Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

У квітні 2024 року заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, в якій просить встановити факт , що вона та [PERSON] [INFO] проживали однією сім`єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу, у період часу з серпня 2012 року по 01.04.2024 року. У заяві зазначено, що з серпня 2012 року заявниця проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з чоловіком [PERSON] та вела з ним спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права і обов`язки подружжя, виховували дитину. Подружжя спільно мешкало за адресою [ADDRESS] . Під час спільного проживання у них [INFO] народилася спільна дитина [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер під час виконання своїх службових обов`язків і проходження військової служби у ЗСУ. Встановлення юридичного факту, необхідно заявниці для призначення та отримання одноразової допомоги, яка виплачується у разі загибелі військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби. Ухвалою суду від 23 квітня 2024 року відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду в порядку окремого провадження. У судовому засіданні заявниця та її представник підтримали заяву, просять задовольнити. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, вважав, що заявниця не довела належними та допустимими доказами факт проживання однією сім`єю заявниці з загиблим [PERSON] , відсутні докази, які б свідчили що їх відносини були сімейними відносинами, які притаманні подружжю. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала, зазначила, що дійсно її син [PERSON] проживав однією сім`єю з заявницею [PERSON] , як чоловік та жінка, спільно вели господарство, виховували спільну дитину, мали взаємні права та обов`язки, які притаманні подружжю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, допитавши свідків, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно проживала зі своїм співмешканцем [PERSON] з 2012 року за адресою [ADDRESS] . Були зареєстровані за однією адресою [ADDRESS] ., про що свідчить довідка старости Щербанівського старостинського округу Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 08.04.2024 року №107/02-13/24 та Акт про проживання від 08.04.2024 року, який був складений старостою Дорошівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області. (а.с.9) [INFO] народився [PERSON] , відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 18 травня 2023 року, відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, зі слів матері .( а.с. 7,8) В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] був призваний на військову службу під час мобілізації 16.09.2022 року, загинув [INFO] під час виконання службових обов`язків. ( а.с.6, 7). Допитані по справі свідки [PERSON] , [PERSON] пояснили , що дійсно з 2012 по день смерті [PERSON] , [PERSON] проживала з ним однією сім`єю в с. Щербані Вознесенського району, вони вели спільне господарство , спільний побут та мали спільний бюджет, мали взаємні права та обов`язки , притаманні подружжю, виховували спільного сина [PERSON] . У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним доказам у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. За приписами ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Положеннями ч. 1 ст. 3 СК України, передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно вимог ч. 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Законодавець визнає можливість створення сім`ї чоловіком і жінкою, які не перебувають у шлюбі, що зазначено у ст. 74 СК України . У рішенні Конституційного Суду України від 03.06.1999 за № 5-рп/99 визначено таку обов`язкову ознаку поняття «член сім`ї», як ведення спільного господарства. Іншими доказами проживання однією сім`єю може бути народження спільних дітей; спільне придбання рухомого та нерухомого майна; укладення чоловіком/жінкою договорів дарування, страхування, медичного та туристичного обслуговування, тощо на користь іншого; наявність спільних рахунків у банківських установах; спільна участь у питанні життєзабезпечення сім`ї, в оплаті комунальних послуг, купівлі продуктів харчування та інших необхідних товарів, техніки, здійснення ремонту, спільне проведення дозвілля; наявність спільних фотографій, дописів та іншої інформації в соціальних мережах та інших веб-сайтах; догляд один за одним під час хвороб, в тому числі понесення витрат на лікування, на організацію та проведення похорон, доглядом за місцем поховання, тощо. Для встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 року у справі № 369/16486/18. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів, є обов`язком суду при їх оцінці. Таким чином, з наведеного можна дійти висновку, що заявниця [PERSON] дійсно проживала з [PERSON] , який загинув [INFO] , однією сім`єю, як чоловік та дружини без реєстрації шлюбу з 2012 року по 01.04.2024 рік - день його загибелі. Вказана обставина підтверджується дослідженими у ході розгляду справи доказами, поясненнями заінтересованої особи - матері загиблого [PERSON] - [PERSON] та показами свідків, згідно яких [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство та мали спільний бюджет, приймали спільну участь у питанні життєзабезпечення їх сім`ї та проведенні дозвілля, разом виховували спільного сина [PERSON] [INFO] . Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, надані заявницею докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, і в своїй сукупності підтверджують факт проживання заявниці та [PERSON] однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу за вказаний у заяві період. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки це є підставою для реалізації нею своїх прав на отримання одноразової грошовї допомоги, яка виплачується у разі загибелі військовослужбовця та на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України. Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вирішуючи заяву у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог за заявою. Судові витрати суд відносить на рахунок заявниці.

Outcome: approved