності встановлення винної особи та безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, та цієї шкодою. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до положень статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. [PERSON] стверджує, що змушена була нести втрати майнового характеру, які складаються з витрат на придбання електричного обладнання та облаштування печі, в тому числі електричного котла та допоміжного обладнання, електричного водонагрівача, конвектора, будівельних матеріалів, що підтверджується товарними чеками та видатковими накладними на загальну суму 11\~050,97 грн (а.с. 23-24). Проте, зазначені товарні чеки та видаткові накладні не містять відомостей про покупця та місце встановлення обладнання, а тому не є належними в розумінні статті 77 ЦПК України, що є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди за недоведеністю. Щодо відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Відповідно до положень\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. За змістом пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до пункту 9 вищевказаної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачка зазначає, що на момент відключення газопостачання їй виповнилося лише 14 років, а протиправні дії відповідача щодо безпідставного відключення газопостачання, непроведення належного перерахунку обсягів спожитого газу завдали їй моральних страждань та переживань у зв`язку із порушенням нормальних життєвих зв`язків протягом останніх двох років. Також вказує, що відповідач позбавив можливості користуватись природним газом і членів її сім`ї, зокрема [PERSON] , що проживала у будинку до 14.11.2021, є інвалідом 1 групи, що підтверджується довідкою МСЕК № 247453, і була змушена змінити місце проживання, та неповнолітню [PERSON] , якій на момент відключення виповнилося лише 7 років. Суд зауважує, що позбавлення [PERSON] та [PERSON] можливості користуватись природним газом не стосується відшкодування моральних переживань позивачки, а відтак правових підстав для відшкодування шкоди, завданої членам її сім`ї, суд не знаходить, оскільки зі змісту позовної заяви вбачається її звернення з позовом виключно в своїх інтересах. Також судом не враховується і тривалість відсутності можливості користуватися послугами відповідача з огляду на те, що в ході судового розгляду встановлено, що споживачі, які проживають чи проживали в будинку [ADDRESS] , до червня 2024 року із заявою про відновлення газопостачання не зверталися. Із урахуванням\~обставин справи,\~суд вважає,\~що діями\~відповідача позивачці\~безумовно була\~завдана моральна\~шкода,\~проте,\~позивачка ступінь\~своїх страждань\~у грошовому\~виразі явно\~завищила,\~а тому\~суд,\~оцінивши глибину\~фізичних та\~душевних страждань\~ [PERSON] ,\~ступінь вини\~відповідача,\~із врахуванням\~принципів розумності\~та справедливості,\~доходить висновку\~про стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивачки у\~відшкодування моральної\~шкоди 5\~000,00\~грн. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог (6%) за майнові вимоги та 1\~073,60 грн за немайнову вимогу.

Outcome: partial