Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

Представник позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» Шевченко Ю.С. звернулася до суду 17.01.2024 року з позовом, який в подальшому був уточний, в якому просить суд стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за надані за адресою: [ADDRESS] , послуги з централізованого опалення, за період з 01.11.2018 по 31.10.2023, у розмірі 22 285,39 грн., втрати від інфляції у розмірі 767,40 грн., 3% річних у розмірі 341,53 грн., плата за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 31.10.2023 у розмірі 56,42 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що АТ «Криворізька теплоцентраль» за специфікою своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке зобов`язане здійснювати оплату за отримані послуги відповідно до встановлених тарифів. На виконання своїх зобов`язань АТ «Криворізька теплоцентраль» надавало послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , де споживачами є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . За розрахунком позивача сума заборгованості за період з 01.11.2018 по 31.10.2023 становить 22 285,39 грн. Позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат у розмірі 767,40 грн., 3% річних у розмірі 341,53 грн та плата за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 31.10.2023у розмірі 56,42 грн. Оскільки споживачі добровільно заборгованість не погашають, а звернення підприємства з цього приводу ігнорують, тому за захистом майнових інтересів АТ «Криворізька теплоцентраль» представник вимушена звернутися до суду з даним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2024, справу розподілено на суддю Прасолова В.М. 15 квітня 2024 року відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду [PERSON] №343 на підставі наказу №47-к від 29.03.2024 року у справі №214/406/24 провадження 3/214/1949/24 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до якого протокол передано у провадження судді Ковтун Н.Г. Ухвалою суду від 16 квітня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач [PERSON] скористалась своїм правом на подання відзиву на позов. В якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вона не зверталася до позивача здійснювати продаж товарів, виконувати роботи або надавати послуги. Крім того між відповідачем та позивачем ніколи попередньо не укладався жоден з договорів. До того ж, відповідач вбачає наявність підстав для застосування строку позовної давності. Від позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» надійшла відповідь на відзив в якому вказано, що Відповідно до ч. 2 ст. 108 Цивільного Кодексу України, ПАТ «Криворізька теплоцентраль» є правонаступником ДП «Криворізька теплоцентраль». У результаті проведення державної реєстрації змін до Статуту Публічного акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», що пов`язані зі зміною типу товариства у відповідності до Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008р. № 514-VІ, змінено найменування товариства на Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», про що 14.05.2018 року внесені дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Так, Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» є суб`єктом господарювання з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності та населення у Жовтневому, Саксаганському, Довгинцівському та Інгулецькому районах м. Кривому Розі. Позивач, як теплопостачальна організація не має права протягом опалювального сезону зупинити подачу теплоносія про що свідчить п. 29 «Правил користування тепловою енергією» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007р. № 1198 відповідно до якого теплова енергія постачається безперервно, якщо договором не передбачено інше. Відтак, надання послуг з централізованого опалення є прямим обов`язком Позивача як виконавця комунальної послуги, встановленим законодавством, а також є метою діяльності підприємства згідно із положенням його Статуту. З огляду на зазначене, слідує, що АТ «Криворізька теплоцентраль» є виконавцем послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , послуга надана в повному обсязі і належним чином. Як вбачається з розрахунку поданого разом із позовною заявою, Відповідачами були здійснені часткові оплати за послугу з централізованого опалення/постачання теплової енергії за період з 01.11.2018 року по 31.10.2023 року. Таким чином, Відповідачі була обізнані про свою заборгованість, частково її погашали, що свідчить про визнання відповідачами свого обов`язку щодо сплати наданих послуг. У зв`язку з чим, просить позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до відповідачів про стягнення заборгованості за послугу постачання теплової енергії за період з 01 листопада 2018 року по 31 жовтня 2023 року задовольнити в повному обсязі. Враховуючи викладене, просять задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Суб`єктами правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: орган державної влади та органи місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг; учасники -споживачі (індивідуальні та колективні); 2)управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст.ст.\~4,\~6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). За визначенням, наданим у\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) житлові послуги з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 частини 1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п. 5 ч. 2 ст.7цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються на рівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що відповідачі є споживачами послуг, що надаються АТ «Криворізька теплоцентраль» як постачальником теплової енергії для потреб опалення за адресою: [ADDRESS] , з відкриттям особового рахунку за № [NUMBER] . Житлове приміщення перебуває у приватній власності, власником є [PERSON] . Як вбачається з довідки, споживачами за вказаною адресою є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.5). Що стосується тверджень відповідача [PERSON] відносно того, що, договір про надання послуг з централізованого опалення та обслуговування внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення між АТ «Криворізька теплоцентраль» та нею не укладався, суд ставиться критично, у зав?язку з наступним. Крім того відсутні докази звернення відповідача з претензіями, скаргами щодо порушення порядку надання житлово-комунальних послуг АТ «Криворізька теплоцентраль». Житлово-комунальні послуги відповідачам надавались, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Відтак, відсутність укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення не виключає обов`язок відповідачів оплачувати житлово-комунальні послуги, а у випадку ухилення від виконання такого обов`язку нести відповідальність в порядку, встановленому законом. Згідно із ч. 1\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст.\~901, ч. 1 ст.\~903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1\~ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Як визначено\~ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених\~статтею 16 цього Закону. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Щомісяця, з 01.11.2018 по 31.10.2023, позивач нараховував відповідачам плату за надані послуги з теплопостачання, виходячи із встановлених тарифів та опалювальної площі житлового приміщення 59,4 кв.м., однак відповідачі кошти за вказані послуги не сплачували, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 22 285, 39 грн (а.с.6.) В той же час, суд приймає до уваги, що [PERSON] просила суд застосувати наслідки спливу позовної давності до виниклих правовідносин. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 525\~ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Між тим, у відповідності до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3\~ст. 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 4\~ст. 267 ЦК України\~сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. При цьому, визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права. Як слідує з наданого позивачем розрахунку (а.с.6), в межах заявленого періоду відповідач іперіодично здійснювали платежі (як протягом дії опалювальних сезонів, так і після їх завершення) в сумах, істотно менших від фактичних нарахувань. Загалом відповідачами сплачено 13 251,44 грн. (у тому числі востаннє у жовтні 2023 року 205,05 грн). Вказані дії суд розцінює як визнання відповідачами наявності зобов`язань та боргу перед АТ «Криворізька теплоцентраль». З викладеного слідує, що вимога позивача про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення до відповідачів є правомірною. Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачами не надано, у зв`язку з чим клопотання відповідача про застосування до виниклих правовідносин строку позовної давності задоволенню не підлягає. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по оплаті за надані послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.11.2018 по 31.10.2023 у розмірі 22 285,39 грн. Окрім того, суд зазначає, що відповідачами не внесена плата за абонентське обслуговування за період з 01.11.2021 по 31.10.2023 в загальному розмірі 56,42 грн, яка підтверджується наданим до суду розрахунком та яка також підлягає стягненню з відповідачів (а.с.6). У відповідності із\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія ч. 2 ст.625 ЦК України\~як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Згідно із частиною другою\~статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України\~розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5\~ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5\~ЦК України\~поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5\~ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання(підрозділ 2 розділу III книги 5\~ЦК України). У\~ст. 625 ЦК України\~визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи ст. 625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Отже, наявні правові підстави для стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» інфляційних втрат та трьох відсотків річних. При визначенні розміру нарахувань відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України, суд виходить з відомостей, зазначених у розрахунках, з якими погоджується, а відтак розмір інфляційних втрат 767,40 грн та 3% річних від простроченої суми боргу 341,53 грн, вважає вірним (а.с.7, 7 зворот). Враховуючи, що відповідно до ст. 322 ЦК України\~тягар утримання майна, у тому числі обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг покладається на власника приміщення та членів його сім`ї, які проживають в цьому приміщенні та є споживачами таких послуг, та з огляду на те, що між відповідачами і позивачем існували фактичні договірні відносини, враховуючи доведеність заявленого позивачем розрахунку заборгованості, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Згідно частини 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Отже, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 2684,00 грн., в рівних частинах по 671 грн. 00 коп. з кожного. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved