Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 14.01.2022 року № 4274, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості за кредитним договором №330117-КС-001 від 12.06.2021в сумі 41 393,69 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 08.02.2022 приватним виконавцем Кохан П.І. на підставі виконавчого напису №4274 від 14.01.2022 відкрито виконавче провадження №68546374, про яке позивач дізналася з державного реєстру виконавчих проваджень. Вважає, що вказаний виконавчий напису слід визнати таким, що не підлягає виконання з наступних підстав. Так, виконавчий напис вчиняється, якщо надані документи підтверджують безспірність заборгованості. Згідно відповідного переліку документів подається нотаріально посвідчена угода та документи, які підтверджують безспірність заборгованості. Нотаріусу не було подано всіх документів, які підтверджують безспірність заборгованості. Відзив на позов відповідачем не подавався. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подавши клопотання про розгляд справи без її участі підтримав позов з підстав наведених у ньому, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. та приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Кохан П.І. в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином. А тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи, які не з`явилися, шляхом ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Встановлено, що 14.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинений виконавчий напис № 4274яким запропоновано звернути стягнення з гр. [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №330117-КС-001 від 12.06.2021, укладеним з ТОВ «Бізнес Позика». Строк платежу за кредитним договором настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 24.07.2021 по 12.12.2021. Сума заборгованості становить 40 793,69 грн., що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 23 537,40 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 17 256,29 грн.; комісія 0,00 грн. У самому виконавчому написі не зазначено, що кредитний №330117-КС-001 від 12.06.2021, на підставі якого виникла заборгованість, був нотаріально посвідченим. З огляду на викладене, зважаючи, що у позовній заяві позивач звертає увагу на необхідність надання нотаріусу саме нотаріально посвідченої угоди, враховуючи поведінку відповідача, який не подавав відзиву з висловленням своєї позиції щодо суті спору, і щодо якого, як\~ вбачається з його офіційного сайту, основним видом діяльності є надання кредитів у електронній формі, зважаючи на приписи ч.1 ст. 1055 ЦК України, якою встановлено вимоги щодо простої письмової форми кредитного договору - суд приходить до висновку що кредитний договір №330117-КС-001 від 12.06.2021, на підставі якого вчинено виконавчий напис, не був нотаріально посвідченим. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Кохан П.І. від 08.02.2022 року відкрито виконавче провадження ВП №68546374з примусового виконання виконавчого напису №4274 від 14.01.2022 року, де боржником указана [PERSON] . Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до частин восьмої, одинадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині. Резолютивна частина постанови суду про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. У частині п`ятій статті 254 КАС України зазначено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, -через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі. Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (стаття 255 КАС України). Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Виконання судового рішення про присудження полягає у вчиненні певних дій або в утриманні від певних дій, передбачених судовим рішенням. Наприклад, за судовим рішення про стягнення коштів відповідач повинен сплатити позивачу відповідну суму; за рішенням про припинення дії, яка порушує право, відповідач повинен утриматись від відповідних дій тощо. Водночас інші судові рішення, зокрема рішення про визнання права, про зміну правовідношення, виконанню не підлягають, оскільки такі судові рішення безпосередньо створюють відповідний правовий ефект: призводять до усунення правової невизначеності, змінюють правовідношення. Безпосередній правовий ефект створює і судове рішення про визнання незаконним та нечинним нормативно-правового акта: такий акт втрачає чинність з моменту набрання законної сили судовим рішенням. Указане судове рішення не потребує його виконання. Резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Таким чином, вчиняючи 14січня 2022 року виконавчий напис № 4274, приватний нотаріус БригідаВ.О. помилково керувався Переліком документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису такими, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17. Відтак позов [PERSON] підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача ТОВ «Бізнес Позика» на користь позивача підлягають стягненню витрати у вигляд сплати судового збору за пред`явлення позову в розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved