Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

Виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся до Немирівського районного суду Вінницької області із позовною заявою до Брацлавської селищної ради про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи її тим, що [INFO] померла [PERSON] , мати позивача. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно. Позивач вчасно у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 30.04.2023 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . В послідуючому позивачу стало відомо, що 12 березня 1994 року на підставі рішення 4 сесії 23 скликання Грабовецької сільської ради Немирівського району Вінницької області [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0.43 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства, яка розміщена по [ADDRESS] . У ході звернення до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу, з метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га., з кадастровим № 0523082800:03:002:0169, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0.0900 га., з кадастровим № 0523082800:03:002:0168 та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0.0900 га., з кадастровим № 0523082800:03:002:0171, які розташовані за адресою [ADDRESS] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва оскільки в нього відсутні правовстановлюючі документи. З викладених обставин позивач змушений звернутись до суду. Виклад позиції відповідача. Представник відповідача Брацлавської селищної ради відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 20.03.2024 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача Від представника відповідача Брацлавської селищної ради, 23.07.2024 року надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Інших заяв і клопотань від позивача та відповідача по справі не надходило. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 20.03.2024 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання по справі. В підготовче судове засідання сторони по справі не з`явилися, від позивача 23.07.2024 року надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В підготовчому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, суд вирішив здійснювати підготовче засідання у відсутність сторін. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Як встановлено судом, [PERSON] померла [INFO] в м. Вінниця, Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину № 1302, виданого в рамках спадкової справи № 05/2022, [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , яка складається із житлового будинку з господарською будівлею, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням 4-тої сесії 23 скликання Грабовецької сільської ради Немирівського району Вінницької області від 12.03.1999 року передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0.43 га, для ведення домашнього підсобного господарства та обслуговування житлового будинку. Як вбачається із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-6500013842023, земельна ділянка кадастровий № 0523082800:03:002:0168, що знаходиться в [ADDRESS] , має площу 0,0900 га, вид цільового призначення: для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7100238112023, земельна ділянка кадастровий № 0523082800:03:002:0169, що знаходиться в [ADDRESS] , має площу 0,2500 га, вид цільового призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Як вбачається із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4600539722023, земельна ділянка кадастровий № 0523082800:03:002:0171, що знаходиться в [ADDRESS] , має площу 0,0900 га, вид цільового призначення: для ведення особистого селянського господарства. Як вбачається із роз`яснення приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк О.В. від 18.11.2023 року № 168/01-16, [PERSON] не може набувати право власності на вище зазначені земельні ділянки, оскільки вона померла [INFO] і не скористалася своїм правом приватизації при житті. Право власності на ці земельні ділянки не може бути зареєстроване за померлою, а отже видати свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус не може. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Позов про визнання права власності - це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно. Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права. Європейський суд з прав людини в своїх рішення «Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії» від 23 жовтня 1991 року, «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року, сформував позицію, про те, що держава під час виконання своїх функцій, щодо захисту права власності має дотримуватись принципу правомірних або законних очікувань громадян, а також утримуватись від необґрунтованого пасивного втручання у разі якщо такі очікування на оформлення права власності за особою підтвердженні будь-якими засобами, передбаченими національним законодавством. Висновки суду З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за [PERSON] право власності на земельні ділянки у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved