Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить суд: -\~стягнути з\~ [PERSON] суму заборгованості за Кредитним договором № Z06.00603.004671940 від 18.12.2018 в розмірі 128849,92 грн, з яких: - 48026,04 грн - заборгованість за основним боргом; - 80823,88 грн - заборгованість за відсотками. Позов обґрунтовано тим, що 19.03.2019 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R01.00602.005045616. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав позивачу кредит згідно умов договору, разом з тим відповідач не виконує свої зобов`язання, кредит не повертає, не сплачує проценти за користування кредитними коштами, внаслідок чого утворилась заборгованість. В подальшому, 07.07.2023, між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № Z06.00603.004671940 від 18.12.2018, у зв`язку з чим просить суд стягнути заборгованість в сумі 128849,92 грн на свою користь. Вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 15.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 03.05.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якій відповідач з позовом не погоджується з наступних підстав. Позивачем вважає, що строки позовної давності відповідачем пропущені, так як він сплив з моменту настання терміну виконання зобов`язань або виникнення у кредитора права пред`являти вимогу про його виконання. Остання проплата за договором від 18.12.2018 була проведена в 2019, отже, з 2019 АТ "Ідея Банк" мав можливість та право вимагати виконання договірних зобов`язань. Позивач не надав до суду копії розрахунку з проплатами за весь період з дня укладення договору. Половина отриманих копій документів мають погану якість та їх неможливо прочитати. Між позивачем та відповідачем не було укладено ніяких угод, а позивач, уклавши угоду з АТ "Ідея Банк", не мав реєстрації у Єдиному реєстрі колекторів. Ураховуючи викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову. 14.05.2024 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № Z06.00603.004671940 від 18.12.2018, укладеним між АТ "Ідея Банк" та [PERSON] . Строк позовної давності починає відраховуватися з моменту відступлення права вимоги, а саме після підписання договорів факторингу № 07072023, адже тільки з цього моменту позивач довідався про порушення відповідачем кредитних зобов`язань. Отже, загальний строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитним договором має часові рамки з 07.07.2023 по 07.07.2026. Відповідно до п.1.2. кредитного договіру № Z06.00603.004671940 від 18.12.2018, Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 36 місяців. Відповідно до графіку платежів указаного кредитного договору, дата остаточного повернення кредиту 18.10.2023. Відтак, строк позовної давності необхідно відраховувати з 18.10.2023. Відповідно до п. 5.5. кредитного договору, сторони домовилися, що строк позовної давності за цим договором, в тому числі для стягнення неустойко (штрафу, пені), встановлюється сторонами тривалістю у три роки. Позовна давність щодо стягнення заборгованості по кредиту, процентах, платі за обслуговування кредитної заборгованості, інших грошових внесків, повернення яких визначено періодичними щомісячними платежами, повинно обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Відповідач та АТ "Ідея Банк" досягли згоди з усіх істотних умов договору та уклали указаний кредитний договір. Розмір заборгованості відповідача підтверджується: довідкою-розрахунком станом на 07.07.2023; випискою з особового рахунку з 18.12.2018 по 07.07.2023. При цьому, ТОВ "ФК "ЄАПБ" не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовувало жодних штрафних санкцій до відповідача. Ураховуючи викладене, просить позов задовольнити. Учасники провадження в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача в судове засіданні не з`явився, в позовній заяві просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задоволити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з тим, що немає належних доказів нарахування відсотків, у розрахунку не вказано за який період вони нараховані та розмір відсоткової ставки. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, позивач як новий кредитор набув права вимоги за вказаними договорами на підставі договорів про відступлення права вимоги. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду Судом встановлено, що 18.12.2018 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір (далі за текстом договір) Z06.00603.004671940, згідно якого Кредитодавець зобов`язується надати кредит на поточні потреби в сумі 49999,00 грн, а позичальник зобов`язується одержати кредит, повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно умов цього договору. Згідно з п 1.2 договору, Банк надає кредит у день підписання даного договору строком на 36 місяців. Датою видачі кредиту, є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок позичальника, вказаний в п. 1.14 Договору. За п. 1.3. За користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 12,49 % . За п. 1.4 станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за Рішенням Правління Банку, становить 9,5 %, що разом з маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 21,99 % 18.12.2018 відповідач також підписала паспорт споживчого кредиту та додаток до паспорта споживчого кредиту Графік щомісячних платежів за кредитним договором, у якому зазначений розмір кредитного ліміту 49999,00 грн, строк кредитування 36 місяців, процентна ставка відсотків річних 21,99 %, тип процентної ставки змінювана, плата за обслуговування кредитної заборгованості 2,50 % щомісячно від початкової суми кредиту, загальні витрати за кредитом 68393,24 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі), 114054,43 грн; реальна річна процентна ставка, відсотків річних 104,03709413 %. Згідно Графіку щомісячних платежів за кредитним договором останній платіж за кредитним договором 18.12.2021. З матеріалів справи, досліджених судом, встановлено, що АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі, який визначений договором. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості [PERSON] станом на 07.07.2023 заборгованість за кредитним договором Z06.00603.004671940 від 18.12.2018 становить 128849,92 грн, з яких заборгованість за основним боргом 48026,04 грн, заборгованість за відсотками 80823,88 грн. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до відповідача в сумі 128849,92 грн, що підтверджується змістом самого договору та витягом з Реєстру боржників №3 до Договору факторингу № 07072023 від 07.07.2023. Частиною 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. З урахуванням викладеного, на підставі ст. ст. 512, 514 ЦК України, до ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором Z06.00603.004671940 від 18.12.2018. Дослідивши докази, з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову, із таких підстав. Верховний Суд у постановах від 07.07.2021 у справі № 420/370/19, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17 виснував, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає доведеним факт укладення кредитного договору № Z06.00603.004671940 від 18.12.2018 між відповідачкою та АТ «Ідея Банк», оскільки кредитний договір містить персональні дані відповідачки та її особистий підпис. Видача 49999,00 грн за кредитним договором № Z06.00603.004671940 від 18.12.2018 на особовий рахунок відкритий на її ім я доведено ордерами розпорядженнями №№ 1, 2 від 18.12.2018, які суд вважає достатніми доказами на підтвердження цього факту. Відповідачка факт перерахування коштів на рахунок відкритий на її ім`я не спростувала. Відповідно до\~погодженого сторонами\~графіку розрахунків\~кредитного договору\~ № Z06.00603.004671940 від 18.12.2018, додатку до паспорта споживчого кредиту, до сплати за кредитним договором підлягало - 114054,43 грн (борг 49999 грн, 22231,47 грн - проценти, у тому числі плата за обслуговування 41823,96 грн). Проте,\~як вбачається\~з розрахунку\~заборгованості кредитним\~договором № Z06.00603.004671940 від 18.12.2018, загальна суму боргу за кредитом становить 128849,92 грн, з яких 48026,04 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 80823,88 грн - заборгованість за відсотками. Належних та\~допустимих доказів\~про період\~нарахування процентів\~за кредитним\~договором Z06.00603.004671940 від 18.12.2018 до позову не долучено. Крім того, розмір процентів 80823,88 грн не узгоджується із погодженим сторонами розміром процентів 21,\~99% річних строком на 36 місяців відповідно до графіку платежів. Тому,\~виходячи із\~умов \~кредитного договору Z06.00603.004671940, суд стягує з [PERSON] борг за наданим кредитом в розмірі 48026,04 грн та проценти у розмірі визначеному договором, тобто 22231,47 грн. Всього, належить стягнути з [PERSON] борг за кредитним договором Z06.00603.004671940\~ у розмірі 70257,51 грн. У стягненні процентів в розмірі 58592,41 грн\~ за договором суд відмовляє. Розглянувши доводи відповідача стосовно пропуску строку позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Згідно з ч. 1 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст. ст. 253-255 цього Кодексу. Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, щоперебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Частиною 1 ст. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. У постанові від 17.04.2018 (справа №200/11343/14-ц) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин. Запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Законом України № 530-ІХ від 17.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). 02.04.2020 набув чинності Закон України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», відповідно до якого розділ «Прикінцеві положення» ЦК України доповнено пунктом 12, за змістом якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Тобто, строк позовної давності, в силу пункту 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, продовжено на строк дії карантину. У постанові Верховного Суду від 07.09.2022 у справі 679/1136/21 зазначено, що: «У пункті 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30.03.2020 № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)». Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, підлягає застосуванню і у тому випадку, коли тривалість строку позовної давності, визначена законом. Оскільки, перебіг трирічної позовної давності щодо позовних вимог про стягнення заборгованостіза кредитним договором закінчився під час дії карантину, а тому ці строки продовжуються, що свідчить про дотримання позивачем позовної давності при зверненні до суду з даним позовом. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial