Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів призначених за рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя у цивільній справі 331/7473/13-ц. В обґрунтування позову зазначено, що 14.11.2013 року було задоволено її позов до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на її користь для утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх доходів, починаючи з 13.09.2013 року і до досягнення повноліття. Відповідач сплачує аліменти своєчасно, але на теперішній час їх розмір не є достатнім для утримання дитини. З 20.05.2022 року [PERSON] перебуває у Канаді, де навчається та проживає. Доходів позивача та соціальних виплат, які вона отримує, не вистачає. За такого вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. 15 липня 2024 року через канцелярію суду від позивача надійшла уточнена позовна заява в якій остання просить суд збільшити розмір аліментів, які сплачує відповідач, з 1/4 на 1/2 частину усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка, будучи повідомленою судом своєчасно та належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив суд розглянути справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд дійшов таких висновків. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 27.09.2007 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (а.с.6). Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 14.11.2013 року задоволено позовні вимоги позивачки [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у цивільній справі ЕУН 333/7473/13-ц (а.с.7). На даний час неповнолітня дочка [PERSON] перебуває в Канаді, де проживає та навчається, що підтверджується документами про зарахування [PERSON] до середньої школи Порт Кредит (а.с.10-12). Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статей 150, 180\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої в Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов`язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Змінюючи розмір стягнення аліментів, суд повинен виходити з положень ст.51\~Конституції України та ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Суд керується тим, що згідно Закону України\~«Про внесення\~змін до\~деяких законодавчих\~актів України\~щодо посилення\~захисту права\~дитини на\~належне утримання\~шляхом вдосконалення\~порядку стягнення\~аліментів» від\~17\~травня 2017\~року в ч.2 ст.182\~Сімейного кодексу\~України внесені зміни, за яким розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом виконані вимоги ст.182\~СК України та встановлено таке. Платник аліментів [PERSON] , [INFO] , є працездатним, має постійне джерело доходу. Крім того, в заяві зазначає, що уточнені позовні вимоги визнає повністю. За такого, судом встановлено обставини за яких відповідач згодний та має можливість сплачувати більшу суму аліментів на утримання своєї дитини. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги позивача можна задовольнити, збільшивши розмір аліментів та стягнувши з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] , аліменти у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст.430\~ЦПК Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved