Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Лебединської міської ради Сумської області, третя особа Лебединська державна нотаріальна контора, у якій просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON] (померла [INFO] ) право на завершення приватизації земельних ділянок: площею 1,1466 га, кадастровий номер 5922982000:06:001:0684; площею 0,9597 га, кадастровий номер 5922982000:06:001:0683; площею 1,0480 га, кадастровий номер 5922982000:05:001:0634, які розташовані на території Великовисторопської сільської ради, Лебединської ОТГ, Сумського району, Сумської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06.10.2021 [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, на право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності КСП «Лебединське» в розмірі 3,73 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Рішенням Лебединської міської ради від 09.12.2022 № 632-МР [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельну частку (пай) згідно із сертифікатом Серії СМ № 025019 від 24.03.1997. 06.01.2023 ФОП [PERSON] була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), присвоєно кадастрові номери земельним ділянкам площею 1,1466 га, кадастровий номер 5922982000:06:001:0684; площею 0,9597 га, кадастровий номер 5922982000:06:001:0683; площею 1,0480 га, кадастровий номер 5922982000:05:001:0634. 27.01.2023, 02.02.2023 та 10.02.2023 проведена державна реєстрація вищевказаних земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Однак, [INFO] [PERSON] померла. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Спадщина була прийнята у встановленому законом порядку шляхом подання заяви до Лебединської державної нотаріальної контори. 07.02.2024 представник позивача звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно та державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки. Ухвалою від 29.04.2024 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 21.06.2024 закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд справи. Позивач у судове засідання не з`явилась, до суду надіслала заяву в якій справу просила розглядати без її участі. Представник міської ради у судове засідання також не з`явився, справу просив розглядати без його участі, проти позовних вимог не заперечував, при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Так, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 06.10.2021 [PERSON] отримала право на спадщину після смерті [PERSON] , а саме право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Лебединське» в розмірі 3,73 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало [PERSON] на підставі сертифікату на земельну частку (пай) Серії СМ № 0250194 від 24.03.1997 (а.с. 6). Рішенням Лебединської міської ради Сумської області від 09.12.2022 № 632-МР [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельну частку (пай) згідно із сертифікатом на земельну частку (пай) Серії СМ № 0250194 від 24.03.1997 (а.с. 9). На виконання договору від 26.12.2022 № 38, ФОП [PERSON] виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Великовисторопської сільської ради (а.с. 10-36). Як свідчить надана технічна документація, земельна ділянка площею 1,1466 га, кадастровий номер 5922982000:06:001:0684 зареєстрована в Державному земельному кадастрі 10.02.2023 (а.с. 31); земельна ділянка площею 0,9597 га, кадастровий номер 5922982000:06:001:0683 зареєстрована в Державному земельному кадастрі 02.02.2023 (а.с. 33); земельна ділянка площею 1,0480 га, кадастровий номер 5922982000:05:001:0634 зареєстрована в Державному земельному кадастрі 27.01.2023 (а.с. 35). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 37). [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с. 38). 07.07.2023 [PERSON] звернулась до Лебединської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копіями документів із спадкової справи № 185/2023 (а.с. 79). При цьому [PERSON] та [PERSON] (син та чоловік померлої) відмовились від своєї частки у спадщині на користь [PERSON] (а.с. 80). Постановою від 07.02.2024 державний нотаріус Лебединської державної нотаріальної контори відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 1,1466 га, кадастровий номер 5922982000:06:001:0684; площею 0,9597 га, кадастровий номер 5922982000:06:001:0683; площею 1,0480 га, кадастровий номер 5922982000:05:001:0634, оскільки правовстановлюючі документи на такі земельні ділянки відсутні, а право власності на них не зареєстровано (а.с. 39-40). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України). Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частина 2 ст. 1223 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з абз. 5 п. 1 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, місце розташування яких визначено за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), які розроблені до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою», відомості про які не внесені до Державного земельного кадастру, здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, клопотання подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Згідно з ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України). Як зазначив Верховний Суд у постанові від 30.06.2020 у справі № 623/633/17 особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця. До складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі. Таким чином, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації. Початком процедури безоплатної приватизації земельної ділянки є звернення громадянина, зацікавленого у такій приватизації, до відповідного компетентного органу (органу місцевого самоврядування) із заявою про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця. Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 19.06.2024 у справі № 570/4304/20. Як встановлено судом, [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] , а тому спадкує право на завершення приватизації земельних ділянок, яку розпочала її матір та не встигла завершити до моменту своєї смерті. За таких обставин позов [PERSON] суд вважає правомірним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved