Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

ТОВ «Фінансова\~компанія «Європейська\~агенція з\~повернення боргів» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 49 111 грн., в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики № 78497832 від 13.03.2023 року в розмірі 19 800 грн., за кредитним договором № 38606-02/2023 від 24.02.2023 року - в розмірі 15 600 грн., за кредитним договором № 07949-03/2023 від 05.03.2023 року - в розмірі 10 920 грн. та за кредитним договором № 6497496 від 25.03.2023 року - в розмірі 2 791 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору позики № 78497832 від 13.03.2023 року, укладеного в електронній формі з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідач отримав позику на умовах строковості, зворотності та платності. В подальшому відповідно до укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року та Реєстру боржників № 9 від 23.08.2023 року до вищевказаного договору факторингу, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі щодо [PERSON] в розмірі 19 800 грн., з яких : 5 500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 300 грн. сума заборгованості за відсотками за користування позикою. Первісний кредитор ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язувався повідомити відповідача про відступлення на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги за вищевказаним договором позики, однак, не зважаючи на це та умови договору позики, відповідач не виконав зобов`язання з повернення позики та відсотків за її користування ні на користь позивача, ні на користь первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Крім того, зазначає, що відповідно до кредитного договору № 38606-02/2023 від 24.02.2023 року, укладеного в електронній формі з ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», відповідач отримав кредит на умовах строковості, зворотності та платності. В подальшому 26.09.2023 року між ТОВ «Інвеструм Груп» (попередня назва ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм») та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 26092023 від 26.09.2023 року, відповідно до якого ТОВ «Інвеструм Груп» передало (відступило) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі щодо [PERSON] в розмірі 15 600 грн., з яких : 4 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 600 грн. сума заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами. На виконання вищевказаного договору факторингу первісний кредитор ТОВ «Інвеструм Груп» зобов`язувалось повідомити відповідача про відступлення на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором, однак, не зважаючи на це, відповідач не виконав зобов`язання з повернення кредиту та відсотків за його користування ні на користь позивача, ні на користь первісного кредитора ТОВ «Інвеструм Груп». Окрім того, зазначає, що відповідно до іншого кредитного договору № 07949-03/2023 від 05.03.2023 року, укладеного в електронній формі з ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», відповідач отримав кредит на умовах строковості, зворотності та платності. В подальшому 26.09.2023 року між ТОВ «Інвеструм Груп» (попередня назва ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм») та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 26092023 від 26.09.2023 року, відповідно до якого ТОВ «Інвеструм Груп» передало (відступило) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі щодо [PERSON] в розмірі 10 920 грн., з яких : 2 800 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 120 грн. сума заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами. На виконання вищевказаного договору факторингу первісний кредитор ТОВ «Інвеструм Груп» зобов`язувалось повідомити відповідача про відступлення на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором, однак, не зважаючи на це, відповідач не виконав зобов`язання з повернення кредиту та відсотків за його користування ні на користь позивача, ні на користь первісного кредитора ТОВ «Інвеструм Груп». Також, зазначає, що відповідно до ще одного кредитного договору № 6497496 від 25.03.2023 року, укладеного в електронній формі з ТОВ «Авентус Україна», відповідач отримав кредит на умовах строковості, зворотності та платності. В подальшому 24.11.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №24112023 від 24.11.2023 року, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» передало (відступило) на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі щодо [PERSON] в розмірі 2 791 грн., з яких : 1 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 791 грн. сума заборгованості за відсотками за користування позикою. Первісний кредитор ТОВ «Авентус Україна» зобов`язувався повідомити відповідача про відступлення на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги за вищевказаним договором позики, однак, не зважаючи на це та умови договору позики, відповідач не виконав зобов`язання з повернення позики та відсотків за її користування ні на користь позивача, ні на користь первісного кредитора ТОВ «Авентус Україна». \~ \~ \~ \~Первісні кредитори зобов`язання за вищевказаними договорами виконали у повному обсязі та надали відповідачу кредитні/позичкові кошти у розмірах, передбачених умовами договорів. У порушення умов укладених договорів відповідач зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконав та допустив виникнення заборгованості, загальний розмір якої станом на час звернення до суду становить 49 111 грн. За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у вищевказаному розмірі, а також судові витрати по справі. Ухвалою суду від 11.03.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Інших процесуальних дій не вчинялося. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданому до суду клопотанні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розгляд справи здійснювати у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, а також шляхом розміщення оголошення на сайті Острозького районного суду веб-портал судова влади України http://ost.rv.court.gov.ua/sud1713/, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався, заперечень щодо позову до суду не подав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно абз.2 ч.1 ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру від 05.04.2024 р. зареєстроване місце проживання відповідача: [ADDRESS] . У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, в силу положень ч.2\~ст.247 ЦПК України\~розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За клопотанням представника позивача з урахуванням положень ст.ст.280-282 ЦПК України, з метою уникнення безпідставного затягування розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що 13.03.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] укладено договір позики №78497832 в електронній формі, згідно якого відповідач отримав позику у розмірі 5 500 грн. шляхом безготівкового переказу на банківський картковий рахунок, строком на 14 календарних днів - з 13.03.2023 року по 27.03.2023 року, та зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі : 1) 2,5 % на день (знижена процентна ставка, яка застосовується у відповідності до умов Програми лояльності); 2) 2,5 % на день (базова процентна ставка); 3) 2,7 % на день (процентна ставка за понадстрокове користування позикою, яка не застосовується в період карантину) (пункти 2.1-2.3 договору позики). Згідно п.15 вищевказаного договору позики у разі якщо позичальник не дотримується умов офіційних правил програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та/або правил постійно діючої акції під умовною назвою «OH MY FREEDOM» (перша позика 0,01%) для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», знижена процентна ставка, визначена п.2 договору, припиняє свою дію та застосовується базова процентна ставка, визначена п.2.3 договору. В такому разі проценти, нараховані за зниженою процентною ставкою, підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою та сплачуються позичальником в повному обсязі за весь період строку позики. Згідно пунктів 20-22 договору позики, зазначений договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Договір підписується електронним підписом позикодавця та надсилається для ознайомлення та узгодження умов позичальнику в особистий кабінет разом з електронним повідомленням пропозицією укласти договір. На вказану позичальником електронну пошту надсилається одноразовий ідентифікатор для підписання договору, що згенерований під час проходження позичальником процедури укладення договору. Позичальник, приймаючи пропозицію позикодавця укласти договір, підписує в інформаційно-телекомунікаційній системі електронне повідомлення одноразовим ідентифікатором. Після підписання договору такими електронними підписами його умови вважаються прийнятими, а договір укладеним. Підписаний таким чином договір прирівнюється до укладеного у письмовій формі. Позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою системи BankID НБУ. 24.02.2023р. між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 38606-02/2023 в електронній формі, згідно якого відповідачу в безготівковій формі шляхом перерахування на банківський картковий рахунок надано кредит у розмірі 4 000 грн., строком на 25 календарних днів - з 24.02.2023 року по 20.03.2023 року, та зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі : 1) 365 % річних від суми кредиту з розрахунку 1 % на добу; 2) 2,50 % на добу (стандартна процентна ставка, яка нараховується з першого дня користування кредитними коштами у разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п.1.2 цього договору, при цьому клієнт погоджується, що перерахування процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору). (пункти 1.1-1.3, 2.3 кредитного договору). Згідно п.4.3 договору у разі якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений п.1.2 цього договору та/або додатку до цього договору, проценти передбачені в п.2.3 цього договору продовжують нараховуватись за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (п.1.4 договору). Згідно пункту 1.9-1.10, 1.14 кредитного договору, сторони домовилися, що всі документи щодо надання кредиту підписуються клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення заявки на отримання кредиту на сайті товариства або в мобільному застосунку, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення. Для підписання кредитного договору на телефонний номер позичальника направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи позичальника. У разі згоди із запропонованими умовами кредитування, позичальник підписує договір за допомогою отриманого одноразового ідентифікатора. Окрім того, 05.03.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту № 07949-03/2023 в електронній формі, згідно якого відповідач для власних потреб отримав кредит в безготівковій формі за реквізитами платіжної банківської картки, вказаної позичальником, на умовах строковості, зворотності та платності у розмірі 2 800 грн., строком на 25 календарних днів - з 05.03.2023 року по 29.03.2023 року, та зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі : 1) 547,5 % річних від суми кредиту, з розрахунку 1,5 % на добу; 2) 2,50 % на добу (стандартна процентна ставка, яка нараховується з першого дня користування кредитними коштами у разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п.1.2 цього договору, при цьому клієнт погоджується, що перерахування процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору); проценти передбачені в пункті 1.4 продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами (пункти 1.1-1.3, 2.3 кредитного договору). Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом (п.1.4 договору). Сторони домовились, що всі документи щодо надання кредиту підписуються позичальником з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Для підписання кредитного договору на телефонний номер позичальника направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи позичальника. У разі згоди із запропонованими умовами кредитування, позичальник підписує договір за допомогою отриманого одноразового ідентифікатора (п.1.10, 1.14 кредитного договору). Також, 25.03.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 6497496 в електронній формі, згідно якого відповідач для власних потреб отримав позику у розмірі 1 000 грн. шляхом безготівкового переказу на банківський картковий рахунок, строком на 360 календарних днів, зі сплатою процентів за користування грошовими коштами в розмірі : 1) 1,99 % на день (стандартна процентна ставка, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору; 2) 1,692 % на день (знижена процентна ставка, яка нараховується у разі якщо споживач до 24.04.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту) (пункти 1.5.1-1.5.2 договору). Згідно п.9.2 договору такий договір вважається укладання з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. Порядок створення та накладення сторонами підписів врегульовано п.9.6 договору позики та передбачає направлення позикодавцем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на контактний номер мобільного телефона повідомлений позичальником товариству в ІТС товариства, зазначений в цьому договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис споживача на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Згідно ч.2 ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовій формі (ст.ст.205, 207 ЦК України). Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Вищенаведене узгоджується з правовими позиціями, які викладені у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 р. у справі №404/502/18, від 014.014.2020 р. у справі №732/670/114, від 07.10.2020 р. у справі № 127/33824/114, від 16.12.2020 р. у справі №561/77/114. Відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно ЦПК України. Згідно ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні заявки-анкети для отримання кредиту, зробленої під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту позивача) вказується особа, яка створила таку заявку-анкету. Отже, підписання договору (електронного правочину) за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора є належним та допустимим доказом на підтвердження укладення сторонами таких договорів. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, в якій суд, серед іншого, зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Одноразовий ідентифікатор, яким підписаний договір, складається з комбінації цифр і літер, що відповідає нормам Закону України «Про електронну комерцію», а тому належними й допустимими доказами підтверджено факт укладення договорів між сторонами. Судом встановлено, що вищевказані договори позики та кредитні договори підписані відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора. Укладення між сторонами вищевказаних правочинів відповідачем в порядку передбаченому законом не оспорюється та підтверджується належними та допустимими доказами. Тобто, підписавши договори одноразовим ідентифікатором, відповідач підтвердив, що він погоджується виконувати їх умови та розуміє їх зміст. Враховуючи, що згідно вищевказаних положень кредитних договорів та договору позики, з їх укладенням сторони домовились, що укладення таких договорів з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню первісними кредиторами ідентичних за змістом договорів, які підписані власноручним підписом позичальника, а відтак сторонами дотримано вимоги щодо укладення правочину, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. З доводів позивача встановлено, що первісні кредитори (ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Авентус Україна») виконали свої зобов`язання та надали відповідачу кредитні/позичкові кошти у розмірі, вказаному у відповідних договорах, шляхом перерахування коштів на платіжну банківську картку відповідача, та вказана обставина відповідачем не спростована та не заперечується. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про виникнення договірних відносин між сторонами вищевказаних правочинів з приводу отримання відповідачем позики у ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», та отримання відповідачем кредиту у ТОВ «ФК «Інвеструм» і у ТОВ «Авентус Україна». Відповідно до ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.628\~ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк та інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З матеріалів справи судом встановлено, що 14.06.2021 року між позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, згідно якого останнє зобов`язувалось відступити на користь позивача право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів, згідно реєстру боржників, який формується згідно відповідного додатку. Згідно п.1.1-1.2 договору факторингу перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акут прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Загальна сума прав вимоги, що відступається за відповідним реєстром боржників, ціна продажу та одинична ціна визначаються в додаткових угодах до цього договору окремо до кожного реєстру боржників і вказується в таких реєстрах боржників (п.3.1 договору факторингу). Та згідно акту прийому-передачі Реєстру боржників №9 від 23.08.2023 року ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь позивача право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів, згідно реєстру боржників № 9 від 23.08.2023 року, в тому числі відносно відповідача [PERSON] в розмірі 19 800 грн., в тому числі : 5 500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 300 грн. сума заборгованості за відсотками. Окрім того, з досліджених судом доказів встановлено, що 26.09.2023 року між позивачем ТОВ «Інвеструм груп» (попередня назва ТОВ «ФК «Інвеструм») укладено договір факторингу №26092023 від 26.09.2023 року, згідно якого останнє відступило на користь позивача право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів, згідно реєстру боржників, в тому числі відносно відповідача [PERSON] за кредитним договором №38606-02/2023 в розмірі 15 600 грн., з яких: 4 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 11 600 грн. сума заборгованості за відсотками, а також за кредитним договором №07949-03/2023 в розмірі 10 920 грн., з яких : 2 800 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 8 120 грн. сума заборгованості за відсотками, що підтверджується договором факторингу № 26092023 від 26.09.2023 року, актом прийому-передачі реєстру боржників за вищевказаним договором факторингу від 26.09.2023 року та витягом з реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу від 26.09.2023 року. Також, 24.11.2023 року між позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір факторингу № 24112023 від 24.11.2023 року, згідно якого останнє відступило на користь позивача право грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі кредитних договорів, згідно реєстру боржників, в тому числі відносно відповідача [PERSON] в розмірі 2 791 грн., в тому числі: 1 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 1 791 грн. - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується договором факторингу №24112023 від 24.11.2023 року, актом прийому-передачі реєстру боржників за вищевказаним договором факторингу від 24.11.2023 року та витягом з реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу від 24.11.2023 року. Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.514\~ЦК України\~до нового\~кредитора переходять\~права первісного\~кредитора у\~зобов`язанні\~в обсязі\~і на\~умовах,\~що існували\~на момент\~переходу цих\~прав,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений законом спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту. При вирішенні спору судом взято до уваги, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань своєчасно не здійснив погашення основної суми заборгованості та не повернув грошові кошти, отримані в кредит та позику. З огляду на те, що [PERSON] згідно укладеного договору позики та кредитних договорів взяв на себе зобов`язання погашати позику/кредит у визначений договором строк, та вказаний обов`язок ним був порушений, що підтверджується розрахунками заборгованості за вищевказаними договорами, а відтак у позивача як нового кредитора виникло право вимагати повернення позики та кредитів. Згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 78497832 від 13.03.2023 року заборгованість відповідача за основною сумою боргу становить 5 500 грн., за кредитним договором № 38606-02/2023 від 24.02.2023 року заборгованість відповідача за основною сумою боргу становить 4 000 грн., за кредитним договором № 07949-03/2023 від 05.03.2023 року заборгованість відповідача за основною сумою становить 2 800 грн. та згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 6497496 від 25.03.2023 року заборгованість відповідача за основною сумою боргу становить 1 000 грн. Відповідач не\~надав суду\~доказів,\~які б\~спростовували розмір\~заборгованості за\~основною сумою\~боргу,\~а відтак\~наданий позивачем\~розрахунок заборгованості\~в цій\~частині,\~за відсутності\~заперечень щодо\~такого розрахунку\~від відповідача,\~приймається судом\~як достовірний. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем було порушено обов`язок з повернення кредитних (позичкових) коштів та вказана обставина в ході судового розгляду відповідачем не спростована, а відтак у позивача виникло право вимагати повернення основної суми кредиту та основної суми позики у вищевказаному розмірі. При вирішенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними/позичковими коштами суд виходить з наступного. Відповідно до ст.1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, у разі укладення кредитного договору/договору позики проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Отже, за договором позики та кредитними договорами обов`язку позикодавця (кредитодавця) передати позичальнику грошові кошти кореспондує обов`язок позичальника повернути позикодавцю (кредитодавцю) грошові кошти або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (при наданні позики), а також сплатити проценти, якщо це передбачено договором. Таким чином, договір позики та кредитний договір вважаються виконаними в момент повернення позичальником грошових коштів, такої ж кількості речей того ж роду та такої ж якості (при наданні позики), а також сплати процентів, якщо це передбачено договором. Позивач, звертаючись до суду з вимогами про погашення заборгованості, просив стягнути, окрім заборгованості за основною сумою заборгованості, також заборгованість за процентами за користування кредитними/позичковими коштами. Судом встановлено, що при укладенні договору позики № 78497832 від 13.03.2023 року сторони договору досягнули спільної згоди та встановили знижену (2,5 %) та базову (2,5 %) процентну ставку за день за користування позикою, а також процентну ставку за понадстрокове користування позикою, яка не застосовується в період карантину 2.7% в день, та згідно п.15 договору позики у разі порушення позичальником умов договору знижена процентна ставка припиняє свою дію та застосовується базова процентна ставка, визначена п.2.3 договору. В такому разі проценти нараховані за зниженою процентною ставкою, підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою та сплачується позичальником в повному обсязі за весь період строку позики. Виходячи з встановлених судом умов кредитування, сума заборгованості по відсоткам в межах строку кредитування - 14 днів складає 1925 грн. (5 500 грн. х 2,5 % х 14 днів = 1 925 грн.) Сума заборгованості по відсоткам за період строку позики з 01.07.2023 (після скасування карантину) до 23.08.2023 (дата укладення договору факторингу) складає 8 019 грн. (5500 грн. х 2,7 % х 54 дні = 8019 грн.) Проаналізувавши зміст укладеного сторонами договору позики, суд дійшов висновку, що сума заборгованості по відсоткам, яка підлягає стягненню з відповідача згідно договору позики №78497832, становить 9 944 грн. (1 925 грн.+ 8 019 грн.= 9 944 грн.). При укладенні кредитного договору № 38606-02/2023 від 24.02.2023 року сторони договору дійшли спільної згоди та встановили, що за користування кредитом клієнт сплачує 365 % річних від суми кредиту з розрахунку 1 % на добу; 2) 2,50 % на добу (стандартна процентна ставка, яка нараховується з першого дня користування кредитними коштами у разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п.1.2 цього договору, при цьому клієнт погоджується, що перерахування процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору). (пункти 1.1-1.3, 2.3 кредитного договору). Згідно п.4.3 кредитного договору у разі якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений п.1.2 цього договору та/або додатку до цього договору, проценти передбачені в п.2.3 цього договору продовжують нараховуватись за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №38606-02/2023 від 24.02.2023 року, наданого позивачем та не спростованого відповідачем, борг останнього зі сплати відсотків за користування кредитними коштами становить 11 600 грн. та на даний час не сплачений, а відтак вказана сума також підлягає стягненню з відповідача. При укладенні кредитного договору № 07949-03/2023 від 05.03.2023 року сторони договору дійшли спільної згоди та встановили, що за користування кредитом клієнт сплачує 547,5 % річних від суми кредиту з розрахунку 1,5 % на добу; 2) 2,5 % на добу (стандартна процентна ставка, яка нараховується з першого дня користування кредитними коштами у разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк передбачений в п.1.2 цього договору, при цьому клієнт погоджується, що перерахування процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору). (пункти 1.1-1.3, 2.3 кредитного договору). Згідно п.4.3 кредитного договору у разі якщо клієнт не повернув кредит в строк, зазначений п.1.2 цього договору та/або додатку до цього договору, проценти передбачені в п.2.3 цього договору продовжують нараховуватись за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 180 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов договору. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №07949-03/2023 від 05.03.2023 року, наданого позивачем та не спростованого відповідачем, борг останнього зі сплати відсотків за користування кредитними коштами становить 8 120 грн. та на даний час не сплачений, а відтак вказана сума також підлягає стягненню з відповідача. Крім того, при укладенні кредитного договору № 6497496 від 25.03.2023 року, сторони договору дійшли спільної згоди про те, що процентна ставка за користування грошовими коштами становить 1,99 % на день (стандартна процентна ставка, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору; 1,692 % на день (знижена процентна ставка, яка нараховується у разі якщо споживач до 24.04.2023 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №6497496 від 25.03.2023 року, наданого позивачем та не спростованого відповідачем, борг останнього зі сплати відсотків за користування кредитними коштами становить 1 791 грн. та на даний час не сплачений, а відтак вказана сума також підлягає стягненню з відповідача. Одночасно з наведеним суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28.03.2018 у справі №444/145114/12, згідно якої після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий правовий висновок підтверджено і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 1410/4518/16. Позивачем вимог в порядку ч.2 ст.625 ЦК України не заявлялось. Отже, враховуючи узгоджений сторонами вищевказаних договорів позики та кредитних договорів строк кредитування, позовні вимоги про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними/позичковими коштами підлягають задоволенню в межах визначеного сторонами строку кредитування. При вирішенні спору судом взято до уваги, що відповідно до\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про сплату ним заборгованості у повному розмірі чи про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Відповідач власного контрозрахунку відповідного боргу до суду не надав, та зазначений позивачем розрахунок не спростував. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18). З урахуванням принципів добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) мають тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (постанова Верховного Суду від 10.03.2021 у справі №607/11746/17). Як встановлено судом, укладені відповідачем вищевказані кредитні договори та договір позики відповідачем не оспорювались та не визнавалися судом недійсними. У разі не спростування презумпції правомірності договорів всі права, набуті сторонами правочинів за ними, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. При цьому суд враховує, що фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті, що свідчить про порушення прав позивача, а відтак суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних/позичкових коштів та сплати відсотків за їх користування, право вимоги яких перейшло від первісних кредиторів до позивача на підставі вищевказаних договорів факторингу. З врахуванням наведеного, сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача : - за договором позики № 78497832 від 13.03.2023 року становить 15 444 грн., в тому числі : 5 500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, та 9 944 грн. сума заборгованості по відсоткам; - за кредитним договором №38606-02/2023 від 24.02.2023 року становить 15 600 грн., в тому числі : 4 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, та 11 600 грн. сума заборгованості по відсоткам; - за кредитним договором №07949-03/2023 від 05.03.2023 року становить 10 920 грн., в тому числі : 2 800 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, та 8 120 грн. сума заборгованості по відсоткам; - за кредитним договором №6497496 від 25.03.2023 року становить 2 791 грн., в тому числі: 1 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, та 1 791 грн. сума заборгованості по відсоткам. З врахуванням наведеного, загальна сума заборгованості за договором позики та кредитними договорами, що підлягає стягненню з відповідача становить 44 755 грн. (15 444 + 15 600 + 10\~920 + 2 791 = 44 755). Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути понесені останнім витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 2 759,43 грн. (44 755 х 3 028 грн. / 49 111 грн. = 2 759,43 грн.) На підставі викладеного та

Outcome: partial