Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 55166,86 грн та витрати у зв`язку зі сплатою судового збору в сумі 3028 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що ТОВ "Рівнетеплоенерго" здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ), власником якого є [PERSON] . Відповідач є споживачем послуг, отримує квитанції на оплату та користується наданими послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а отже, зобов`язана оплатити заборгованість. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасного внесення поточних платежів станом на 01 травня 2024 року (за період з 01 вересня 2020 року по 30 квітня 2024 року) за нею утворилася заборгованість перед ТОВ "Рівнетеплоенерго" за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 55166,86 грн. Від добровільного погашення заборгованості відповідач ухиляється. Ухвалою від 10 червня 2024 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У поданому до суду клопотанні від 16 липня 2024 року представник позивача [PERSON] просить розгляд справи проводити за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленою своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву до суду не надходило. За наявності передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за адресою [ADDRESS] . Облік спожитої теплової енергії за вказаною адресою здійснюється за особовим рахунком № [NUMBER] . Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 378195397 від 13 травня 2024 року, власником квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON] . Статтею 322 Цивільного кодексу України передбачений обов`язок власника утримувати майно, що йому належить. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Надання послуг з постачання теплової енергії здійснюється відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21 серпня 2019 року, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов`язки споживача і виконавця тощо. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Аналогічні положення містить і ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції, чинній на час розгляду справи. Обов`язок відповідача, як споживача житлово-комунальних послуг, своєчасно вносити плату за комунальні послуги закріплений також у ст.67, 68, 162 Житлового кодексу України. Позивач належним чином та у повному обсязі надає відповідачу послуги з постачання теплової енергії, доказів на спростування зазначеної обставини суду не надано. Розрахунок вартості наданих послуг з теплопостачання здійснюється ТОВ «Рівнетеплоенерго» за тарифами, затвердженими рішеннями виконавчого комітету Рівненської міської ради № 137 від 9 жовтня 2008 року, № 6 від 4 січня 2011 року та постановами НКРЕКП «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення Товариству з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго". Відповідач, отримавши за період з 01 вересня 2020 року по 30 квітня 2024 року послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання належної якості, зобов`язана була оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі чинних тарифів. Однак, відповідач, користуючись послугами з теплопостачання ТОВ «Рівнетеплоенерго», їх оплату здійснювала частково, про що свідчить оборотна відомість по особовому рахунку № [NUMBER] . За таких обставин наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а отже, позов належить задовольнити. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на сплату судового збору в розмірі 3028 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved