Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

13.05.2024 позивач через адвоката Кушнеренка Є.Ю. звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до [PERSON] ,\~ [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що відповідачі\~за вказаною адресою не проживають понад один рік. Ухвалою судді від 15.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11.06.2024. 11.06.2024 розгляд справи відкладено на 05.07.2024 у зв`язку з неявкою відповідачів. 05.07.2024 сторони та представник позивача, які оповіщалися судом про дату, час і місце розгляду справи в установленому законом порядку, у судове засідання вдруге не з`явилися, про причини неявки не повідомили; відповідачі відзиву, заяв та клопотань до суду не подали, у зв`язку з чим за письмовою згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України). Згідно вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим 10.03.2009 Деснянською районною у місті Чернігові радою, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим 25.03.2009 Комунальним підприємством «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради (а.с. 10, 11). У вказаному будинку, крім позивача, зареєстровані також [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить довідка про склад зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 09.05.2024 № 2590, видана Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради (а.с. 12). Позивач зазначив, що відповідач [PERSON] з 2022 року, а відповідач [PERSON] з 2014 року у спірному житловому будинку не проживають, але зареєстровані, що перешкоджає йому розпоряджатися власним майном на свій розсуд. Довідкою виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 09.05.2024 № 2-303/04/24, складеною на підставі акта за підписами сусідів, підтверджено те, що відповідачі фактично не проживають за місцем своєї реєстрації, а саме: [PERSON] з 12.08.2017, [PERSON] з 03.09.2014. Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частиною першою статті 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, з підстав, передбачених частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України, підлягають задоволенню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави належить стягнути судовий збір на користь держави по 605,60 грн з кожного. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved