Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

В грудні 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , відповідно до якого просив суд виділити йому в натурі в окрему інвентарну одиницю 8/50 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ; припинити право спільної часткової власності на 8/50 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що зареєстроване за [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він та відповідачі є співвласниками домоволодіння [ADDRESS] . Йому на праві приватної власності належить 8/50 часток вказаного будинку на підставі договору дарування від 22.09.2023. Згідно з порядком користування, що склався між співвласниками, позивачу належить в цілому домоволодінні житловий будинок літ. А загальною площею 24,9 кв.м., погріб з шиєю літ. Епд, хвіртка № 5, водопровідна колонка № 6. Відповідачам належить по 21/50 часток домоволодіння, що складаються з: житловий будинок літ. З, загальною площею 81,4 кв.м., сарай літ. В, сарай літ. Р, навіс літ. З1, огорожа № 1, водопровідна колонка № 2, огорожа № 3, ворота № 4, замощення № 1. Ціле домоволодіння розташоване на земельній ділянці площею 633 кв.м. , земельна ділянка знаходиться в користуванні співвласників домоволодіння, право на приватизацію земельної ділянки ними не реалізовано. На час придбання позивачем частки домоволодіння був визначений порядок користування земельною ділянкою під домоволодінням на підставі рішення Ленінського районного суду м.\~Миколаєва від 14.02.1995 по справі № 2-188. На теперішній час позивач має намір оформити право власності на земельну ділянку, розташовану за вказаною адресою, однак позбавлений такої можливості, оскільки належна йому частка домоволодіння не виділена в натурі. Посилаючись на викладені обставини, позивач [PERSON] звернувся із даним позовом до суду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі; витребувано у КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» технічну документацію (інвентарну справу) на домоволодіння [ADDRESS] . Витребувані відомості надійшли на адресу суду 25.12.2023. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.02.2024 по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експерту (експертам) Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області. На вирішення експертизи поставлено наступні питання: 1) Чи можливо виділити в натурі 8/50 часток житлового будинку [ADDRESS] з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд? 2) Які можливі варіанти виділу в натурі 8/50 часток житлового будинку [ADDRESS] з відповідною часткою прилеглих до нього господарських та побутових будівель і споруд - відповідно до часток співвласників та вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва, а також за порядком користування, що склався? 3) Які необхідно провести роботи по переобладнанню житлових та господарських і побутових будівель для можливих варіантів виділу 8/50 часток житлового будинку [ADDRESS] ? 4) Якщо виділ можливий лише з відступленням від розміру частки, вказати ці варіанти та визначити, як при цьому зміниться розмір часток, перерозподілити їх та визначити вартість компенсації тому власнику, частка якого зменшується. 26.03.2024 від Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області на адресу суду надійшов висновок експерта № 125-0124 від 21.03.2024. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27.03.2024 провадження у справі поновлено, призначено підготовче судове засідання у справі. 29.04.2024 від представника відповідача [PERSON] адвоката Петровського\~Л.А. надійшло клопотання про призначення по справі повторної судової будівельно-технічної експертизи, оскільки висновок експерта № 125-0124 від 21.03.2024 є неповним і викликає сумніви та не відповідає обставинам справи. Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28.05.2024 в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Петровського Л.А. відмовлено. Ухвалою суду від 28.05.2024 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Долгова\~Л.В. не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином (а.с.121). 10.07.2024 представник позивача подала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] \~та її\~представник -\~адвокат Петровський\~Л.А.\~в судове\~засідання не\~з`явились,\~причин неявки\~не повідомили.\~Направлена на\~адресу відповідача\~судова кореспонденція\~повернута до\~суду поштовим\~зв`язком із\~відміткою «адресат\~відсутній за\~вказаною адресою»,\~що відповідно\~до частини\~восьмої статті\~128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлена судом про розгляд справи належним чином. Повідомлення [PERSON] про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів. Направлена на її адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання; причини своєї неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала. Представник третьої особи Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, 19.12.2023 від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Оглянувши матеріали\~інвентаризаційної справи\~КП «ММБТІ»\~за адресою:\~м.\~Миколаїв, вул.\~11\~Лінія,\~69, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного. На підставі договору дарування від 22.09.2023, посвідченого приватним нотаріусом ММНО Димовим, зареєстрованим у реєстрі за № 1877, позивачу [PERSON] належить на праві приватної часткової власності 8/50 часток домоволодіння [ADDRESS] . Іншими співвласниками вказаного домоволодіння є [PERSON] та [PERSON] , яким належить по 21/50 часток вказаного домоволодіння (а.с.31-32). Згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва у справі № 2-188 1995р. від 14.02.1995 визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] між колишніми співвласниками (а.с.8). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в цілому вказаний житловий будинок має наступні характеристики: Житловий глинобитний будинок - літ.А, загальною площею 24,90 кв.м., житловою площею 17,80 кв.м.; житловий цегляний будинок - літ.З, загальною площею 81,40 кв.м., житловою площею 40,60 кв.м.: сараї дерев`яні - літ.В, Р; навіс одна сторона пластик за літ.з'; огорожі за №1,3,4,5; споруди за №2,6. Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 125-0124 від 21.03.2024, проведеної судовим експертом Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області Лесків С.А., визначено, провести виділ 8/50 частки житлового будинку з господарськими будовами і спорудами по [ADDRESS] на самостійні ізольовані квартири, враховуючи планування, об`ємно - планувальні характеристики житлового будинку, інженерні комунікації, згідно ідеальних часток співвласників та наближених до ідеальних часток співвласників, у складі житлових і допоміжних приміщень, регламентованих вимогами відповідно до СНіП 2.08.01-89 «Будівлі і споруду. Житлові будинки. Основні положення», відповідно до площі, яка ідеально приходиться на частку 8/50 частина, а саме: 17,01 кв.м., - технічно можливо. Враховуючи фактичні архітектурно-планувальні особливості житлового будинку, провести його виділ між співвласниками в частках та виділити кожному співвласнику приближену до\~ ідеально\~належній площі технічно можливо. Виходячи із\~загальної узаконеної\~існуючої площі\~будинку \~106,3м2 (за даними архівної справи МБТІ на житловий будинок по [ADDRESS] станом на 09.11.2023 (див. арк. спр. №12-19).), при розробці варіантів виділу, в облік була прийнята ідеальна доля співвласника, тобто 8/50 частини, на розгляд суду пропонується один варіант виділу в натурі частки житлового будинку з надвірними господарськими спорудами співвласників з визначенням реальної частки, з урахуванням побажання співвласників. Тобто експертом запропоновано наступний варіант виділу в натурі вказаного житлового будинку з надвірними господарськими спорудами - ПЕРШИЙ ВАРІАНТ: по приближеному до ідеальної частки з урахуванням побажання співвласника [PERSON] . У користування співвласника [PERSON] з часткою 8/50 частини: літ. А-1 1-ноповерховий житловий будинок 1939 року побудови в складі приміщень: 1-3 - житлова пл. 8,80 кв.м. 1-4 житлова пл. 9,00 кв.м. 1-5 коридор пл. 7,1 кв.м. ВСЬОГО по житловому будинку літ. «А-1» - загальна площа 24,9 кв.м. інв. варт.\~23\~410,00 грн., Надвірні узаконені господарські будови: Літ. «Епд» - погріб з шиєю 1984р. - пл. 6,8 кв.м. 952 грн. 8/50 часток №3 огорожа - 192 грн. №5 хвіртка 800 грн. 8/50 часток №I замощення 400 грн. №6 водяний колодязь - 103 грн. ВСЬОГО: 25857,00 грн. Реальна частка складає - 15/100 (24465 : 167821 буд ), що на 1/100 менше від ідеальної частки, що ідеально належить 8/50 або 16/100 частки. Графічно виділ частки житлового будинку відображено у додатку №1. В зв`язку з тим, що кожному співвласнику в користування виділяється окремий житловий будинок з окремими входами, виконання будь яких ремонтно-будівельних робіт по переобладнанню не потрібно. ДЛЯ ПЕРШОГО ВАРІАНТУ: по приближеному до ідеальної частки співвласника, з урахуванням побажання співвласника [PERSON] сума грошової компенсації, що виплачується іншими співвласниками, що отримали реальну частку більше, що ідеально належить (85/100), на користь співвласника [PERSON] (15/100), складає \~7\~106,00\~грн.\~(1/100\~x\~ 710\~616,00 грн.). При вирішенні даного спору суд виходить з наступного правового регулювання. За положеннями статті 13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У статті 41\~Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у статті 317 ЦК України. Стаття 321\~ЦК України закріплює принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України. Він означає, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша\~статі 356 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 367\~ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в\~натурі між\~співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до статті 364\~ЦК України співвласник має право на виділ у\~натурі частки\~із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 367, 379, 380, 382\~ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ (виділ частки) будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною розмірів ідеальних часток і стягненням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Такий висновок наведено у постанові Верховного Суду від 28.10.2020 у справі №\~2114/2-3819/11 (провадження № 61-1070св19). Згідно з роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~04.10.1991\~№7\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства що\~регулює право\~приватної власності\~громадян на\~жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю судам належить мати на увазі що це можливо якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом. Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Водночас, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.05.2021 у справі № 501/2148/17 (провадження № 61-22087св19) зроблено висновок, що «відповідно до статті 367\~ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної\~часткової власності\~на нього\~припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має\~місце поділ\~спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Враховуючи вищевикладене та висновок судової будівельно-технічної експертизи позовні вимоги [PERSON] в частині припинення права спільної часткової власності та виділу в натурі у його власність 8/50 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] підлягають частковому задоволенню шляхом припинення його права спільної часткової власності на 8/50 часток вказаного домоволодіння та її виділу за єдиним запропонованим експертом варіантом із стягненням з відповідачів на його користь 7\~106,00\~грн. суми грошової компенсації 1/100 частки, на яку зменшилася його ідеальна частка, у зв`язку з отриманням реальної частки більше, що ідеально їм належить (85/100) по 3\~533,00 грн. з кожної. Заперечення відповідача [PERSON] щодо необґрунтованості висновку експерта, викладені в клопотаннях про призначення повторної експертизи та про доручення доказів (а.с.100, 108), суд не приймає до уваги, оскільки фактично позивачу виділяється у власність окремий житловий будинок з окремим входом літ. А та господарськими спорудами, а незгода [PERSON] з висновком експерта обґрунтована фактично незгодою із розміщенням на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] будівельного вагончика та будівельних матеріалів, що не є предметом даного позову, а рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва у справі № 2-188 1995р. від 14.02.1995 вже було визначено порядок користування земельною ділянкою за цією адресою між колишніми співвласниками (а.с.8). Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті 133 та частин першої - третьої статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Також відповідно до положень ст. 139 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Оскільки позивачем та його представником не було подано остаточний розрахунок та докази понесення судових витрат за проведення експертизи та відповідно до положень ст. 246 ЦПК України не заявлено про розподіл судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, в цій частині позовних вимог слід відмовити за недоведеністю. З відповідачів на користь позивача згідно положень\~ст.\~141\~ЦПК України\~підлягає стягненню\~судовий збір,\~що сплачений\~позивачем при\~звернення до\~суду із\~позовом в\~розмірі 2147,20\~грн.(за\~2вимоги\~майнового характеру),\~по\~1\~073,60\~грн. з кожної.

Outcome: partial