Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 20.06.2024 року у цивільній справі № 596/771/24 за позовною заявою [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Авдєєнко Владислав Валерійович до Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі, позовну заяву, задоволено частково. Стягнуто з Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки виконання рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2022 року у справі №596/643/22 за період з 11.04.2023 по 18.04.2024 в розмірі 165 788 гривень 31 копійку, з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів. В задоволенні решти вимог, відмовити. Стягнуто з Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 1657 гривень 88 копійок. Представником позивача адвокатом Авдєєнко В.В. подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, зокрема витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 20 000 грн. До заяви представник позивача додав: копію договору про надання правничої допомоги адвокатом Авдєєнко В.В. від 17 квітня 2024 року; звіт адвоката по справі №596/771/24-від 25.06.2024 проте, що станом на 25.06.2024 надання послуг відповідно договору про надання правничої допомоги від 17 квітня 2024 року, складений 25.06.2024 року; квитанції про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету ЄСІТС від 25.06.2024 №1273620 про відправлення (доставку) сторонам заяви з додатками. (83, 84-85). В судове засідання учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду питання щодо винесення додаткового рішення повідомлялись належним чином. Суд, перевіривши доводи заяви щодо необхідності ухвалення додаткового рішення та розподілу судових витрат, приходить до наступного. Згідно з п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. (стаття 15 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 статті 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 141 ЦПК України. У частині 3 статті 141 ЦПК України зазначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову на відповідача, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 2 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Як встановлено судом, між позивачем [PERSON] (Замовник) та адвокатом Авдєєнко В.В. (Виконавець) укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги від 17 квітня 2024 року. У пункті 1.1. зазначеного Договору регламентовано, що сторони погодили, що за даним договором Виконавець зобов`язується надати Замовнику професійну правничу допомогу, а саме: підготувати, підписати та подати до суду позовну заяву про стягнення середнього заробітку за час невиконання рішення Чортківського районного суду від 21.12.2022 по справі №596/643/22, інші необхідні процесуальні заяви, а також здійснювати представництво інтересів Замовника в Гусятинському районному суді у справі за підготовленим позовом. У пункті 3.1 Договору зазначено, що вартість послуг за даним договором становить 20000 гривень, що підлягають оплаті на першу вимогу Виконавця після прийняття судом рішення по суті спору. (а.с.84). Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з звітом адвоката в справі № 596/771/24 , на підставі договору від 17.04.24, укладеного між адвокатом Авдєєнко В.В. та [PERSON] , станом на 25.06.24 надано послуги в сумі 20000 гривень, а саме: підготовлено та подано до суду позовну заяву (3 години роботи); ознайомлення з відзивом та його аналіз (1 година роботи); забезпечено участь представника в судових засіданнях (2 години роботи). (а.с.84). У звіті зазначено всі дії, що були вчинені адвокатом, в тому числі підготовка позовної заяви, а також участь у судовому засіданні. Як встановлено, представник позивача адвокат Авдєєнко В.В. брав участь в судових засіданнях тривалістю 2 години 30 хвилин.(а.с.76-77). Зі змісту договору про надання правничої допомоги від 17.04.2024 року вбачається, що адвокатом Авдєєнко В.В. надається [PERSON] правнича допомога в питанні щодо стягнення середнього заробітку за час невиконання рішення Чортківського районного суду від 21.12.2022 по справі №596/643/22. Стороною позивача подано, протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та надано докази направлення такої заяви разом із додатками відповідачам, а також надано докази, що підтверджують обсяг наданих адвокатом послуг. (83, 84-85). Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21). Указана судова практика є незмінною. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України). Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною: в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19; у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19 серпня2020 року у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19); у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: від 18 листопада 2020 року у справі № 922/3706/19, від 17 грудня 2020 року у справі № 922/3708/19. Саме на іншу сторону покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат на правничу допомогу. Зазначене відповідає правовому висновку, наведеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, стороною відповідача будь-яких письмових клопотань чи заперечень щодо заявленої адвокатом Авдєєнко В.В. суми витрат на правничу допомогу не подано. При цьому з матеріалів справи вбачається, що копію заяви разом з додатками адвокатом було направлено в електронний кабінет ЄСІТС Гусятинської селищної ради, про що свідчить долучена адвокатом квитанція №1273620 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС від 25.06.2024 року. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Проаналізувавши надані стороною позивача докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, з урахуванням відсутності заяв представника відповідача про зменшення їх розміру, враховуючи принцип співмірності таких витрат складності справи, часу, який адвокат витратив на виконання робіт та їх обсягу, зокрема,\~пошуком судової\~практики та\~значимості таких\~дій у\~справі,\~виходячи з\~її конкретних\~обставин,\~а також фінансового стану учасників справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, яку слід задовольнити частково та покласти на обидві сторони витрати на правничу допомогу, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог згідно приписів п. 3 ч.2 ст.141 ЦПК України. З врахуванням наведеного, слід стягнути з Гусятинської селищної ради Чортківського району Тернопільської області на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 гривень. Отже, у зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 14278 гривень, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, виходячи з розрахунку: 20\~000 (сума витрат)* 165 788,31/ 232 227, 82.

Outcome: approved