Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Мустіпан О.В., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, в якому просить: в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за договором позики від 22.12.2021 року в сумі 668850,00 грн. що еквівалентно станом на день звернення до суду 18200,00 доларам США, яка складається з: суми основного боргу в розмірі 267540,00 грн, що є еквівалентом 7280,00 доларів США (за курсом НБУ 1 долар США = 36,75 грн станом на 02.06.2023 року), неустойки (пені) в розмірі 401310,00 грн. еквівалентна станом на сьогоднішній день 10920,00 доларів США (за курсом НБУ станом на 02.06.2023 року), на користь [PERSON] звернути стягнення на предмет застави, а саме: транспортний засіб - автомобіль марки Porsche, модель Cayenne, тип ТЗ: загальний легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір чорний, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить відповідачу згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого ТСЦ 3247 від 19.03.2021 року, який є предметом застави за договором застави від 22.12.2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Деделюк С.Ю., зареєстрованим в реєстрі за № 1973, шляхом продажу на публічних торгах згідно з Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. В обґрунтування позову зазначено, що 22 грудня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. Згідно п. 1 Договору позики, позичальник отримує від позикодавця, а позикодавець передає у позику позичальнику грошову суму у розмірі 198453 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста п`ятдесят три) грн. 00 коп., що є еквівалентом 7280 (сім тисяч двісті вісімдесят) доларів США, за курсом 1 долар США - 27,26 гривень, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві вказану позику у строк до 22.01.2022 року, на умовах встановлених в цьому договорі. Сторони домовились, що загальна сума, яка підлягає поверненню у строки та в порядку передбаченому цим Договором буде відповідати гривневому еквіваленту 7280 (сім тисяч двісті вісімдесят) доларів США по курсу Національного Банку України на дату здійснення платежу. 22 грудня 2021 року між позивачем та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Деделюк С.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 1973. Згідно п. 1 Договору застави транспортного засобу. заставодавець (відповідач) з метою забезпечення повного виконання зобов`язання, зазначеного в п. 2 даного Договору, передає в заставу заставодержателю (позивачу), а заставодержатель приймає від заставодавця в заставу на умовах, визначених даним договором, рухоме майно, зазначене в п. 4 даного Договору. Позивач свої обов`язки за договором позики виконав у повному обсязі, грошові кошти позичальнику передав. Натомість, відповідач свого обов`язку за договорами позики не виконав, позику не повернув, у зв`язку з чим сума позики, що залишилася відповідачем неповернутою, становить 267540 (двісті шістдесят сім тисяч п`ятсот сорок) гривень 00 копійок, що є еквівалентом 7280,00 доларів США (за курсом НБУ 1 долар США = 36,75 гривень станом на 02.06.2023 року). Також зазначає, що порушення боржником зобов`язання є умовою нарахування неустойки, яка є заходом відповідальності за порушення зобов`язання, тягне за собою обов`язок позичальника сплатити позивачу пеню, у розмірі 401310,00 грн., що еквівалентна станом на сьогоднішній день 10920,00 доларів США за курсом НБУ станом на 02.06.2023 року. У зв`язку з грубим порушення умови договору відповідачем, враховуючи те, що зобов`язання по поверненню позики не виконано, позивач звернувся до суду з відповідним позовом. 12 червня 2023 рокуухвалою Ірпінського міського суду Київської області було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, справу призначено до судового розгляду по суті Позивач та його представник у содове засідання не з`явилися. Представником позивача, адвокатом Мустіпан О.В., було подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов просить задовольнити. До поданої заяви також додано оригінал договору застави ТЗ від 22.12.2021 року та оригінал договору позики від 22.12.2021 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подавши заяву про визнання позову, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так як визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про можливість прийняття визнання позову відповідачем та винесення рішення по суті справи Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ч. 2 ст. 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 5 та 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що 22 грудня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, що підтверджується оригіналом договору позики. Згідно п. 1 Договору позики, позичальник отримує від позикодавця, а позикодавець передає у позику позичальнику грошову суму у розмірі 198453 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста п`ятдесят три) грн. 00 коп., що є еквівалентом 7280 (сім тисяч двісті вісімдесят) доларів США, за курсом 1 долар США - 27,26 гривень, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві вказану позику у строк до 22.01.2022 року, на умовах встановлених в цьому договорі. Сторони домовились, що загальна сума, яка підлягає поверненню у строки та в порядку передбаченому цим Договором буде відповідати гривневому еквіваленту 7280 (сім тисяч двісті вісімдесят) доларів США по курсу Національного Банку України на дату здійснення платежу. Відповідно п. 2 Договору позики, за прострочення виконання зобов`язань за цим договором більше ніж на З (три) дні позичальник виплачує пеню в розмірі, що еквівалентний 5 % (п`яти відсоткам) від суми простроченого зобов`язання за кожний день прострочення починаючи з першого дня прострочення. Разом з тим у п. 2 Договору позики, сторони погодили, за прострочення виконання зобов`язань за цим договором більше ніж на 3 (три) дні позичальник виплачує пень в розмірі, що еквівалентний 5 % (п`яти відсоткам) від суми простроченого зобов`язання за кожний день прострочення починаючи з першого дня прострочення. 22 грудня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Деделюк С.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 1973, що підтверджується оригіналом договору застави ТЗ (примірник заставодержателя). Згідно п. 1 Договору застави транспортного засобу, заставодавець з метою забезпечення повного виконання зобов`язання, зазначеного в п. 2 даного Договору, передає в заставу заставодержателю, а заставодержатель приймає від заставодавця в заставу на умовах, визначених даним договором, рухоме майно, зазначене в п. 4 даного Договору. У п. 2 Договору застави транспортного засобу визначено, що даним договором забезпечується виконання зобов`язань перед заставодержателем за договором позики, укладеним між [PERSON] та [PERSON] від 22 грудня 2021 року зі всіма додатковими угодами, змінами і доповненнями до нього (надалі - Основне зобов`язання), а саме повернення позики у розмірі 198453 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста п`ятдесят три) гривні 00 копійок, що є еквівалентом 7280 (сім тисяч двісті вісімдесят) доларів США, за курсом 1 долар США - 27.26 гривень в строк до 22 січня 2022 року. Згідно п. 4 Договору застави транспортного засобу, на забезпечення виконання, Основного зобов`язання заставодавець передає в заставу заставодержателю рухоме майно, а саме: транспортний засіб - автомобіль марки PORSCHE, модель CAYENNE, тип ТЗ: загальний легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір чорний, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , надалі - «Предмет застави». Згідно п. 5 Договору застави ТЗ, предмет застави належить заставодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого ТСЦ 3247 від 19.03.2021 року. Відповідно п. 9 Договору застави ТЗ, заставодавець та заставодержатель дійшли згоди, що вартість предмета застави на момент укладення та підписання цього Договору застави складає 200000 (двісті тисяч) гривень 00 копійок. Згідно п. 16.4 Договору застави транспортного засобу, у разі невиконання заставодавцем умов Основного зобов`язання звернути стягнення на Предмет застави і задовольнити за рахунок Предмету застави свої вимоги у повному обсязі на момент фактичного задоволення таких вимог, включаючи суми позики, що передбачені та/або випливають з Основного зобов`язання, витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги. Відповідно п. 16.6 Договору застави транспортного засобу, заставодержатель має право обирати порядок звернення стягнення на Предмет застави. Згідно п. 17 Договору застави транспортного засобу, заставодержатель набуває право звернути стягнення на Предмет застави: 17.1 якщо на день , визначений Основним зобов`язанням, заставодавець не поверне заставодержателю суму позики в повному обсязі, що передбачена та/або випливає з Основного зобов`язання. Відповідно п. 21 Договору застави транспортного засобу, звернення стягнення на Предмет застави може відбуватись будь-яким із наступних способів на вибір заставодержателя, шляхом безпосереднього звернення заставодержателя до суду з позовом про звернення стягнення на Предмет застави та обрання способу його реалізації, в тому числі із застосуванням однієї з процедур, передбачених пунктами 1) та 2) ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». У зазначених випадках при виникненні спорів з приводу визначення вартості Предмету застави, сторони цього Договору домовляються, що така вартість встановлюється відповідно до висновку незалежного експерта-суб`єкта оціночної діяльності, кандидатура якого визначається заставодержателем. Позивач свої обов`язки за договором позики виконав у повному обсязі, грошові кошти позичальнику передав, що підтверджується п. 1 Договору позики від 22.12.2021 року, засвідченого підписами сторін. Відповідач свого обов`язку за договорами позики не виконав, позику не повернув, у зв`язку з чим сума позики, що залишилася відповідачем неповернутою, становить 267540 (двісті шістдесят сім тисяч п`ятсот сорок) гривень 00 копійок, що є еквівалентом 7280,00 доларів США, за курсом НБУ 1 долар США = 36,75 гривень станом на дату звернення до суду з позовом, тобто на 02.06.2023 року. Також, у зв`язку з порушення боржником зобов`язання, у відповідача виник обов`язок сплатити позивачу пеню, у розмірі 401310 (чотириста десять тисяч триста десять) грн. 00 коп., що є еквівалентом 10920,00 доларів США за курсом НБУ 1 долар США = 36,75 гривень станом на дату звернення до суду з позовом, тобто на 02.06.2023 року. Із розрахунку 13377,00 х 30 = 401310,00 грн., де: 30 - кількість днів прострочення (з 26 січня 2022 року до 24 лютого 2022 року), 13377,00 грн. - 5 % від простроченої заборгованості (267540,00 грн.). Також, як вбачається з копії витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 84198028 від 25.05.2023 року, позивачем [PERSON] було здійснено реєстрацію обтяження заставою предмета застави за № 29589530, а саме: автомобіль марки PORSCHE, модель CAYENNE, тип ТЗ: загальний легковий універсал, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , колір чорний, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , крім того з витягу вбачається, що єдиним обтяжувачем предмета застави є позивач. Згідно вимог ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаї в ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У відповідності до ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Відповідно до вимог статті 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом статті 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про заставу» право застави виникає з моменту укладення договору застави, а в разі, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Якщо предмет застави відповідно до закону чи договору повинен знаходитись у заставодержателя, право застави виникає в момент передачі йому предмета застави. Якщо таку передачу було здійснено до укладення договору, - то з моменту його укладення. Згідно зі статтею 19 Закону України «Про заставу», що кореспондується із положенням статті 589 ЦК України, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом або договором, - неустойку), необхідні витрати та утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Враховуючи викладене вище, з урахуванням того, що відповідач порушив умови договору, а також визнання позову відповідачем, у позивача виникло право на звернення стягнення на предмет застави, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved