Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

05 березня 2024 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що сімейні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться. Сім`я розпалась, бо сторони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, бо мають різні погляди на сімейне життя. На грунті цього у них виникали сварки, які стали причиною припинення спільного подружнього життя. На підставі вищезазначеного [PERSON] просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 06.02.2024р. відкрито спрощене позовне провадження у справі із повідомленням (викликом) сторін, надано сторонам строк для подачі заяв по суті справи, призначено судове засідання на 02 квітня 2024р. о 11 год. 00 хв. Ухвалою суду від 02.04.2024р. сторонам надано строк на примирення та зупинено провадження у справі. Ухвалою суду від 03.07.2024р. відновлено провадження та призначено судове засідання на 09 липня 2024р. о 11 год. 00 хв. Сторони по справі в судове засідання не з`явилися. При цьому, представник позивача подав заяву без участі, заявлені вимоги з позивачем підтримують в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги положення ст.ст. 223, 240 ЦПК України, суд дійшов висновку про проведення судового засідання у відсутності учасників справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 28.07.2009 року. Шлюб зареєстровано Виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області за актовим записом №45 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Як зазначає позивач, на даний час ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено та за переконанням [PERSON] подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, а тому вважає, що шлюб необхідно розірвати. Відповідач позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Шлюб відповідно до ст. 24 СК України це добровільна згода чоловіка та жінки, а судом встановлено, що позивач по справі не бажає перебувати у шлюбі. Судом також встановлено, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач вважає недоцільним подальше підтримання сімейних відносин та не бажає збереження шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, беручи до уваги фактичне припинення сімейних відносин, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 605,60\~ грн., а позивачу з державного бюджету підлягають поверненню 605,60 грн. сплаченого судового збору. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112-115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved