Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

І. Стислий виклад позиції учасників. 1.1.Позивач, від імені якого діє адвокат Маєвський О.А., просить скасувати державну реєстрацію права власності Дубенської міської територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування Дубенської міської ради на будівлю оздоровчого комплексу (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 271348356040), загальною площею 1146,9 м.кв., яка знаходиться по [ADDRESS] , що здійснена 27.03.2023 державним реєстратором Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Басік-Доброчинською Євгенію Петрівною на підставі її рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №67002820 від 30.03.2023. В обґрунтування посилається на те, що 25.01.2001 ВАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» відчужив [PERSON] склад з побутовими приміщеннями (блок складів), що позначені літерою «М», загальною площею 1137,6 м2, які розташовані у [ADDRESS] . Право власності на цей об`єкт нерухомо майна за [PERSON] визнано і рішенням суду від 29.03.2004, що набрало законної сили. 16.01.2005 [PERSON] продав приміщення [PERSON] і 05.07.2005 за останнім було зареєстровано право власності на нерухоме майно. Однак, коли позивач оформляв у власність ділянку під майном навесні 2023 року, йому стало відомо, що саме на його нерухоме майно існує подвійна реєстрація, що порушує право власності. Дубенська міська рада змінила адресу з [ADDRESS] на [ADDRESS] , назвала будівлю оздоровчим комплексом і зареєструвала 27.03.2023 за собою право власності на це й же об`єкт нерухомого майна, що давно у власності Ревенка С 1.2. Відповідач подав відзив, за яким заперечує проти задоволення позову і просить відмовити за його безпідставністю, оскільки позов необґрунтований. Позицію мотивує тим, що якщо склад був частиною блоку складів, то він міг бути відчужений лише після його виділу в окремий об`єкт нерухомого майна, тож не зрозуміло яким чином у ВАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» виникло право на такий об`єкт нерухомо майна. Є сумнів про законність набуття права власності і подальшого його відчуження [PERSON] . Цивільний кодекс УРСР від 18.07.1963, що був чинний на момент передачі міській раді оздоровчого комплексу, не передбачав державної реєстрації нерухомого майна. Тому саме з моменту затвердження акту приймання-передачі цього майна від 28.11.2003, міська рада стала власником оздоровчого комплексу по [ADDRESS] . Всі об`єкти ВАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів» мали адресу [ADDRESS] , але коли у них почали з`являтись різні власники, то для впорядкування об`єктам присвоювались різні адреси. Адресу [ADDRESS] надали будівлі оздоровчого комплексу. Не визнають, що склад з побутовими приміщеннями (блок складів) і ця будівля - це один і той же об`єкт, це може встановити лише експертиза. Крім того, просять відмовити у позові, бо позивачем обрано неефективний спосіб захисту: він повинен був заявити віндикаційний позов, тобто про витребування майна з чужого незаконного володіння, якщо вважає свої права порушеними. Посилаються на правові позиці Великої палати Верховного суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16, від 12.12.2018 у справі № 570/3439/16-ц, від 27.11.2018 у справі № 905/2260/17, від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, а також Верховного Суду від 11.08.2021 у справі № 914/1049/18. Також відповідач заявляє про застосування строків позовної давності згідно ст. 267 ЦК України і просить відмовити у задоволенні позову з цих причин. Позивачем [PERSON] 02.01.2020 на адресу міської ради було подано заяву про скасування державної реєстрації права власності за відповідачем на оздоровчий комплекс по [ADDRESS] . Тобто, ще на початку 2020 року [PERSON] було відомо, як він вважає, про порушення його прав, а з позовом він звернувся після спливу трьох років. ІІІ. Позивач у відповіді на відзив вказує на необґрунтованість заперечень відповідача. Право власності [PERSON] встановлено рішенням суду, якому вже 19 років і воно має преюдиційний характер. Відповідно і [PERSON] правомірно набув право власності на об`єкт нерухомого майна. Навіть на момент затвердження акту приймання-передачі майна від 28.11.2003 міській раді, це майно вже було зареєстровано Дубенським ДКМП «Архітектор» як особиста приватна власність [PERSON] в електронному реєстрі прав власності №6028508, тому твердження про власника-міську раду безпідставне. Віндикаційний позов не є ефективним способом захисту, оскільки об`єкт нерухомого майна повністю знаходиться в володінні [PERSON] . Він володіючий власник, на майно якого існує подвійна реєстрація. Тож саме скасування реєстрації є належним способом захисту, який і обрано позивачем. Про порушення свого права дізнався лише у 2023 році - після здійснення відповідачем спірної державної реєстрації речового права і за результатами отриманої правової допомоги після ознайомлення з відповідями на адвокатські запити, витягами з реєстру нерухомого майна та виявлення спільності координат і меж так званого ново зареєстрованого майна. Тому просить позов задовольнити. IV. Третя особа у письмових поясненнях заперечує проти задоволення позову, просить відмовити за безпідставністю. Відповідачем їй було надано технічну документацію на закінчений об`єкт будівництва - саме на будівлю оздоровчого комплексу, не встановила підстав для відмови і здійснила реєстрацію. Крім того, візуально ознайомившись з технічними документами на будівлі склад з побутовими приміщеннями і оздоровчого комплексу, неможливо встановити, що це один і той же об`єкт нерухомого майна, а що це різні об`єкти підтверджується і їх різними адресами реєстрації: [ADDRESS] . ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 2.1. 13.06.2023 до суду надійшла ця позовна заява і після усунення недоліків 12.07.2023 ухвалою суду відкрито загальне провадження в справі. Від учасників надходили заяви по суті справи на етапі підготовчих дій, про що вказано у розділі І. Були задоволені клопотання сторін про долучення письмових доказів. Сторона позивача заявила також ряд інших клопотань, з яких в підсумку підтримала одне - по призначення судової експертизи, а сторона відповідача не заперечувала проти його задоволення. 2.2. Ухвалою суду 29.11.2023 було задоволено клопотання позивача і призначено комплексну будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, а провадження в справі зупинено. 14.12.2023 відповідач оскаржив ухвалу до Рівненського апеляційного суду, постановою якого від 20.02.2024 апеляційну скаргу було залишено без задоволення. 2.3. 12.03.2024 до суду надійшов висновок експерта і 13.03.2024 ухвалою суду провадження в справі поновлено. 2.4. 03.06.2024 ухвалою суду було закрито підготовче провадження по справі і призначено її до судового розгляду на 15.07.2024. 2.5. Третя особа державний реєстратор Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Басік-Доброчинська Є.П. просила справу розглядати без її участі (а.с. 144). 2.6. В судовому засіданні кожна сторона підтримала свою позицію, що не відрізнялась від викладених у заявах по суті. Позивач додатково пояснив, що майно в занедбаному стані, він провів дії по його консервуванню, щоб не руйнувалось і шукав інвесторів. Знайшов потенційних бажаючих, став оформляти земельну ділянку і тоді, навесні 2023 року дізнався, що дійсно існує подвійна реєстрація, що не дає йому можливості розпорядитись нерухомістю, після чого звернувся до адвокатів. Сторона позивача стверджує, що ключі від об`єкта у [PERSON] , він ним користується і проводить ремонтні роботи за потреби, а сторона відповідача визнає це. Сторона відповідача так і не визнала той факт, що це один і той же об`єкт, але зауважує, що за висновком експертизи це так і є. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 3.1. 24.02.2000 наказом начальника регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області №96 було вирішено передати у власність ВАТ «Дубенський завод гумово - технічних виробів» нерухоме майно згідно переліку та доручено голові правління Дубенського ЗГТВ зареєструвати право власності на об`єкти нерухомого майна. Під пунктом 3 переліку майна міститься запис про блок складів (а.с. 14-15, 71). 3.2. 06.11.2000 засіданням правління ВАТ «Дубенський завод гумово - технічних виробів» було вирішено продати склад з побутовими приміщеннями з блоку складів, що розташоване в південно - східній частині території підприємства, загальною площею 1137,6 м2, що підтверджується долученою копією витягу від 06.11.2000 (а.с. 16). 3.3. 25.11.2000 листом №02/860 ВАТ «Дубенський завод гумово - технічних виробів» звернулось до Державного комунального малого підприємства «Архітектор» Дубенської міської ради з проханням видати довідку - характеристику для відчуження складу з побутовими приміщеннями (блоку складів), які позначені літерою «М», загальною площею 1137,6 м2, які розташовані у [ADDRESS] . Схематичне розташування вказаного об`єкту нерухомого майна вбачається зі змісту долученої копії плану земельної ділянки, яка розташована по [ADDRESS] (а.с. 17-19). За результатами розгляду вищевказаного листа 30.11.2000р. Державним комунальним малим підприємством «Архітектор» Дубенської міської ради була надана довідка - характеристика №1184 (20). 3.4. 25.01.2001 на Дубенській філії Рівненської міжрегіональної універсальної товарно - майнової біржі «Прайс» між ВАТ «Дубенський завод гумово - технічних виробів» та [PERSON] було укладено біржовий контракт купівлі - продажу нерухомості (а.с.21), відповідно умов якого ВАТ «Дубенський завод гумово - технічних виробів» продав, а [PERSON] купив склад з побутовими приміщеннями «М», загальною площею 1137, 6 м2, що знаходиться по [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці площею 8 700 м2. 26.01.2000 між ВАТ «Дубенський завод гумово - технічних виробів» та [PERSON] було оформлено акт передачі вищевказаного нерухомого майна. Біржова угода була зареєстрована Дубенським ДК МП «Архітектор» за [PERSON] на праві приватної власності, про що було зроблено відповідний актовий запис в реєстрову книгу №1 за реєстраційним №83-83. У зв`язку з втратою [PERSON] оригіналу вищенаведеного біржового контракту від 25.01.2001, останній отримав його дублікат, який зареєстрований на Рівненській міжрегіональній універсальній товарно-майновій біржі «Прайс» за реєстраційним №083/017н-03. В подальшому, [PERSON] звернувся до ДК МП «Архітектор» для реєстрації дублікату вказаного біржового контракту та видачі йому свідоцтва про право приватної власності на вказаний об`єкт нерухомого майна, однак відповідним реєстратором йому було відмовлено у вчиненні реєстраційних дій. Тому [PERSON] звернувся з позовною заявою до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області за захистом власних прав. 29.03.2004 судом ухвалено рішення №2-165/2004, яким встановлено, що станом на 25.01.2001 власником майна був завод, який відчужив у цей день склад з побутовими приміщеннями із блоку складів [PERSON] і що останній є добросовісним набувачем майна. Цим судовим рішенням було визнано дійсним біржовий контракт купівлі - продажу нерухомості від 25.01.2001 про купівлю [PERSON] складу з побутовими приміщеннями «М», загальною площею 1137, 6 м2 із блоку складів цілісного майнового комплексу ВАТ «Дубенський завод гумово - технічних виробів», що знаходиться по [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці площею 8 700 м2, зареєстрований на Рівненській міжрегіональній універсальній товарно - майновій біржі «Прайс» за реєстраційним №083/017н-03 та визнано за [PERSON] право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна (а.с.21-23). 3.5. Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу приміщення складу з побутовими приміщеннями №3163 від 16.01.2005 власник [PERSON] продав позивачу [PERSON] приміщення складу з побутовими приміщеннями, загальною площею 1137, 6 м2, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 13, 24). Цей правочин було зареєстровано у Державному реєстрі правочинів приватним нотаріусом Дубенського міського нотаріального округу Стадійчук О.В. за №658861, що підтверджується долученою копією витягу №1120204 від 16.06.2005 (а.с. 25). За [PERSON] було зареєстровано право власності на приміщення складу з побутовими приміщеннями, що підтверджується долученою копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7677191 від 05.07.2005 (а.с. 26). Станом на 01.05.2023 право особистої приватної власності на склад з побутовими приміщеннями, що знаходиться по [ADDRESS] , зареєстроване у Державному реєстрі речових прав за [PERSON] , що підтверджується долученою копією інформаційної довідки №330834627 (а.с. 17). В технічному паспорті на склад з побутовими приміщеннями власника [PERSON] змінено на [PERSON] (а.с. 56-63). 3.6. На підставі зазначеного в п. 3.5. витягу №7677191 від 05.07.2005, 09.12.2022 рішенням Дубенської міської ради Рівненської області №2594 було вирішено надати позивачу [PERSON] дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої в [ADDRESS] , площею 0,4621 га у власність шляхом викупу. Надано дозвіл на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 72). 18.01.2023 за результатами проведення ТзОВ «Нива - Експерт» експертної грошової оцінки земельної ділянки за кадастровим №5610300000:01:001:1481, площею 0, 4621 га, яка знаходиться по [ADDRESS] було оформлено відповідний звіт та надано витяг зі звіту і висновок про експертну грошову оцінку вказаної земельної ділянки (а.с. 73-76). В подальшому, 12.05.2023 рішенням Дубенської міської ради Рівненської області №2862 було вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки у власність [PERSON] шляхом її викупу останнім (а.с. 77). 3.7. Як наслідок, 26.05.2023 між Дубенською міською територіальною громадою в особі органу місцевого самоврядування Дубенської міської ради та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі - продажу №1128, згідно умов якого [PERSON] придбав земельну ділянку за кадастровим №5610300000:01:001:1481, площею 0,4621 га, яка знаходиться по [ADDRESS] (а.с. 78-79). На підставі вищезазначеного правочину за [PERSON] було зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку, що підтверджується долученою копією витягу з Державного реєстру речових прав №333659154 (а.с. 80). 3.8. Судом встановлено, що [PERSON] є повноправним, належним та правомірним власником складу з побутовими приміщеннями, загальною площею 1 137, 6 м2, який розташований у [ADDRESS] , та земельної ділянки за кадастровим №5610300000:01:001:1481, площею 0,4621 га, яка знаходиться під вказаним об`єктом нерухомого майна. 3.9. 03.02.2003 Дубенською міською радою зроблено запит до Регіонального відділення Фонду державного майна по Рівненській області, яке у відповідь листом № 337 від 13.02.2003 повідомило міську раду про державне майно, що не увійшло до статутних фондів акціонерних товариств на території м. Дубно, у тому числі ВАТ "Дубенський завод гумово-технічних виробів". Серед цього майна зазначено об`єкт соціальної інфраструктури - оздоровчий комплекс по [ADDRESS] (а.с. 107-109). 3.10. Рішенням міської ради №364 від 18.04.2003 було надано згоду на передачу в комунальну власність міста об`єкта соціальної інфраструктури з п.3.9. Рішенням виконавчого комітету міської ради від 04.08.2003 № 595 створено комісію по передачі в комунальну власність оздоровчого комплексу ВАТ "Дубенський завод гумово- технічних виробів", а рішенням виконкому від 28.11.2003 №944 затверджено акт приймання-передачі цього майна (а.с. 53, 110-112). Згідно листа Регіонального відділення Фонду державного майна по Рівненській області від 15.11.2022 за даними інформаційно-пошукової підсистеми "Етап- майно" щодо майна оздоровчого комплексу за місцезнаходженням [ADDRESS] , яке не увійшло до статутного капіталу та перебувало на балансі публічного акціонерного товариства "Дубенський завод гумово-технічних виробів" реалізоване - прийняте управлінське рішення (передано в комунальну власність). 3.11. 22.05.2017 управління економіки і власності Дубенської міської ради листом звернулось до комунального підприємства "Архітектор" з проханням провести інвентаризацію та виготовити технічний паспорт оздоровчого комплексу, розташованого в [ADDRESS] . Було укладено відповідний договір та здійснено заміри (а.с. 47-48, 54-55). 3.12. Рішенням виконавчого комітету Дубенської міської ради №624 від 15.09.2005 адресу [ADDRESS] . Рішенням виконкому Дубенської міської ради №283 від 20.07.2017, з метою впорядкування адресного господарства, змінено адресу об`єкта нерухомого майна (оздоровчого комплексу) на [ADDRESS] на [ADDRESS] , з вказівкою, що власником є територіальна громада міста Дубно в особі Дубенської міської ради(а.с. 104-106, 52). 3.13. 27.10.2022 листом №26-03-19/131 управління економіки і власності Дубенської міської ради просило комунальне підприємство "Архітектор" внести відомості технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна - оздоровний комплекс по [ADDRESS] в Єдину державну електрону систему у сфері будівництва (а.с. 49-51). 3.14. Зі змісту долученої копії інформаційної довідки №330973316 встановлено, що 27.03.2023 державним реєстратором Департаменту цифрової трансформації та забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Басік - Доброчинською Є.П. було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності Дубенської міської територіальної громади в особі органу місцевого самоврядування Дубенської міської ради на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним №2713458356040, а саме: будівлю оздоровчого комплексу загальною площею 1 146, 9 м2, яка знаходиться по [ADDRESS] . Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 67002820 від 30.03.2023 о 15:27:15, Басі Доброчинська Євгенія Петрівна . Документи, подані для державної реєстрації: технічний паспорт ТІ01:1747-4618-1671-4696, виданий 07.11.2022. ЄДЕССБ, Документ отримано ЄДЕССБ: документ, що підтверджує факт відсутності перебування закінченого будівництвом об`єкта у державній власності №05-03-2634, виданого 15.11.2022, видавник: Фонд державного майна України; документ, що підтверджує факт перебування закінченого будівництвом об`єкта у комунальній власності №2886, виданий 07.09.2018 Дубенською міською радою (а.с. 36). 3.15. У відповідь на адвокатські запити розпорядниками інформації було надано копії матеріалів інвентаризаційної справи №1308, зокрема, примірник технічного паспорту від 07.11.2022, витяг з реєстру будівельної діяльності, план - схему поверхів виробничого будинку, експлікація приміщень, до плану поверхів виробничого будинку №69, план земельної ділянки, розрахунок на роботи по поточній інвентаризації та видачі витягу з реєстру від 27.10.2022, лист Дубенської міської ради від 22.05.2017 про проведення інвентаризації та виготовлення технічного паспорту оздоровчого комплексу, розташованого по [ADDRESS] , характеристика будинку, допоміжних будівель та споруд, лист Дубенської міської ради від 27.10.2022 про внесення відомостей технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна - оздоровчий комплекс, довідка, викопіювання, рішення Дубенської міської ради №283 від 20.07.2017 про зміну адреси об`єкта нерухомого майна на [ADDRESS] , акт приймання - передачі відомчого оздоровчого комплексу в комунальну власність від 28.11.2003, журнал зовнішніх обмірів від 27.07.2017 та договір №357 від 23.08.2017, про частину з яких вже йшлось вищу (а.с. 81-88, 152-212). 3.16. На підставі всіє сукупності зібраних документів, з проведеним спеціалістом-землевпорядником топографічно-геодезичним знімання земельної ділянки, з виїздом судового експерта з понад 33-річним досвідом роботи [PERSON] на місце і безпосереднім дослідженням об`єкта, суду було надано висновок експерта. З висновку експерта №231215/3_ФМ від 04.03.2024, встановлено: - належний [PERSON] склад з побутовими приміщеннями загальною площею 1137,6 м.кв. (реєстраційний номер майна 6028508), технічні параметри якого наведені в технічному паспорті, встановленому Державним комунальним малим підприємством «Архітектор» (інвентаризаційна справа №267) на виробничий будинок «Склад з побутовими приміщеннями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташований на земельній ділянці з кадастровим номером: 56100300000:01:001:1481; - належний [PERSON] склад з побутовими приміщеннями загальною площею 1137,6 м.кв., технічні параметри якого наведені в технічному паспорті, встановленому Державним комунальним малим підприємством «Архітектор» (інвентаризаційна справа №267) на виробничий будинок «Склад з побутовими приміщеннями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , є тотожним будівлі оздоровчого комплексу загальною площею 1146,9 м.кв, технічні параметри якого наведені в технічному паспорті, виготовленому 07.11.2022 КП «Архітектор» (інвентарна справа 1308) на громадський будинок «Будівля оздоровчого комплексу», яка знаходиться за адресою: Рівненська область, м. Дубно, вул. Млинівська, 69-А. IV. Норми права, які застосував суд. Ч. 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Ст.15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені ст.16 ЦК України, зокрема, припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Статтею 41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ст. 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно з п.1 ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Відповідно ст.11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав, на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Згідно пунктів 1, 2, З ч.3 ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" п.2 ч.6 ст.37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому пп. "а" п.2 ч.6 ст.37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувана, а також у випадку, передбаченому пп. "в" п.2 ч.6 ст.37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду. За п.12 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор використовує відомості Державного реєстру прав, зокрема його невід`ємної архівної складової частини, а також Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав. Водночас, ч.1 ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" законодавець визначив перелік підстав, за яких державний реєстратор, встановивши їх наявність, може прийняти рішення про відмову в державній реєстрації прав. Вказані норми визначають вичерпний перелік підстав для відмови у реєстрації прав. Згідно п. 4, 5 ч.1 ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Отже, основною метою, задля досягнення якої державним реєстратором речових прав на нерухоме майно здійснюються пошуки відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у тому числі в його невід`ємній архівній частині, а також направляються запити до суб`єктів, що до 1 січня 2013 року здійснювали державну реєстрацію прав на паперових носіях, є встановлення наявності чи відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав. Однією з підстав для відмови в державній реєстрації прав є наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями (п.5 ч.1 ст.24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Тобто, у вказаній підставі для відмови йдеться не про наявність однакових певних ідентифікаторів у декількох об`єктів нерухомого майна, а саме про один і той же об`єкт нерухомого майна, щодо якого є суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами. Відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" адресою об`єкта нерухомого майна є унікальна структурована сукупність реквізитів, що використовуються для ідентифікації об`єкта та визначення місця його розташування на місцевості. Крім того, Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачає існування ідентифікатора об`єкта будівництва (закінченого будівництвом об`єкта), що є унікальним набором даних (послідовністю символів), що присвоюється об`єкту будівництва або закінченому будівництвом об`єкту автоматично програмними засобами Реєстру будівельної діяльності та використовується для ідентифікації такого об`єкта. Вказані норми знайшли своє відображення у Законі України "Про регулювання містобудівної діяльності" з набранням чинності Законом України від 17.10.2019 №199- IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку надання адміністративних послуг у сфері будівництва та створення Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва" та застосовуються з 01.03.2020 та 01.12.2020 відповідно. Водночас на відміну від таких речей, як земельні ділянки, що мають "унікальний" ідентифікатор, щодо об`єктів будівництва такий "унікальний" ідентифікатор з`явився лише з 01.12.2020. Отже, з метою уникнення ситуацій подвійної реєстрації права власності на один і той же об`єкт нерухомого майна, а також з метою встановлення наявності чи відсутності суперечностей між заявленим та вже зареєстрованим правом власності на такий об`єкт під час проведення державної реєстрації права власності обов`язково мають направлятися запити до суб`єктів, що до 01 січня 2013 року здійснювали державну реєстрацію прав на паперових носіях. Водночас, відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вважаються правильними, доки не доведено протилежне (п.6.30 постанови від 02.07.2019р. року у справі №48/340). Однією із загальних засад цивільного законодавства є добросовісність (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України). Добросовісність є загальною засадою (принципом) цивільного права і повинна враховуватися при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 висловлено правову позицію у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) зазначено, що: «добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них». Відповідно п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"до загальних засад державної реєстрації прав належить гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Тому суд має оцінювати наявність або відсутність добросовісності зареєстрованого володільця нерухомого майна (п.51 постанови від 26.06.2019 у справі №669/927/16-ц). Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. Вирішення таких спорів відбувається за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у такому спорі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої внесений відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, чи її спадкоємці. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) не змінює цивільно-правового характеру спору (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №817/1048/16, від 04.09.2018 у справі №823/2042/16, постанова КГС ВС від 21.01.2021р. у справі №925/1222/19 та ін). При цьому, державний реєстратор, нотаріус, приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений. Подібні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020 у справі №520/13067/17 (провадження №14-397цс19). Отже, способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Зазначені висновки викладені у Постанові ВС від 09.06.2021 у справі №569/15704/18. Водночас, право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі передбачено ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та бути адекватним наявним обставинам. Отже, згідно вищенаведених положень чинного законодавства України належний спосіб захисту порушеного права позивача - це звернення до суду загальної юрисдикції з відповідним позовом про скасування державної реєстрації прав до Дубенської міської ради, як особи, право на майно якої оспорюється та щодо якої внесений відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, із залученням у справу державного реєстратора, як третю особу. Що і було зроблено в цій справі. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1. Дослідивши докази, суд робить висновок, що позов обґрунтований і його необхідно задовольнити. Відповідач, заперечуючи проти позову, фактично просив відмовити у його задоволенні з трьох різних причин: 1) за безпідставністю (бо власник міська рада); 2) в зв`язку з обранням неефективного способу захисту позивачем (заявлено не віндикаційний позов); 3) внаслідок спливу строків позовної давності (більше трьох років з 02.01.2020). Але всі підстави заперечення не заслуговують на увагу, оскільки спростовані позивачем і не відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи. 5.2. Строки позовної давності не спливли. Хоч [PERSON] і звертався до Дубенської міської ради 02.01.2020 з проханням скасувати реєстрацію права власності за відповідачем на оздоровчий комплекс по [ADDRESS] , однак йому було надано відповідь, що об`єкти по [ADDRESS] та [ADDRESS] - це зовсім різні об`єкти. І безпосередньо спірну реєстрацію здійснено лише 27.03.2023, а вже 13.06.2023 ця позовна заява надійшла до суду. Навіть у відзиві відповідач не визнає тотожність об`єкта нерухомого майна. Як і в судовому засіданні представник відповідача не підтвердив, що визнає, що це один і той же об`єкт, хоч зауважив, що згідно висновку експертизи це один об`єкт. Тому твердження, що позивач 02.01.2020 знав про порушення свого права і пропустив строки звернення за захистом до суду - безпідставне. Суд констатує, що причин для відмови в позові в зв`язку зі спливом строків давності, - немає. 5.3. Віндикаційний позов заявляється тоді, коли власник не володіє своїм майном (одночасно порушені права володіння, користування і розпорядження) та його необхідно витребувати із чужого незаконного володіння. В цій же справі позивач [PERSON] має ключі від об`єкта нерухомого майна, має доступ до нього, здійснював роботи, щоб майно не зазнало остаточного руйнування («консервування» як він це називає), але не може відчужити майно. Представник Дубенської міської ради визнає, що доступ до майна не в відповідача, а в позивача. Тобто [PERSON] і володіє майном, і користується, але не може розпорядитись ним на власний розсуд, бо існує спірна державна реєстрація на об`єкт нерухомого майна. Таким чином, позивачем обрано ефективний спосіб захисту. Одночасно правові позиціїї Верховного суду, на які посилається відповідач, застосовані бути не можуть, бо не релевантні фактичним обставинам цієї справи. Підстав для відмови в задоволенні позову через обрання позивачем неефективного способу захисту, - немає. 5.4. Сумніви відповідача у правомірності набуття права власності на майно ВАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів», потім [PERSON] , а відповідно і [PERSON] , - не варте уваги. Оскільки вже понад 20 років існує рішення суду, що набрало законної сили, яким встановлено що станом на 25.01.2001 власником майна був завод, який відчужив у цей день склад з побутовими приміщеннями із блоку складів [PERSON] , відповідно [PERSON] визнано власником. В подальшому [PERSON] 16.06.2005 відчужив це майно нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу [PERSON] , який і на сьогоднішній день є законним власником об`єкту нерухомого майна. Рішення суду обов`язкове до виконання, а встановлені ним обставини мають преюдиційне значення для цієї справи. 5.5. За клопотанням позивача судом було призначено комплексну будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу по нерухомому об`єкту зі спірною державною реєстрацією. Судовий експерт з понад 33-річним досвідом роботи, досліджував об`єкт на місці його знаходження, вивчав усю технічну документацію, спеціалістом-землевпорядником проводилось топографічне-геодезичне знімання земельної ділянки. І в результаті суду надано висновок експерта, з якого безсумнівно встановлено, що склад з побутовими приміщеннями за адресою [ADDRESS] та будівля оздоровчого комплексу за адресою [ADDRESS] - це один і той же об`єкт нерухомого майна. Результати експертизи відповідачем не оспорювались. 5.6. Також суд звертає увагу, що за висновком експерта доступ до об`єкту для дослідження йому надав позивач, а не відповідач, що додатково підтверджує правильність висновків у п.5.3. Крім того, земельна ділянка під об`єктом нерухомого майна належить [PERSON] . 5.7. Право власності [PERSON] на об`єкт нерухомого майна склад з побутовими приміщеннями за адресою [ADDRESS] виникло майже на 18 років раніше, ніж відповідач Дубенська міська рада зареєструвала право на це ж майно, але під іншою назвою та адресою як будівлю оздоровчого комплексу по [ADDRESS] . Тому відповідач Дубенська міська рада порушила право власності позивача [PERSON] , а порушене право підлягає судовому захисту. В підсумку, позов обґрунтований і позовні вимоги суд задовольняє повністю. 5.8. Питання стягнення судових витрат стороною позивача не ставилось, тому судом і не вирішувалось. В разі необхідності, це буде вирішено додатково в порядку п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України.

Outcome: approved