Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та третьої особи, в якій просить скасувати арешт накладений на картковий рахунок [PERSON] в АТ КБ «Приватбанк» IBAN [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] Лозівським відділом державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні у Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебував судовий наказ №629/3737/21 від 17.09.2021 виданий Лозівським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь КП «ЖУК» Лозівської міської ради заборгованості в розмірі 37627,79 грн. 01.10.2021 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, арешт накладено в межах суми боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. У боржника [PERSON] відкритий розрахунковий рахунок у АТ КБ «Приватбанк» рахунок IBAN [NUMBER] який арештовано у межах суми боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій. 24.12.2021 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану, відповідно до п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження». Однак до теперішнього часу арешт з рахунку не знятий, що перешкоджає [PERSON] користуватися належними їй коштами (які вона отримує як внутрішньо переміщена особа та має на утриманні неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] ). Таким чином на даний час на належне їй майно безпідставно накладено арешт, чим порушено її майнові права щодо розпоряджання власністю. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Балла В.В. в судове засідання не з`явилися, адвокат надав заяву про розгляд справи за їх відсутності та на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач КП «ЖУК» Лозівської міської ради не заперезпеив явку свого представника у судове засідання, про час та день розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, відзив на позов до теперішнього часу до суду не надавався. Представник третьої особи Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції С.Кучеренко в судове засідання не з`явилася, надала письмові пояснення, згідно яких просила прийняти рішення на розсуд суду та розглядати справу за її відсутності, посилаючись на відсутність можливості самостійного скасування вказаних заборон відчуження. Згідно до положення ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На виконанні у Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебував судовий наказ №629/3737/21 від 17.09.2021 виданий Лозівським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь КП «ЖУК» Лозівської міської ради заборгованості в розмірі 37627,79 грн. 17.09.2021 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №66869928). 01.10.2021 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, арешт накладено в межах суми боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. У боржника [PERSON] відкритий розрахунковий рахунок у АТ КБ «Приватбанк» рахунок IBAN [NUMBER] який арештовано. 24.12.2021 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувану, відповідно до п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до п.7 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, не банківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей. Згідно із ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ст.68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. Відповідно до ст.72 ЗУ «Про виконавче провадження», на допомогу з державного соціального страхування, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності та в інших випадках, допомогу по безробіттю та соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства, призначену відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», стягнення може бути звернено виключно за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також втратою годувальника. Відповідно до ст.1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Таким чином, накладення арешту на рахунок IBAN [NUMBER] , відкритого в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] , що накладений відповідно до постанови про арешт коштів боржника, винесеної головним державним виконавцем Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кучеренко С.В. від 01.10.2021 в межах виконавчого провадження №66869928 на який здійснюється нарахування належних позивачу в тому числі соціальних виплат, призводить до порушення конституційних прав позивача, оскільки вказаний арешт унеможливлює отримання нею фінансового забезпечення (виплат ВПО), гарантованого державою. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93,22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,до якої Україна приєдналася 17липня 1997 року відповідно до Закону України від 17липня 1997 року №475/97-ВР про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції,закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює правовласника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316,317,319,321 ЦК України). Статтею 6 Конвенції про захист праві основних свобод людини1950року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997року №475/97-ВР ),кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов`язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася17липня 1997року відповідно до Закону України від 17липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює правовласника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди,відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316,317,319,321 ЦК України). Відповідно до ст.13,41 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання. Кожен має право володіти,користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до положень ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути: припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст.321 ЦК України «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні». Відповідно до ст.316,317,321 ЦК України, правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права, чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі так як вони обґрунтовані вимогами діючого законодавства та знайшли своє підтвердження доказами у судовому засіданні та слід зняти арешт з рахунку IBAN [NUMBER] , відкритого в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] , що накладений відповідно до постанови про арешт коштів боржника, винесеної головним державним виконавцем Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кучеренко С.В. від 01.10.2021 в межах виконавчого провадження №66869928, так як такий арешт порушує право позивача на отримання соціальних виплат.

Outcome: approved