Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

07.05.2024 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] (далі позивач) з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позов обґрунтовано тим, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] (в наступному змінив ім`я на [PERSON] ), [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення суду від 17.08.2021 шлюб між ними було розірвано. Їх спільний син на даний час зареєстрований разом із позивачкою та перебуває на її утриманні. [PERSON] на даний час навчається на другому курсі Придніпровської державної академії будівництва та архітектури на платній основі. Позивачка не в змозі самостійно оплачувати навчання сина, у зв`язку з чим просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] аліменти у розмірі 1250 грн., щомісячно, до досягнення сином двадцяти трьох років або до припинення навчання. Позовна заява подана адвокатом Щербиною Максимом Володимировичем (свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю ЗП 002717 від 15.12.2020), який діє на підставі Ордера серія АР № 1175363 від 02.05.2024. Ухвалою суду від 13.05.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. На офіційну адресу відповідача, тобто на зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі від 13.05.2024, яка 04.06.2024 повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Згідно п.4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. З аналізу пунктів 99, 99-1, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270) слідує, що у разі відсутності адресата поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику з відповідною відміткою. Водночас до повноважень суду не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Враховуючи, що судом вчинено всі необхідні та достатні дії для повідомлення відповідача про судовий розгляд даної справи, наявні підстави вважати, що відповідач вважається таким, що повідомлений про судовий розгляд належним чином. Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд виходить з такого. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого повторно 23.08.2011 Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] від 12.01.2023, виданого Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси), [PERSON] [INFO] , 12.01.2023 змінив прізвище та по батькові на [PERSON] . Відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.08.2021 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно довідки № 121/15-33/12 від 01.04.2024 надана Придніпровською державною академією будівництва та архітектури [PERSON] є студентом другого курсу Архітектурного факультету, денна форма навчання освітнього рівня «бакалавр» за рахунок коштів фізичних осіб (договір № 6267959 від 07.09.2022) та не має заборгованості за навчання у другому семестрі 2023-2024 навчального року, оплата здійсненна в повному обсязі за навчальний семестр в сумі 15000 (річний тариф 30000 грн.). Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади 2024/001120528 [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Згідно до витягу з реєстру територіальної громади 2024/003768366 [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Отже позивач та її дитина зареєстровані за однією адресою. Відповідно до довідки про доходи наданої ФОП [PERSON] загальна сума доходу позивача за період з 01.09.2023 по 27.02.2024 складає 41203,89 грн, тобто середня місячна заробітна плата складає близько 6 867,32 грн. Згідно Наказу № 2-в від 27.02.2024 [PERSON] надано відпустку по вагітності та пологами загальною тривалістю 126 календарних днів з 27.02.2024 по 01.07.2024. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі СК України), яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Вивчивши матеріали суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, і тверда грошова сума в розмірі 1250 грн. є співмірною та об`єктивною для стягнення аліментів. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження, позивачкою заявлена сума в розмірі 1250 грн, що відповідає половині суми оплати за навчання за місяць. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що [PERSON] продовжує навчання на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має можливості працювати та самостійно себе утримувати, тобто потребує матеріальної допомоги. Як зазначила позивач, вона неспроможна самостійно утримувати сина. Згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Таким чином, батько [PERSON] зобов`язаний утримувати повнолітнього сина, який навчається за денною формою навчання, через що потребує матеріальної допомоги на період навчання, котру мати в достатньому розмірі надати не може. На підставі викладеного, враховуючи сукупність юридичних факторів, дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, тобто з відповідача слід стягувати, щомісячно, аліменти на дитину, яка продовжує навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 1250 грн. до закінчення терміну навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. Відповідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В даній справі позов пред`явлено 07.05.2024, тобто з цієї дати починається стягнення аліментів на дитину. Щодо розподілу судових витрат. При поданні позову позивачем судовий збір не сплачувався, оскільки остання звільнена від його сплати. Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. тому судовий збір у розмірі 1211,20 грн. необхідно покласти на відповідача. Інших витрат сторонами не заявлялися. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved