Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

Представник заявниці звернувся до суду із зазначеною заявою посилаючись на те, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0106 га, кадастровий номер 5120486400:01:001:0062, розташованої на території Холмської сільської ради Болградського району Одеської області. Заявниця зазначає, що у червні 2010 року зі спадкодавцем виникли сімейні стосунки та вони стали проживати разом за місцем проживання заявниці та вели спільне господарство, пов`язані були спільним побутом до дня смерті спадкодавця, тому заявниця є спадкоємцем четвертої черги в порядку статті 1264 ЦК України, оскілки проживала разом зі спадкодавцем більше п`яти років до його смерті. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. У лютому 2024 року заявниця звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, що залишилася після смерті [PERSON] , але отримати відповідне свідоцтво на зазначене майно не змогла, у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує факт проживання однією сім`єю з померлим, тому змушена звернутися до суду із вказаною заявою. Заявниця та її представник про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, однак у судове засідання не з`явилися, але від представника заявниці до суду надійшла заява, в якій просив суд про розгляд справи за його відсутності та відсутності заявниці, вимоги заяви підтримав та просив їх задовольнити. Представниця заінтересованої особи про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, однак у судове засідання не з`явилась, але до суду від неї надійшла заява, в якій просила суд про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення вимог заявниці не заперечувала. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням частини 3 статті 211 ЦПК України, судом, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, перевіривши письмові докази, вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заснована на законі і доведена матеріалами справи. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14 жовтня 2022 року, виданого Арцизьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [INFO] помер [PERSON] , що також підтверджується довідкою про причину смерті від 13 жовтня 2022 року, виданою Комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги Арцизької міської ради» (а. с. 6, 7). Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом № 480 від 12 березня 2020 року, посвідченим державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенком І.П., за життя [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0106 га, кадастровий номер 5120486400:01:001:0062, розташована на території Холмської сільської ради Болградського району Одеської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 203899280 від 12 березня 2020 року (а.с. 10, 10 зв.). Як вбачається з довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 88 від 05 лютого 2024 року, виданої Холмським старостинським округом Арцизької міської ради Одеської області, померлий [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 14). Відповідно до довідки № 89 від 05 лютого 2024 року, виданої Холмським старостинським округом Арцизької міської ради Одеської області на підставі акту опитування сусідів від 31 січня 2024 року, [PERSON] , заявниця у справі (а. с. 8, 9), проживала разом із [PERSON] , як одна сім`я та вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] , з червня 2010 року по день смерті [PERSON] , яка настала [INFO] (а. с. 15, 16). Згідно з довідкою № 90 від 05 лютого 2024 року, виданою Холмським старостинським округом Арцизької міської ради Одеської області, [PERSON] , заявниця у справі, провела поховання та обрядові процедури [PERSON] , померлого [INFO] (а. с. 17). Як вбачається із заяви [PERSON] , заявниці у справі, від 05 лютого 2024 року, остання звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , у зв`язку з чим державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенком І.П. було заведено спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію спадкової справи у Спадковому реєстрі № 75765309 від 09 лютого 2024 року та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а. с. 11, 12). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 110/02-14 від 22 лютого 2024 року, виданої державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенком І.П., [PERSON], заявниці у справі, було відмовлено у оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , після якого залишилась спадщина, у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує факт проживання однією сім`єю більше ніж 5 (п`ять) років до дня смерті померлого [PERSON] та [PERSON] , заявниці у справі (а. с. 13). Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру № 71976890 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та № 42086019 (заповіти/спадкові договори) від 24 травня 2024 року, листом № 303/01-16 від 24 травня 2024 року, виданими Арцизькою районною державною нотаріальною конторою Одеської області щодо майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , спадкоємицею є [PERSON] , заявниця у справі, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а. с. 35, 36, 37). Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з частиною 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, що викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до роз`яснень, що викладені у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах щодо спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини 2 статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Так, обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99). Згідно з вимогами частини 3 статті 1268, частиною 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї, та спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. За змістом пункту 3.21. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Отже, до спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] на момент своєї смерті, яка настала [INFO] , проживав спільно із [PERSON] , заявницею у справі, за місцем реєстрації останньої за адресою: [ADDRESS] , та вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Зазначений факт підтверджено наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Судом встановлено, що заявниці необхідно встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже, встановлення факту проживання заявниці з [PERSON] на момент його смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній. Приймаючи до уваги, що заявниця позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування іншим шляхом, крім встановлення у судовому порядку факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та в судовому засіданні доведений факт спільного проживання заявниці [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини, вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, суд дійшов висновку про задоволення заяви та встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років на час відкриття спадщини. На підставі статті 3 СК України, статей 29, 1268-1269 ЦК України,

Outcome: approved