Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

14 березня 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача кошти державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд в сумі 12675 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04.09.2024 року на адресу департаменту надійшов лист із ПФУ , згідно якого стало відомо , що з 28.02.2023 [PERSON] призначено пенсію по втраті годувальника. Так як відповідач не повідомила про призначення пенсії,виникла переплата коштів державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію,та особам з інвалідністю і державної допомоги на догляд за період з 28.02.2023 року по 31.08.2023 року в сумі 12675 грн. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.03.2024 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Учасникам справи було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутністю клопотання будь-якої із сторін про інше. Позивач не надавав клопотань про розгляд справи в загальному порядку, а також щодо своєї участі у судовому засіданні. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. За вказаних обставин, з підстав, визначенихст.280 ЦПК України, судом ухвалено прозаочний розгляд справи. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.\~9\~Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до вимог ч. 1ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що на обліку управління соціальних виплат і компенсацій Центрального району департаменту праці та соціального населення Миколаївської міської ради перебувала гр. [PERSON] , як отримувач державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги На підставі заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги та декларації про доходи та майновий стан від 18.06.2021 року, доданих до них відповідних документів було призначено [PERSON] державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги з 01.12.2022 - безстроково в сумі 2100 грн. 00 коп. щомісяця. Судом встановлено , що згідно з інформації Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, що [PERSON] , з 28.02.2023 року призначено пенсію в разі втрати годувальника. зв`язку із тим, що відповідач не повідомив про призначення пенсіїї,виникла переплата коштів державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію,та особам з інвалідністю і державної допомоги на догляд за період з 28.02.2023 року по 31.08.2023 року в сумі 12675 грн. Відповідно до п.24 Порядку, якщо особою приховано відомості або навмисно подано недостовірні дані про її дохід та майновий стан, що вплинуло на призначення тимчасової допомоги і визначення її розміру та внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів і встановлюють строк їх повернення залежно від матеріального стану особи; повідомляють особі про обсяг надміру виплачених коштів і строк їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів під час виплати тимчасової допомоги в наступні періоди на підставі своїх рішень проводять щомісячні відрахування у розмірі, який не перевищує 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлений строк вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Для вирішення питання щодо утримання виявленої переплати відповідачу [PERSON] було направлено повідомлення, яким пропонувалось повернути виявлену переплату на рахунок Департаменту. Проте, станом на дату звернення Департаменту до суду сума надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги, що складає 12675 грн., відповідачем так і не була повернута. Дослідивши та надавши належну оцінку доказам, суд приходить до висновку, що відповідач не повідомив Департамент про працевлаштування , що з 28.02.2023 року їй призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника .У зв`язку із цим виникла переплата державних коштів по допомозі в сумі 12675 грн. Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до ст. 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. За приписами ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, враховуючи, що відповідач отримав державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги , але не повідомив про призначення пенсії по втраті годувальника , внаслідок чого завдано шкоди державному бюджету, то вимоги позивача є цілком правомірними та обґрунтованими, а відтак підлягають до задоволення в повному обсязі. При цьому варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростовували правомірність заявлених позивачем вимог та встановлені судом обставин спірних правовідносин. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved