Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, що був зареєстрований між нею та відповідачем 14.05.2016 в Тернопільському міському відділі Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.04.2024 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано на розгляд до Жидачівського районного суду Львівської області. Стислий виклад позиції сторін. В обгрунтування позовних вимог позивачка [PERSON] зазначає, що між нею та відповідачем [PERSON] 14.05.2016 був зареєстрований шлюб в Тернопільському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Від спільного шлюбу у нас народилася дочка [PERSON] , [INFO] . На протязі останніх чотирьох років відносини з відповідачем носять негативний характер, між ними часто виникають сварки та непорозуміння, щодо укладу та способу життя, вони перестали вести спільне господарство та підтримувати сімейно-шлюбні відносини, часто бувають випадки, коли відповідач не приходить додому ночувати та місце його перебування позивачці не відоме. 3 таких вищеназваних причин їхня сім`я розпалася, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Відповідачу відомо, що остання подає до суду заяву про розірвання шлюбу, нащо він погоджується та не заперечує проти його розірвання, терміну для примирення надавати не доцільно, шлюб розриває вперше. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.04.2024 цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано на розгляд до Жидачівського районного суду Львівської області /а.с.28-29/. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 28.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 19.07.2024 /а. с.38-39/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 10.06.2024 клопотання /заяву представника позивачки [PERSON] адвоката Бутрини С.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу повернуто заявнику без розгляду /а.с.50-51/. Розгляд справи по суті відбувся 19.07.2024 без участі сторін. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася. Подала клопотання в якому просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. Подав відзив у якому просить розгляд справи проводити за його відсутності та позов задовольнити в повному об`ємі. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка сторін не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 14.05.2016 сторони уклали шлюб, який зареєстрований у Тернопільському міському відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено відповідний актовий запис №595 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] /а.с.12/. Від шлюбу у сторін по справі народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 09.08.2016 /а.с.8/. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч.ч.2,4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Так, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи Дослідивши матеріали справи, встановлено, що розлад у сім`ї є стійким, сторони спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Сім`я фактично розпалася, а шлюб існує тільки формально, так як протягом тривалого часу між сторонами існують непорозуміння. Поновлювати сімейні стосунки та миритися сторони не бажають, оскільки їх відсутність у судовому засіданні свідчить про їх байдуже ставлення до сім`ї та збереження шлюбу. Аналізуючи наведені докази, встановивши дійсні мотиви розірвання шлюбу та з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б інтересам позивачки, а тому позовні вимоги останньої є обґрунтованими та підлягають задоволенню, внаслідок чого шлюб між сторонами слід розірвати. Окрім того, враховуючи відсутність у прохальній частині позову вимог позивачки [PERSON] про стягнення на його користь з відповідача понесених судових витрат, тому суд вважає за можливе залишити витрати зі сплати судового збору за позивачкою.

Outcome: approved