Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

25.03.2024 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій представник позивача просить стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 36 619,38 грн, з яких 25 875,25 грн - сума боргу, 8 998,43 грн - збитки від інфляції, 1 745,70 грн - 3% річних, а також судові витрати. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , а ТОВ "Столичний Комфорт" є експлуатуючою організацією, яка здійснює обслуговування будинку [ADDRESS] , згідно договору на утримання та технічне експлуатаційне обслуговування житлових будинків та акту приймання передачі житлового будинку для утримання та експлуатаційного обслуговування. Відповідачі, споживаючи надані позивачем послуги, не виконують своїх обов`язків щодо своєчасної оплати їх вартості, у зв`язку з чим за період з 01.12.2021 по 29.02.2024 виникла заборгованість у загальному розмірі 36 619,38 грн, яка складається з: суми боргу за спожиті житлово-комунальні послуги - 25 875,25 грн., збитків від інфляції - 8 998,43 грн та 3 % річних - 1 745,70 грн. Ухвалою від 10.04.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи в суді, відзив на позовну заяву до суду не подав. 21.05.2024 відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій вказала що одразу після того, як довідалася про наявність боргу, здійснила його оплату. До заяви додала довідку ТОВ «Столичний комфорт» про сплату заборгованості за житлово-комунальні послуги у сумі 25 875,25 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Столичний комфорт» є експлуатуючою організацією, яка здійснює обслуговування будинку [ADDRESS] на підставі договору на утримання та технічне експлуатаційне обслуговування житлових будинків, акту приймання передачі та статуту. Відповідачі є співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 03.08.2022. Позивач стверджує, що відповідачі постійно користуються житлово-комунальними послугами, але не сплачують за них, у зв`язку з чим у них за період з 01.12.2021 по 29.02.2024 виникла заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 25 875,25 грн. У змісті позовної заяви позивач зазначає, що у відповідачів за період з 01.12.2021 по 29.02.2024 виникла заборгованість у загальному розмірі 36 619,38 грн, яка складається з: суми боргу за спожиті житлово-комунальні послуги - 25 875,25 грн., збитків від інфляції - 8 998,43 грн та 3 % річних - 1 745,70 грн. Під час розгляду справи в суді встановлено, що 26.04.2024 співвласниками квартири було здійснено погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 25 875,25 грн. Відповідно до ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить якщо інше не встановлено договором або законом. Відтак, Закон встановлює презумпцію власника майна нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов`язані із зберіганням майна, його ремонтом, забезпечення збереження його властивостей, тощо. Положеннями ст.ст. 156,162 ЖК України закріплено, що власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦПК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Разом з тим, відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами), з 24.02.2022 введено в Україні воєнний стан. Відповідно ч. 1 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За приписами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки під час розгляду справи в суді встановлено, що на момент винесення рішення у справі відповідачами була погашена заборгованість за житлово-комунальні поснули, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Що стосуються вимоги щодо стягнення з відповідачів збитків від інфляції та 3% річних, то вказана вимога також задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог чинного законодавства вказані суми підлягають до стягнення лише за період з 01.12.2021 по 24.02.2022. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі набули у власність квартиру [ADDRESS] лише у серпні 2022 року, тобто у період, коли нарахування збитків від інфляції та 3% річних заборонено нормами ЦК України. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed