Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

20 вересня 2023 року до Полтавського районного суду Полтавської області надійшов позов [PERSON] , в якому прохає визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 14713 від 12.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» коштів в сумі 20750,00 грн., що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору № 365621524 від 10.11.2018 в межах виконавчого провадження № 67677140, що здійснюється Приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Райдою Олександром Сергійовичем; відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін; стягнути з відповідача на користь позивача витрати з надання правової (правничої) допомоги в розмірі 12000,00 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в сумі 1073,60 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною вчинений виконавчий напис № 14713 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 20 750,00 грн. З даним виконавчим написом позивач не згодий, оскільки жодного разу не отримував від стягувача вимог про сплату боргу. Виконавчий напис був вчинений нотаріусом за відсутності всіх необхідних документів, передбачених Законом України «Про нотаріат» та постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року, зокрема, за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника та доказів направлення боржнику повідомлення про наявність заборгованості. Окрім того, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не звернув увагу на те, що заборгованість не є безспірною. Також вказує, що цей виконавчий напис нотаріуса перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Райди Олександра Сергійовича, номер виконавчого провадження ВП № 67677140. Ухвалою від 21 вересня 2023 року цивільну справу передано за підсудністю Кобеляцькому районному суду Полтавської області. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями 16.10.2023, справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М. Ухвалою від 25 жовтня 2023 року цивільну справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено у справі судове засідання на 27 листопада 2023 року. 27 листопада 2023 року судове засідання відкладено на 30 січня 2024 року у зв`язку з неявкою учасників справи. 30 січня 2024 року судове засідання відкладено на 09 квітня 2024 року у зв`язку з неявкою учасників справи. 09 квітня 2024 року судове засідання відкладено на 16 липня 2024 року у зв`язку з неявкою учасників справи. У судове засідання 16 липня 2024 року учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Представником позивача адвокатом Пушкарьовим О.О. подане клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохав задовольнити позов. Відповідач про причини неявки та їх поважність не повідомляли. Треті особи про причини неявки та їх поважність не повідомляли. За таких обставин суд робить висновок, що наявна сукупність обставин, визначених як ч. 4 ст. 223, так і ст. 280 ЦПК України, а тому за наявності згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України та про що постановлено відповідну ухвалу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснюється секретарем судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до такого. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною вчинено виконавчий напис № 14713 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 20 750 (двадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок (а.с.21). Приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Райдою Олександром Сергійовичем на підставі заяви про примусове виконання рішення відкрито виконавче провадження ВП № 67677140 з виконання виконавчого напису № 14713 (а.с.14). На виконання ухвали суду відповідачем суду були надані копії документів, на підставі яких був вчинений вищезазначений виконавчий напис, а саме: копія кредитного договору № 365621524 від 10.11.2018, копія графіку розрахунків до кредитного договору № 365621524 від 10.11.2018 (а.с.14-15, 17-21). Із наданих відповідачем документів вбачається, що договір № 365621524 від 10.11.2018 було укладено між позивачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і цей договір нотаріально не посвідчувався (а.с.17-19). Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 14713 (а.с. 21), про звернення стягнення з [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження - невідомо, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації [ADDRESS] , місце проживання [ADDRESS] , фактичне місце роботи невідоме, який є Боржником за Кредитним договором 365621524 від 10 листопада 2018 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», ідентифікаційний код юридичної особи 38569246, правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 13 від 19 лютого 2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс», ідентифікаційний код юридичної особи 39700642, правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020, реєстр прав вимоги № 3 від 29 січня 2021, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», ідентифікаційний код юридичної особи 42254696, місцезнаходження 01014, місто Київ, Київська область, бульвар Верховної Ради, буд. 34, оф. 511, далі іменований - Стягувач, заборгованість за Кредитним договором 365621524 від 10 листопада 2018 року за період з 29 січня 2021 року по 27 лютого 2021 року в сумі 19550,00 грн, у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5000,00 грн, прострочена заборгованість за комісією - 0,00 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 2490,00 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн, строкова заборгованість за комісією - 0,00 грн, строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 0,00 грн, строкова заборгованість за штрафами і пенями - 12060,00 грн. Водночас, за вчинення цього виконавчого напису стягнуто плати із Стягувача в розмірі 1200,00 грн, які визнано такими, що підлягають стягненню з Боржника на користь Стягнувавча. Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати в позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику в порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Отже, встановлена законом процедура стягнення боргу на підставі виконавчого напису нотаріуса не вважається дотриманою (виконана), якщо боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові 13 жовтня 2021 року (справа № 554/6777/17). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», такими документами для одержання виконавчого напису є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис на підставі пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», яким передбачено, що до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів належить така форма договору, як кредитний договір. Вказаний пункт № 2 був включений до Переліку Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662, зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Згідно з ч. 1 ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Тому постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 набрала законної сили цього ж дня 22.02.2017, отже і пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 також втратив чинність з цього дня. Тобто з 22.02.2017 нотаріуси позбавлені можливості вчиняти виконавчі написи про стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин. Таким чином, чинним як на момент вчинення виконавчого напису, так і на сьогодні, є Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 в редакції до Постанови Кабінету Міністрів від 26.11.2014 № 622, тобто без розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Виконавчий напис, який є предметом спору в цій справі, вчинено 24 жовтня 2020 року, тобто після визнання недійсною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, що свідчить про те, що приватним нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, вже не чинні. Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного суду України від 05.06.2017 в справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі та встановити й зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Крім цього, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому в нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, зазначений у виконавчому написі, є безспірним. Отже, суд вважає, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Посилання відповідача у відзиві на факт підписання позивачем вказаного кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, належність кредитної картки позивачці та ту обставину, що вчинення нотаріусом виконавчого напису не породжує права стягувача на стягнення грошових сум, а лише підтверджує таке право, а також посилання на вчинення нотаріусом виконавчого напису до 19.04.2022, коли були внесені зміни до постанови № 1172, не спростовують зазначених вище висновків. Таким чином, враховуючи наведене, суд доходить висновку про задоволення вимог позивача про визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Оскільки позов підлягає задоволеню, то судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. За ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 3 статті 141). Для підтвердження понесених витрат на послуги адвоката, йому необхідно: укласти у письмовій формі договір; включити до договору умови про порядок визначення вартості наданих послуг за ведення відповідної судової справи (почасова оплата, фіксована сума тощо); включити до договору посилання на реквізити або сторін судової справи, у якій надається правнича допомога; детально фіксувати послуги, які надаються у рамках ведення відповідної судової справи, їх обсяг (витрачений час) та вартість (якщо окремі послуги мають різну вартість); детально фіксувати витрати, які понесені адвокатом у зв`язку із наданням послуг щодо ведення відповідної судової справи (витрати на відрядження, нотаріальні послуги, переклад документів тощо); належно оформляти та зберігати документи, що підтверджують такі витрати; належним чином оформляти платіжні документи під час здійснення оплати послуг адвоката. Представником позивача адвокатом Пушкарьовим О.О. надано суду належні докази про надання правничої допомоги та оплати позивачем її послуг (а.с.23-30). Враховуючи те, що матеріалами справи відтверджується вчинення адвокатом Пушкарьовим О.О. дій, вказаних у детальному описі робіт (а.с.28) та акті приймання-передачі наданої правової допомоги (а.с.27), у тому числі, спрямованих на збирання доказів та підготовку процесуальних документів, а також з огляду на те, що визначення розміру гонорару відповідає умовам договору № 13-09-23/2 про надання правової допомоги (а.с.23-26), посилання відповідача у відзиві на ненадання цих документів та твердження щодо неспіврозмірності та невідповідності засадам розумності і необхідності є безпідставним. Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (ідентифікаційний код юридичної особи: 42254696; місцезнаходження: 01014, м. Київ, Київська область, бульвар Верховної Ради, буд. 34 оф. 511) на користь [PERSON] ( [INFO] , місце проживання невідомо, місце народження - невідомо, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації [ADDRESS] , місце проживання [ADDRESS] , фактичне місце роботи невідоме). з відповідача підлягають стягненню витрати, по оплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн на користь держави та судового збору при подачі заяви про забезпечення позову 536,80 грн на користь особи, що його сплатила та документально підтверджені оплачені послуги з надання професійної правничої допомоги на суму 12000,00 гривень. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З огляду на зазначене, оскільки відповідних клопотань до суду не надходило, заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25 жовтня 2023 року, у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 14713, вчиненого 12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, щодо стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (код ЄДРПОУ 42254696, місцезнаходження: 01014, м. Київ, Київська область, бульвар Верховної Ради, буд. 34, оф. 511) боргу в сумі 20 750 гривень 00 копійок, до вирішення по суті позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, слід вважати такими, що продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved