Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

20 травня 2024 року позивач звернулася до суду із цим позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 вересня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру за адресою [ADDRESS] , що належить на праві власності позивача, та за рахунок цих коштів задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 217\~731,24 грн. заборгованості за кредитом, 440\~912,06 грн. відсотків, 1\~214\~403,61 грн. пені. Позивач вважає, що такий виконавчий напис видано неправомірно, оскільки стягнута за ним заборгованість не є спірною, а також заявлена поза межами позовної давності. Крім того вказує, що спірна заборгованість вже стягнути за рішенням суду у 2012 році. З наведених вище підстав позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни від 26 вересня 2018 року №1457. Відповідач у письмовому відзиві позовні вимоги заперечив. Третя особа письмових пояснень на позов не подала. У судове засідання сторони не прибули, але у представник позивача у письмовій заяві, а відповідач у відзиві, просили розглядати справу за їх відсутності. Судом встановлено, що 15 серпня 2007 року між сторонами був укладений договір про іпотечний кредит №VOY0G400000276, за умовами якого АТ КБ «Приватбанк» (кредитор) зобов`язувався надати [PERSON] (позичальник) грошові кошти в сумі 217\~781,25 грн., а позичальник зобов`язувався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 15,6 % річних, а також інші платежі. Кредит надавався строком погашення не пізніше 15 серпня 2022 року на придбання у власність окремої квартири з метою постійного проживання за договором купівлі-продажу №2950 від 15 серпня 2007 року, розташованої за адресою [ADDRESS] (а.с.10-14). У той же день, на забезпечення виконання договору про іпотечний кредит, сторонами був укладений договір іпотеки квартири за адресою [ADDRESS] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 березня 2012 року №0308/6895/12, яке змінено рішенням Апеляційного суду Волинської області від 25 липня 2012 року, в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № VOY0G400000276 від 15 серпня 2007 року, укладеним між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] в розмірі 455 089 (чотириста п`ятдесят п`ять тисяч вісімдесят дев`ять) гривень 90 копійок, в тому числі 217 781,25 грн. заборгованість за кредитом, 162 392,82 грн. -- заборгованість за відсотками, 74 915,83 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, звернуто стягнення на предмет іпотеки, відповідно до іпотечного договору №VOY0G400000276 від 15 серпня 2007 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] , а саме на належну [PERSON] квартиру загальною площею 52,2 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу квартири Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк`з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням всіх повноважень необхідних для здійснення продажу, з початковою ціною продажу квартири [ADDRESS] на рівні 290\~375 грн. 00 коп. 26 вересня 2018 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною було вчинено виконавчий напис №1457, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру за адресою [ADDRESS] , що належить на праві власності позивача, та за рахунок цих коштів задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 217\~731,24 грн. заборгованості за кредитом, 440\~912,06 грн. відсотків, 1\~214\~403,61 грн. пені (а.с.19). Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Як слідує зі змісту виконавчого напису, ним стягнути пеню у розмірі 1\~214\~403,61 грн., в той час як пеня, що стягувалася за судовим рішенням у 2012 році становила 74 915,83 грн. Отже відповідач, не зважаючи на рішення суду, продовжував нараховувати позивачу пеню і ці нарахування здійснені поза межами строку давності у три роки, який передбачений ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат». До того ж, для вимог про стягнення неустойки встановлений спеціальний, скорочений строк позовної давності в один рік, чого нотаріусом також не враховано під час видачі виконавчого напису (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України). Крім того, з дня пред`явлення банком вимоги про дострокове повернення всієї суми заборгованості згідно ст.1050 ЦК України, що відбулося у 2012 році шляхом подання відповідного позову, відповідач не вправі нараховувати договірні відсотки, передбачені ст.1048 ЦК України. Така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного суду від 28 березня 2018 року №444/9519/12. Проте із змісту виконавчого напису слідує, що відповідач і надалі, після ухвалення рішення про стягнення боргу у 2012 році, продовжує нараховувати позивачу договірні відсотки, і ці відсотки безпідставно були стягнуті за виконавчим написом. Отже, як стягнуті за виконавчим написом відсотки за користування кредитом, так і пеня, не є безспірними, в розумінні частини першої статті 88 Закону України «Про нотаріат», що зумовлює задоволення позову та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений при зверненні до суду у розмірі 1\~211,20 грн.

Outcome: approved