Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] у лютому 2023 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Боярський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , який є його біологічною дитиною. Заявлені позовні вимоги мотивував тим, що влітку 2020 році він познайомився з відповідачкою [PERSON] і в них з`явились стосунки. 04.11.2021 року вони разом придбали двокімнатну квартиру у [ADDRESS] в рівних частках по 1/2 частки за договором купівлі-продажу квартири, який був посвідчений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Дорменком С.М., за реєстровим №179. З цього часу позивач з відповідачем 2 стали проживати разом в квартирі, планувати народження спільної дитини. При цьому, відповідач [PERSON] у минулому перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований 05.09.2009 року Ішунською сільською радою Красноперекопського району АР Крим, актовий запис № 07, який у подальшому, шлюб було розірвано за спільною згодою сторін на тимчасово окупованій території, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 08.11.2014 року серії [NUMBER] . Однак, оскільки шлюб було розірвано на тимчасово окупованій території України та свідоцтво про його розірвання від 08.11.2014 року серії [NUMBER] , видано органами окупаційної влади, воно є недійсним на території України і не створює правових наслідків. У зв`язку з чим [PERSON] не змогла провести державну реєстрацію розірвання шлюбу відповідно до законодавства України. Тому, із ціллю у майбутньому узаконити відносини з позивачем, [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.07.2022 року по справі № 369/5551/2221 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що свідчить копія рішення . [INFO] [PERSON] від позивача народила сина [PERSON] . Прізвище та по батькові [PERSON] було записано працівниками РАЦСу виходячи з відомостей про попередній шлюб [PERSON] , у зв`язку з тим, що на момент народження дитини, не пройшло 10 місяців після набрання законної сили рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.07.2022року про розірвання шлюбу. При цьому, у відповідь на намагання позивача та [PERSON] оформити батьківство дитини на біологічного батька(позивача), Боярський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) під час прийому усно повідомив, що механізм внесення правильних відомостей у даному випадку наступний: подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу 10 місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише в разі подання іншою особою та матір' ю дитини заяви про визнання батьківства. Однак, місце перебування колишнього чоловіка [PERSON] - [PERSON] наразі не відоме ні позивачу, ні [PERSON] . Таким чином, він, як батько дитини у позасудовому порядку позбавлений можливості належним чином зареєструвати та оформити свої батьківські права на дитину. При цьому, визнання батьківства позивачу необхідне для виконання своїх обов`язків щодо виховання, догляду та утримання свого рідного сина. У зв`язку з цим він звертається до суду з даним позовом та просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, РНОКПП [NUMBER] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] , зобов`язати Боярський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) виключити з актового запису №45 від 28.01.2023 року про народження [PERSON] складеного Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відомості про [PERSON] , як про батька дитини. А також, змінити прізвище дитини [PERSON] , [INFO] , з " [PERSON] " на " [PERSON] ", по батькові дитини з " [PERSON] " на " [PERSON] " та внести відповідні зміни до актового запису про народження № 45 від 28.01.2023 про народження складеного Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). У судове засідання позивав [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися. При цьому, представник позивача подала до суду заяву, згідно з якою просила суд проводити судовий розгляд справи за відсутності позивача та його представника, де також вказала, що позивач позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач, [PERSON] у с удове засідання не з`явилася подала до суду заяву, згідно з якою, просила суд проводити судовий розгляд справи за її відсутності, де також вказала, що позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Києво-Святошинського районного суду Київської області, причини неявки суду невідомі. Письмовий відзив до суду не надходив. Представник третьої особи Боярського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, , про дату час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. За ст. 133 Сімейного кодексу України (далі - СК України) якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, про визнання батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно з ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ч. 3 ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки ще дитини. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Так,\~ухвалою Києво-Святошинського\~районного суду\~Київської області\~від 14.02.2023у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду у порядку загального позовного провадження і розпочато підготовче провадження. Під час підготовчого провадження ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.04.2023 року у справі було задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Мельнікової І. Г. та призначено у цивільній справі судову молекулярно-генетичну експертизу, провадження по справі на час проведення експертизи зупинено. Однак, через відсутність відомостей про вирішення питання щодо надання дозволів експерту Київського НДЕКЦ МВС на повне або часткове знищення об`єктів експертизи, дану експертизу проведено не було та повернуто ухвалу суду без виконання для вирішення питання про надання таких дозволів. У зв`язку з чим, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.10.2023 року відновлено провадження у справі. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.12.2023 року, судом повторно призначено у цивільній справі судову молекулярно-генетичну експертизу з наданням дозволів експерту Київського НДЕКЦ МВС на повне або часткове знищення об`єктів експертизи, провадження по справі на час проведення експертизи зупинено. 04.03.2024\~року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов висновок експертизи проведеної Київським НДЕКЦ МВС. У зв`язку з чим, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.03.2023 року відновлено провадження у справі. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.05.2024 року у справі закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду. Під час судового розгляду судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебували у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 05.09.2009 року Ішунською сільською радою Красноперекопського району АР Крим, актовий запис № 07, який у подальшому, було розірвано за спільною згодою сторін та видано свідоцтво про розірвання шлюбу від 08.11.2014 року серії [NUMBER] . Однак, оскільки шлюб було розірвано на тимчасово окупованій території України та свідоцтво про його розірвання видано органами окупаційної влади, яке не визнано, як офіційний документ на території України, відповідач [PERSON] не мала можливості провести державну реєстрацію розірвання шлюбу відповідно до законодавства України. У зв`язку з чим, в подальшому вимушена була звернутися з цим питанням до суду. Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії заочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21.07.2022\~року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , було розірвано. При цьому, [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] , про що 28.01.2023\~року Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено актовий запис № 45 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , де батьками дитини вказані: батько [PERSON] , мати [PERSON] , копія якого міститься у матеріалах справи. Відомості про батька дитини внесено органом реєстрації актів цивільного стану на підставі актового запису про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , оскільки з моменту офіційного розірвання шлюбу між ними до народження дитини не пройшло 10 місяців. При цьому, позивач [PERSON] стверджує, що він та відповідач [PERSON] , з 2020\~року перебували у фактичних шлюбних відносинах, разом купили квартиру та планували офіційно зареєструвати свої відносини, чекали на дитину, однак, через відсутність належного оформлення розірвання попереднього шлюбу відповідачки [PERSON] не мали можливості це зробити. Також вказує, що через відсутність відомостей про місце знаходження відповідача [PERSON] та подання ним відповідної заяви до органів РАЦС він не має можливості у позасудовому порядку офіційно встановити своє батьківство щодо малолітнього [PERSON] , [INFO] . Крім того, як вбачається з наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 15.03.2023 року Виконавчим комітетом Боярської міської ради Фастівського району Київської області, [PERSON] та [PERSON] , 15.03.2023 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №\~22. Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved