Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати за ним право власності на спадщину в порядку спадкування за законом, яка складається з 7/12 частини квартири [ADDRESS] , яка відкрилася після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер його дід [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, яка складається з належної спадкодавцю 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Спадкоємець [PERSON] та [PERSON] та батько позивача [PERSON] фактично прийняли спадщину, так як проживали із спадкодавцем у вказаній квартирі на час відкриття спадщини, але не отримали свідоцтво на спадщину за законом. [PERSON] померла [INFO] . Батько позивача [PERSON] за життя фактично прийняв спадщину, але свідоцтво на спадщину в нотаріальній конторі не отримав, та помер [INFO] . На даний час позивач, як син спадкодавця [PERSON] , є спадкоємцем за законом першої черги на спадкове майно після смерті батька. Іншим спадкоємцем за законом на належну 1/6 та 1/4 частину спадкового майна є [PERSON] , якому приватним нотаріусом Івчуком С.С. 31.03.2023 року видано свідоцтво на спадщину за законом. Відповідно до довідки №3500 від 24.02.2024 року проведено розрахунок ідеальної частини квартири, відповідно до частки отриманої [PERSON] та частини яка залишилася для прийняття спадщини позивачем, яка становить 7/12 частини. Позивач зазначив, що він в установлений законом строк позивач прийняв спадщину після смерті батька. При зверненні до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва на спадщину за законом йому було відмовлено, так як на даний час немає документів, які б посвідчували право власності на вказаний житловий будинок. У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 27.02. 2024 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. 29.03.2024 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначив, що згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 24.11.2000 року квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належала [PERSON] (батьку відповідача), [PERSON] (матері відповідача) та [PERSON] (відповідачу по справі), тобто по 1/3 кожному без поділу в натурі. Після смерті [PERSON] , спадщину у вигляді 1/3 частки даної квартири приняли [PERSON] та [PERSON] , а саме по 1/6 частки вказаної квартири. [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої спадкоємцями її частки (1/2 частки) першої черги на день смерті спадкодавця були її сини: [PERSON] (якому належала 1/2 частки вказаної квартири) та [PERSON] , тобто по 1/4 кожному без поділу в натурі. Таким чином, розрахунок ідеальної частки вказаної квартири [PERSON] : 1/3 + 1/6 +1/4 = 3/4. Розрахунок ідеальної частки квартири, що проведено на замовлення позивача, не може буди враховано судом при постановленні рішення, оскільки проведений без врахування свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 24.11.2000 року (приватизації), де відповідачу на праві спільної часткової власності належить 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Крім того, наданий позивачем дублікат свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 24.11.2000 року квартира [ADDRESS] не відповідає оригіналу, зокрема щодо визначення часток. Під час судового розгляду справи представник позивача позовну вимогу підтримав з підстав, наведених у позові, та просив задовольнити позов. Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, виходячи з мотивів, які зазначені у відзиві на позов. Також зазначила, що позивач за викладених вище обставин має право на отримання спадщини в частці від спадкового майна. В цій частині представник не заперечила щодо задоволення позову. Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно\~ст.1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1220 ЦК України\~часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 5\~ст.\~1268\~ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.\~\~ Відповідно до вимог\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. З роз`яснень п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 24.11.2000 та копії інформаційної довідки КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 03.03.2023 №1043 квартира [ADDRESS] , належала на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , в рівних частках. (а сп. 63, 120, 121). 09.11.2023 на замовлення [PERSON] . Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради виготовлено технічний паспорт на вказану квартиру (а.сп. 17-19). [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.сп. 57). Вони є батьками [PERSON] та [PERSON] , згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.сп.78, 80). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17.09.2007 виконавчим комітетом Іршанської селищної ради Житомирського району Житомирської області (а.сп.51). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Івчуком С.С. заведено спадкову справу №25/20, відповідно до матеріалів якої спадкоємцями, які прийняли спадщину в установлений законом строк є [PERSON] та [PERSON] . Вказане підтверджується копією спадкової справи, де наявна заява [PERSON] про прийняття спадщини та довідка Іршанської селищної ради Коростенського району від 16.02.2023 №58/08-10, за змістом якої [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на день смерті та 6 місяців по тому разом з ним були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.сп.48, 52). 31.03.2023 приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Івчуком С.С. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частку спадкового майна, залишеного після смерті [PERSON] , а саме квартири [ADDRESS] . За змістом даного свідоцтва, спадкоємцями майна померлого є [PERSON] , в частці, та [PERSON] , в частці. Спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво, складається з 1/3 частки зазначеної вище квартири. Свідоцтво про право на спадщину на іншу 1/6 частку спадкового майна ще не видано (а.сп.65). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.01.2012 виконавчим комітетом Іршанської селищної ради Житомирського району Житомирської області (а.сп.72). Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Івчуком С.С. заведено спадкову справу №26/2023, відповідно до матеріалів якої спадкоємцями, які прийняли спадщину в установлений законом строк є сини: [PERSON] та [PERSON] . Вказане підтверджується копією спадкової справи, де наявна заява [PERSON] про прийняття спадщини та довідка Іршанської селищної ради Коростенського району від 16.02.2023 №59/08-10, за змістом якої [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на день смерті та 6 місяців по тому разом з ним були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.сп.68,69,73). 31.03.2023 приватним нотаріусом Коростенського районного нотаріального округу Житомирської області Івчуком С.С. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на 1/4 частку спадкового майна, залишеного після смерті [PERSON] , а саме квартири [ADDRESS] . За змістом даного свідоцтва, спадкоємцями майна померлої є [PERSON] , в частці, та [PERSON] , в частці. Спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво, складається з 1/2 частки зазначеної вище квартири. Свідоцтво про право на спадщину на іншу 1/4 частку спадкового майна ще не видано (а.сп.104). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.09.2023 за [PERSON] зареєстровано право власності на частку квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину №995 від 31.03.2023, а також на 1/6 частку квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину №994 від 31.03.2023 (а.сп.14). З огляду на викладене, [PERSON] за життя мав право на 1/4 частку спадкового майна, залишеного після смерті [PERSON] , а саме квартири [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16.12.2015 виконавчим комітетом Іршанської селищної ради Житомирського району Житомирської області (а.сп.95). Після смерті [PERSON] Володарсько-Волинською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №26/2016, відповідно до матеріалів якої спадкоємцем, який прийняв спадщину в установлений законом строк є його син - [PERSON] . Вказане підтверджується копією спадкової справи, де наявна заява [PERSON] про прийняття спадщини, копія свідоцтва про народження та довідка Іршанської селищної ради Коростенського району №378, за змістом якої [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав разом з [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.сп.94, 96, [ADDRESS] ). Постановою державного нотаріусу Черняхівської державної нотаріальної контори від 29.11.2023 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру після померлого батька [PERSON] , у зв`язку з ненаданням правовстановлюючого документа (а.сп.8). З долучених до справи доказів судом встановлено, що [PERSON] має право на 1/4 частку спадкового майна, залишеного після смерті свого батька [PERSON] , а саме квартири [ADDRESS] . Відповідно до статті 1 першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно зі ст. 8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Як спадкоємець, що прийняв частину спадщини, позивач має право на оформлення спадкових прав, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Визнання права власності за позивачем на 1/4 частину за адресою: [ADDRESS] , буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту права власності позивача, як спадкоємця, а тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Стосовно наданого позивачем розрахунку ідеальної частки квартири (7/12), що проведено на його замовлення, та яка на переконання позивача має бути визнана за ним, то суд визнає його помилковим та таким, що не підлягає врахуванню, оскільки розрахунок проведено без врахування свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 24.11.2000 року, де відповідачу на праві спільної часткової власності належить 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Крім того, безпідставними є посилання позивача у позовній заяві на те, що спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син [PERSON] . Вказана обставина жодним доказом не підтверджена. Суд також визнає недопустимим як доказ дублікат свідоцтва № [NUMBER] на право власності на житло із зазначенням в ньому площі для кожного із співвласників, оскільки зазначений дублікат не відповідає свідоцтву № [NUMBER] , а також розпорядженню органу приватизації №1680 від 24.11.2000, в яких відсутня інформація щодо часток співвласників нерухомого майна (а.сп. 9, 120, 164). Враховуючи вищевикладене, позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial