Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

Представник ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь товариства заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 1175-9681 від 24.03.2023 року в розмірі 55 000 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 24 березня 2023 року між ТзОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (https:creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1175-9681. Відповідно до умов договір про відкриття кредитної лінії кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту\~11 000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період -18 днів; промо % ставка 15 в день; стандартна % ставка 3 % в день. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач свої зобов`язання не виконав. Станом на 29.11.2023 року, загальний розмір грошових вимог кредитодавця до відповідача, які виникли на підставі кредитного договору (прострочена заборгованість за нарахованими процентами), що становить 55 000 грн. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у сумі 51 040,00 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 55 000,00 грн. Враховуючи вищезазначене, кредитодавець просить суд у цьому позові стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за кредитним договором, а лише її частину, а саме: - прострочену заборгованість за кредитом - 11 000,00 гривень; - прострочену заборгованість за нарахованими процентами 44 000 гривень, що разом становить 55 000,00 грн. Звертають увагу суду, що у разі здійснення позичальником часткового погашення кредитної заборгованості за кредитним договором у розмірі, який дорівнює сумі заявлених позивачем у цій позовній заяві позовних вимог, а саме у розмірі 55 000 гривень та компенсації суми судового збору, сплаченої за подачу позов заяви, кредитодавцем буде здійснено списання залишку заборгованості за кредитним договором у сумі 51 040 гривень, а дію кредитного договору - припинено у зв`язку з його частковим виконанням та частковим прощенням боргу позичальника. Ухвалою суду від 27 березня 2024 року відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, одночасно з позовом подав клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, однак представник позивача адвокат Ільїн В. 03 липня 2024 року подав до суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника, зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнаються лише частково. При прийнятті рішення просить взяти до уваги, що заявлена сума до стягнення не відповідає дійсним обставинам справи, а відсотки нараховані поза межами дії договору. За період дії договору вони сплачені відповідачем. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 24 березня 2023 року між ТзОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" та [PERSON] за допомогою Веб-сайту (https:creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1175-9681. Як вбачається зі змісту договору про відкриття кредитної лінії, разом правилами надання споживчих кредитів (надалі по тексту правила) складають єдиний договір в якому визначаться всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Згідно даного договору банк надав позичальнику кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту\~11 000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період -18 днів; промо % ставка 15 в день; стандартна % ставка 3 % в день. 23 березня 2023 року через систему платежів LiqPay перераховано від ТОВ "Укр Кредит Фінанс" кошти в сумі 11 000 грн за договором № 1175-9681 від 24.03.2023 року на картку позичальника [PERSON] (платіж 2259009822), що підтверджується листом АТ КБ "Приватбанк" та довідкою ТОВ "Укр Кредит Фінанс" про перерахування суми кредиту № 1175-9681 від 24.03.2023 року. За довідкою ТОВ "Укр Кредит Фінанс" про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 26.02.2024 року, загальна заборгованість позичальника [PERSON] становить 106\~040 грн та складається з основного боргу 11 000,00 грн, залишку відсотків 95 040,00 грн. Позивач до стягнення заявив загальну суму заборгованості 55,00,00 грн, яка складається з 11 000,00 грн простроченої заборгованості за кредитом та 44 000,00 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами. Відповідно до ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст.\~536\~ЦК України встановлено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610\~ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Таким чином, суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань. Встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість за кредитним договором, яка становить 11 000,00 грн. Враховуючи, що фактично отримані відповідачем кошти (суму кредиту) в розмірі 11 000,00 грн. за вищезазначеним договором не повернуті, у передбачений в договорі строк, що свідчить про порушення прав позивача, а тому суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача фактично отриману суму кредитних коштів, яка складає 11\~000 грн. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача прострочену заборгованість за нарахованими процентами, суд зазначає таке. Згідно із положеннями статей\~1046,\~1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст.1048\~та ч. 1 ст.1049 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1ст.1048\~ЦК України\~про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2\~ст.1050 ЦК України\~право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2\~ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція підтверджується правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 року по справі 310/11534/13-ц, від 04.червня 2013 року по справі 916/190/18, від 08 листопада 2019 року по справі 127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року по справі 536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року по справі 522/1528/15-ц. Таким чином, позивач відповідно до\~ст.1048 ЦК України\~має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Позивач, пред`являючи позов, крім заборгованості за основною сумою боргу, просив стягнути з відповідача прострочену заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 44 000 грн. Разом з тим, зі змісту договору про відкриття кредитної лінії № 1175-9681 від 24.03.2023 року судом встановлено, що позивач 23.03.2023 отримав кредитні кошти в розмірі 11 000,00 грн.. а останній календарний день першого базового періоду 09.04.2023 року, нараховані проценти за користування кредитом складають 1\~980,00 грн. Слід зауважити, що у вказаному договорі можливість нараховувати проценти за межами строку кредитування визначена у розділі, що регулює питання відповідальності сторін, тобто як санкція за неналежне виконання зобов`язань. Права та інтереси кредитодавця в охоронюваних правовідносинах забезпечуються ч. 2\~ст. 625 ЦК України, яка регулює наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, однак в порядку вказаної норми\~закону\~такої позовної вимоги заявлено не було. Тому суд не вправі вийти за межі заявлених вимог з огляду на дію принципу диспозитивності цивільного судочинства. До цього ж відповідно до ч.4\~ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів. В постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 352/1950/15-ц (провадження № 61-2973св22) зазначено, що договір, як приватноправова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, має на меті забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). Потреба в тлумаченні виникає в разі різного розуміння змісту правочину його сторонами, зокрема при невизначеності і незрозумілості буквального значення слів, понять і термінів. Згідно з ч. 1\~ст. 637 ЦК України\~тлумачення умов договору здійснюється відповідно до\~ст. 213 цього Кодексу. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 травня 2022 року у справі № 944/3046/20 (провадження № 61-19719св21) зроблено висновок, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч.ч. 3, 4\~ст. 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення "contra proferentem". "Contra proferentem" (лат. "verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem") - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" ("no individually negotiated"), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін". Тобто contra proferentem має застосовуватися у разі, якщо є два різні тлумачення умови (чи умов) договору, а не дві відмінні редакції певної умови (умов) договору, з врахуванням того, що: contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність; contra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань); contra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою; у разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань. Отже, при стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно ґрунтуватися на чітко обумовлених між контрагентами кредитних договорів умовах, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування саме у 18 днів, а не завуальованими умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації. Такий механізм не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Таким чином, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову частково та стягнути з відповідача на користь позивача прострочену заборгованість за кредитом в розмірі 11 000 грн. та прострочену заборгованість за нарахованими процентами у розмір 1 980,00 грн. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої\~статті 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 572 грн. (12 980,00 х 2\~422,40 грн. /55 000,00). На підставі викладеного ст. ст.526,530,610,611,625,634,1054,1056-1 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial