Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

01.02.2024 представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить виділити в натурі [PERSON] земельну ділянку відповідно до належної йому частки зі складу земель, що належить позивачу та відповідачам на праві спільної часткової власності, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0628 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5910200000:10:004:0018, відповідно до варіанту, що буде визначений судовою земельно-технічною експертизою, припинивши право спільної часткової власності на неї. Вимоги за позовом вмотивовані тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті позивач за заповітом успадкував 17/100 частин житлового будинку, розташованого на приватній земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . Іншу 83/100 частину успадкували відповідачі. Вказаний житловий будинок та господарські споруди у вказаному домоволодінні, які фактично вже поділені в натурі, знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером 5910200000:10:004:0018, площею 0,0628 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, режим приватної власності спільна часткова. Позивач бажає здійснити будівельні роботи і узаконити їх, проте через відсутність встановлених в натурі меж між землевласниками не може цього зробити, так як відповідачі не дають своєї згоди. Позивач запропонував відповідачам укласти договір про поділ земельної ділянки в натурі в нотаріальному порядку, на що отримав відмову, що і стало підставою звернення до суду. 05.02.2024 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче судове засідання. 05.03.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області у справі призначено судову земельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено. 06.05.2024 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області поновлено провадження у справі. 23.05.2024 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просить справу розглядати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час і місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не подали, справа розглядається в порядку заочного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлені. В зв`язку з чим справа розглядається відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відсутність учасників справита без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд,\~вивчивши матеріали\~справи,\~дослідивши письмові докази, дійшов такого висновку. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом у спадковій справі №270/2009, посвідченого 29.10.2009 державним нотаріусом Охтирської міської нотаріальної контори Багацькою О.М., зареєстрованого в реєстрі за №2-2508, [PERSON] успадкував після смерті матері [PERSON] спадкове майно, на яке в указаній частці видане свідоцтво, складається з приміщень в житловому будинку: 1-1 / 8,5 кв.м; 1-2 / 17,6 кв.м; 1-3 / 6,4 кв.м; 1-4 / 9,1 кв.м; 1-5 / 4,4 кв.м; тамбур І /2,6 кв.м, жилою площею 24,0 кв.м, загальною площею 48,6 кв.м, що знаходиться в [ADDRESS] (бувші номери №1, [ADDRESS] ), розташованого на приватній земельній ділянці (державний акт не виготовлявся). На вказаній земельній ділянці знаходиться один одноповерховий житловий будинок з житловими прибудовами, прибудовами, тамбурами, жилою площею 75,6 кв.м, загальною площею 144,4 кв.м, зазначений під літ. А,А1,А2,а,а1,а2,а3 та побутові споруди: сарай Б, погріб б, гараж літня кухня В, убиральня в, огорожа, №1,2,3, що складає 17/100 частини житлового будинку (а.с. 14). 05.11.2009 зареєстроване право власності [PERSON] на 17/100 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.11.2009 №24364608 (а.с. 21-22). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом у спадковій справі №270/2009, посвідченого 21.05.2014 державним нотаріусом Охтирської міської нотаріальної контори Матвейчук Н.П., зареєстрованого в реєстрі за №1-343, [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] спадкове майно, на яке в указаній частці видане свідоцтво, та складається з приміщень в житловому будинку: веранда 2-1 20,3 кв.м, житлова 2-2 19,1 кв.м, житлова 2-3 16,0 кв.м, коридор 2-4 6,6 кв.м, житлова 2-5 16,5 кв.м, санвузол 2-6 5,1 кв.м, кухня 2-7 9,2 кв.м, тамбур ІІ 3,0 кв.м та побутові споруди: тамбур а3, сарай Б, погріб б, гараж-літня кухня В, убиральня в, хвіртка №1, огорожа №2, ворота №3, загальною площею 95,8 кв.м, житловою площею 51,6 кв.м, що становить 83/100 частини всього будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на приватизованій земельній ділянці (державний акт не виготовлявся). На вказаній земельній ділянці знаходиться житловий будинок жилою площею 75,6 кв.м., загальною площею 143,9 кв.м, зазначений під літ. А-1ж, житлова прибудова А1, житлова прибудова А2, прибудова а, тамбур а1, прибудова а2, тамбур а3, сарай Б, погріб б, гараж літня кухня В, убиральня в, навіс Г, навіс Д, навіс д, хвіртка №1, огорожа №2, ворота №3 (а.с. 15). Зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК №456430 від 28.07.2015, витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.08.2023 №НВ-0001597312023 вбачається, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0628, кадастровий номер 5910200000:10:004:0018, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] (17/100 частини), [PERSON] (83/200 частини) та [PERSON] (83/200 частини) (а.с. 16-17, 29-31). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованого Законом України від 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 321\~ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Ця засада означає, що право власності є недоторканним, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Поняття, зміст права власності та його реалізація закріплено у ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, згідно з якими право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном. Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості. Згідно із ст.\~355\~ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), тобто право спільної власності - це право власності кількох суб`єктів на один об`єкт. Відповідно до ст.\~356\~ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст.\~358\~ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.\~367\~ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до ст.\~364\~ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За змістом наведених норм виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно, за загальним правилом, розміру його частки у праві спільної власності та припинення права спільної часткової власності на відповідне майно. Шляхом виділу частки у майні припиняється спільна часткова власність, і особа стає власником виокремленого майна. Юридичне значення виділу частки полягає у тому, що учасник отримує в натурі майно, яке відповідає його частці, як самостійний об`єкт. Отже, виділ частки передбачає виокремлення частини об`єкта у самостійний об`єкт. Частка, яка виділяється, повинна бути саме окремим об`єктом нерухомого майна, як і частка, яка залишається в іншого власника (власників), у розумінні ст. 181 ЦК України. Внаслідок виділу частки з нерухомого майна утворюється два самостійних об`єкта майна. Отже, у спорах про поділ (виділ частки) в натурі учасникам спільної часткової власності може бути виділено відокремлену частину нерухомого майна, яка відповідає розміру їх частки у праві власності. Якщо виділ (поділ) можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною розмірів ідеальних часток і стягненням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася. Також відповідно до ч. 1 ст.\~377\~ЦК України (у редакції, чинній для спірних правовідносин) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Частиною 4 ст.\~120\~ЗК України (у редакції, чинній для спірних правовідносин) передбачено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Згідно з ч. 1 ст.\~88\~ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а в разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Оскільки володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності визначається насамперед угодою співвласників залежно від розміру їхніх часток у спільній власності, то при застосуванні ст.\~88\~ЗК України при вирішенні спорів потрібно брати до уваги цю угоду. Відтак, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є усталений порядок користування майном, розмір часток співвласників, технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Встановивши, що між сторонами не досягнуто домовленості про поділ земельної ділянки, а спільне користування та володіння цим нерухомими майном є неможливим, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] має право на виділення в натурі 17/100 частини земельної ділянки відповідно до його частки у спільній частковій власності з метою припинення права спільної часткової власності із [PERSON] та [PERSON] на це майно. Відповідно до висновку експерта №13 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 01.05.2024, на розгляд суду запропоновано один варіант виділу частини земельної ділянки з кадастровим номером 5910200000:10:004:0018, площею 0,0628 га, за адресою: [ADDRESS] , співвласнику [PERSON] відповідно до його частки на земельну ділянку. Так співвласнику [PERSON] виділяється частка земельної ділянки площею 0,0127 га (127 м3), яка відображена жовтим кольором з урахуванням площі під будівлями. Іншим співвласниками залишається земельна ділянка площею 0,0501 га (501 м3), яка відображена блакитним кольором з урахуванням площі під будівлями. Межа яка відокремлює земельні ділянки показана червоним кольором і проходить по точкам А, Б, В, Г: - відрізок межі ділянки А-Б, проходить по прямій лінії довжиною 1,49 м від червоної лінії ( [ADDRESS] , розділивши межі на частки розміром 8,93 м та 11,55 м до лінії поділу житлового будинку; - далі проходить відрізок межі по поділу житлового будинку Б-В, по ломаній лінії довжиною 10,36 м (5,91+1,3+3,0+0,15) (лінія поділу будинку); - далі проходить відрізок межі ділянки В-Г, який проходить по прямій лінії довжиною 6,64 м. При такому варіанті частки земельної ділянки: співвласника [PERSON] складає 20/100, замість 17/100; інших співвласників складає 80/100. Відхилення від частки відповідно до запропонованого варіанту земельної ділянки складає 20 м3 (а.с. 85-96). Варіант поділу докладно описано експертом в дослідницькій частині висновку, який є належним та допустимим доказом у даній справі у розумінні положень статей 77, 78, 102, 110 ЦПК України та не суперечить матеріалам справи. Заперечень щодо незначного збільшення частки позивача від відповідачів не надходило. Оцінивши висновок проведеного експертного земельно-технічного дослідження в сукупності з іншими доказами у справі та в розрізі фактичних обставин спірних правовідносин, з`ясувавши позицію учасників справи та проаналізувавши варіант розподілу земельної ділянки, суд, врахувавши засади розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку, що [PERSON] слід виділити належну йому частку в земельній ділянці відповідно до запропонованого у висновку експерта №13 від 01.05.2024. Позивач у письмовій заяві зазначив прохання залишити за ним без відшкодування понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved