Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

У листопаді 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 73 034,33 грн. В обґрунтування позовних вимог : - по кредитному договору №25770-02/2022 від 23.02.2022: позивач зазначає, що 23.02.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №25770-02/2022 на умовах строковості, зворотності, платності у розмірі 15 000,00 грн. на строк 30 днів. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 547,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,50% на добу. Тип процентної ставки - фіксована. 08.12.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №08122022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до Боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №08122022 від 08.12.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача у сумі 47 610,00 грн., з яких: 15 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 32 610,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача а саме з 08.12.2022 позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за договором позики №25770-02/2022 від 23.02.2022 в сумі 47 610,00 грн. - по кредитному договору №2866527 від 27.01.2022: позивач зазначає, що 27.01.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2866527 про надання коштів на умовах строковості, зворотності, платності у розмірі 5400,00 грн. на строк 360 днів. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 8904,08% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,99% в день. Тип процентної ставки - фіксована. 17.05.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №17052023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до Боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 17.05.2023 до Договору факторингу №17052023 від 17.05.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача у сумі 25 424,33 грн., з яких: 5400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20 024,33 грн. - сума заборгованості за процентами. З моменту отримання права вимоги до відповідача а саме з 17.05.2023 позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за договором позики №2866527 від 27.01.2022 в сумі 25 424,33 грн. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за зазначеними договорами, яка у загальному розмірі становить 73 034,33 грн., а також судові витрати. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 17.11.2023 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. До суду 29.05.2024 від відповідача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких відповідач позовні вимоги визнав частково, зокрема: щодо кредитного договору №25770-02/2022 від 23.02.2022, укладеного з ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ», відповідач визнав заборгованість за тілом кредиту у сумі 15 000,00 грн. та відсотки за період з 23.02.2022 по 24.03.2022 у сумі 4500,00 грн., оскільки, відповідно до п.18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Щодо кредитного договору №2866527 від 27.01.2022, укладеного з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», то відповідач зазначив, що взагалі такого договору не укладав та жодних грошових коштів за ним не отримував. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовних вимогах просив суд про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, був повідомлений про розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.02.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №25770-02/2022 на умовах строковості, зворотності, платності у розмірі 15 000,00 грн. на строк 30 днів. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 547,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,50% на добу. Тип процентної ставки - фіксована. 08.12.2022 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №08122022, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до Боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №08122022 від 08.12.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача у сумі 47 610,00 грн., з яких: 15 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 32 610,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача а саме з 08.12.2022 позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за договором позики №25770-02/2022 від 23.02.2022 в сумі 47 610,00 грн. Крім того, 27.01.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2866527 про надання коштів на умовах строковості, зворотності, платності у розмірі 5400,00 грн. на строк 360 днів. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 8904,08% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,99% в день. Тип процентної ставки - фіксована. 17.05.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №17052023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до Боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 17.05.2023 до Договору факторингу №17052023 від 17.05.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло грошової вимоги до відповідача у сумі 25 424,33 грн., з яких: 5400,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20 024,33 грн. - сума заборгованості за процентами. З моменту отримання права вимоги до відповідача а саме з 17.05.2023 позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій таким чином відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК"ЄАПБ" за договором позики №2866527 від 27.01.2022 в сумі 25 424,33 грн. Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Із матеріалів справи вбачається, що кредитний договір №25770-02/2022 від 23.02.2022, укладений між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] , підписаний електронним підписом позичальника [PERSON] , відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 7 кредитного договору, в якому зазначені анкетні дані відповідача, відомості щодо його місця проживання, номер телефону, електронний підпис W9390. Також електронним підписом відповідача було підписано Додаток № 1 до договору про надання фінансового кредиту №25770-02/2022 від 23.02.2022, в якому визначено Графік платежів та з якого вбачається, що сума кредиту за розрахунковий період становить 15 000 грн та проценти за користування кредитом становить 6750 грн та паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено тип кредиту, сума ліміту, строк кредитування та відсоткова ставка, а також вказана орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) яка становить 21 750,00 грн. Таким чином, вказаний договір було укладено в електронному вигляді та відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Отже, із наведеного слідує, що між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено кредитний договір та відповідач отримав кошти у розмірі 15 000 грн, які були перераховані на рахунок, вказаний у договорі. З огляду на викладене позивачем обґрунтовано стягнення заборгованості за кредитним договором №25770-02/2022 від 23.02.2022, укладеним між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] , у сумі 15 000, грн., яка складається з тіла кредиту. Щодо стягнення з відповідача відсотків у сумі 32 610 грн. за вказаним кредитним договором, суд зазначає наступне. За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15.03.2023 по справі № 300/438/18. Відповідно до кредитного договору №25770-02/2022 від 23.02.2022 ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 15000,00 грн. строком на 30 днів, тобто з 23.02.2022 до 24.03.2022. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відповідно до договору факторингу набуло право вимоги заборгованості. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» мало право на стягнення процентів за користування кредитом за вказаним договором за 30 днів по 24.03.2022, що, виходячи з передбаченої договором процентної ставки, становить 6750,00 грн. Також, в додатку №1 до договору про надання фінансового кредиту №25770-02/2022 від 23.02.2022 визначено Графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до яких визначено загальну суму кредиту, яка підлягала поверненню позичальником - 15 000,00 грн., загальну суму процентів за користування кредитом, яка підлягала сплаті за 30 днів - 6750,00 грн., а всього - 21 750,00 грн. Нарахування та стягнення із відповідача процентів за користування кредитом поза визначеними строками суперечить вищевказаним вимогам ЦК України та висновкам Верховного Суду. Враховуючи викладене, із відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №25770-02/2022 від 23.02.2022 у загальному розмірі 21 750,00 грн., з яких: 15 000,00 грн. - сума кредиту; 6750,00 грн. - проценти за користування кредитом. Щодо заперечень відповідача стосовно задоволення позовних вимог позивача за кредитним договором №2866527 від 27.01.2022, укладеним між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] , оскільки жодних належних та допустимих доказів на підтвердження укладання вказаного договору та надання коштів в матеріалах справи не міститься та позивачем не надано копії вказаного договору на підставі якого стягуються кошти, не надано бухгалтерську документацію та деталізований розрахунок, то суд ставиться до вказаних заперечень критично, оскільки матеріали справи містять копію кредитного договору №2866527 від 27.01.2022, укладеного між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] (а.с. 21-29), підписаний електронним підписом відповідача Н203, а також додаток до вказаного договору (а.с.30) та паспорт споживчого кредиту (а.с.31) підписані електронним підписом відповідача Н203. Крім того, факт переходу права вимоги від ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підтверджується укладеним між ними договором факторингу № 17052023 від 17.05.2023 (а.с. 33-35), за умовами якого ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с.36-37), що є додатком до договору, у тому числі і право вимоги за кредитним договором до відповідача на загальну суму заборгованості у розмірі 25 424,33 грн. Належних доказів, що відповідачем кредитний договір №2866527 від 27.01.2022 не укладався та не підписувався до суду не надано. На підставі викладеного, позивачем заборгованість відповідача за кредитним договором №2866527 від 27.01.2022 повністю обґрунтована та доведена, а тому у цій частині позовних вимог позовні вимоги підлягають до задоволено у повному обсязі. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи частково підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити частково. Позовні вимоги підлягають задоволенню частково (47 174,33 грн.), а саме у розмірі 64,60% (47 174,33 х 100 : 73 034,33). А тому судовий збір за розгляд справи у пропорційному розмірі - 1733,86 грн. слід покласти на відповідача (2684,00:100 х 64,60%).

Outcome: partial