Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до\~Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області в якому прохає суд встановити факт невикористання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] житлових чеків для приватизації державного житлового фонду за період з 01.01.1992 р. по 30.12.1998 р. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що рішенням Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 21 січня 2020 року позивачу було відмовлено у приватизації жилого приміщення в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] через відсутність документів, що підтверджують відсутність використання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду з 1992 року по 30 грудня 1998 року. Протягом зазначеного періоду, з 1992 року по 30 грудня 1998 року, позивач проживала в гуртожитку за адресою [ADDRESS] , що належав до управління підприємства СУ-270. Після ліквідації підприємства архівні документи, включаючи ордери та їх корінці, не були передані до міськвиконкому, тому позивач не може надати документи органу приватизації, що підтверджують невикористання житлових чеків у зазначений період, і змушена звертатися до суду. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 01.05.2024 позовну заяву прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного. \~ \~ \~ \~В судових засіданнях допитані свідки підтвердили факти зазначені позивачем у позові. \~ \~ \~ \~В судове засідання викликана належним чином позивачка не з`явилась. Направила на адресу суду заяву в якій прохала розглядати справу без її участі та наполягала на задоволенні позову. Суд, допитавши учасників, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 1 січня 2020 року позивачу відмовлено у передачі в приватну власність жилого приміщення у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують невикористання гр. [PERSON] житлових чеків для приватизації державного житлового фонду за період з 1992 року по 30.12.1998. (а.с. 12) Заявою від 23.01.2024 позивач просила виконавчий комітет Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області повідомити про наявність документації щодо місць проживання мешканців гуртожитку за адресою [ADDRESS] у період з 01.01.1992 року по 30.12.1998 рік. Чи передавалась така документація до Комунальних підприємств міста або на зберігання до архіву. (а.с. 13) Відповіддю № П-69-П від 06.02.2024 Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області позивачу повідомлено, що вищевказана документація не передавалась. (а.с. 14) Відповідно до довідки 191661349 від 05.12.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] немає зареєстрованого нерухомого майна. (а.с. 15-16) Згідно довідки виданої Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" № 136 від 24 грудня 2019 року, [PERSON] [INFO] в списках на приватизацію значиться за адресою: [ADDRESS] Житловий чек не використала. (а.с. 17) Відповідно до ордера на жилу площу в гуртожитку № 122 серія Г виданої [PERSON] про те, що остання має право на зайняття з сім`єю із трьох чоловік житлової площі в гуртожитку [ADDRESS] . Місце роботи позивача вказано ЖКХУ- 5 (СУ-270) (а.с. 18) Згідно довідки Комунального житлово - ремонтно експлуатаційного підприємства № 1 від 14.03.2017 року, [PERSON] , має зареєстроване місце проживання а адресою [ADDRESS] з 30.12.1998 року, прибула з Молодіжна, буд.23/11. (а.с. 19) Заявою від 23 січня 2024 року позивач звертався до відповідача з проханням надати інформацію про наявність документації щодо місць проживання мешканців гуртожитку за адресою [ADDRESS] у період з 01.01.1992 по 30.12.1998, чи передавалась така документація до Комунальних підприємств міста або на зберігання до архіву. Згідно листа Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцкього району Полтавської області від 06.02.2024 року заселення гуртожитку по вулМолодіжній, буд. 23/11 і видача ордерів здійснювалася на підставі рішень підприємства СУ - 270 без погодження з міськвиконкомом. Архівні документи, у тому числі ордери та їх корінці, до міськвиконком не передавалися. Статтею 9 ЖК України передбачено, що громадяни України мають право на приватизацію державного житлового фонду. Приватизація державного житлового фонду здійснюється відповідно до Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» ( далі-Закон) та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян ( далі Положення), затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, затвердженим в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 року за № 109/17404. Відповідно до ст. 1 Закону « Про приватизацію державного житлового фонду» Приватизація державного житлового фонду ( далі-приватизація) це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Згідно із ст. 8 Закону та п. 13 Положення приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віддані або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Відповідно до ст. 2 Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Відповідно до ст. 5 Закону житлові чеки - це приватизаційні папери, які одержуються всіма громадянами України і використовуються при приватизації державного житлового фонду. Вони можуть також використовуватись для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду. Номінальна вартість житлового чеку визначається відновною вартістю наявного державного житлового фонду з урахуванням загального індексу зростання вартості майна - 10, прийнятого для розрахунків в Державній програмі приватизації державного майна (606 млрд. крб. за станом на 1 липня 1992 року), з розрахунку на кожного громадянина України - 12 тис. карбованців. Ця сума підлягає періодичній індексації відповідно до рішень Кабінету Міністрів України. Відповідно до п. 3 постанови КМУ від 26.04.1993 року № 305 « Про випуск в обіг приватизаційних житлових чеків» на Ощадний банк України покладено забезпечення відкриття громадянам України іменних приватизаційних депозитних рахунків на повну вартість житлового чеку за умови надання громадянином України приватизаційних платіжних доручень, виданих органами приватизації, що свідчать про набуття особою статусу потенційного покупця об`єктів приватизації; списання частки або всієї вартості житлового чека за поданням органу приватизації. Відповідно до Положення про порядок відкриття депозитних рахунків і здійснення з них платежів, затвердженого наказом НБУ № 30 від 15.03.1993 року, яке діяло на моменит виникнення правовідносин, депозитний рахунок засвідчує право власника на безоплатне одержання у процесі приватизації частки державного майна підприємств, державного житлового фонду, земельного фонду. Депозитні рахунки відкриваються на суму номінальної вартості приватизаційного майнового сертифіката, житлового чека, земельного бона. Списки громадян, які мають право на відкриття приватизаційних депозитних рахунків, подаються районними комісіями по складанню та уточненню списків відділенням банку до 01 грудня 1992 року. Відповідно до Положення про порядок складання і уточнення списків громадян України, які мають право на одержання приватизаційних паперів, затвердженого Постановою КМУ від 25.11.1992 року № 656 до списків включаються громадяни України, які проживають на її території, проживають або тимчасово перебувають за її межами в службових справах у період, що визначається Державною програмою приватизації майна державних підприємств (надалі- Державна програма приватизації). Списки зберігаються безстроково в установах Ощадного банку та органах, які утворили комісії. Відповідно до ст. 3 Закону приватизація здійснюється шляхом:\~безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю;\~продажу надлишків загальної площі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. У рішенні Конституційного Суду України від 10.06.2010 року № 15-рп/2010 дано тлумачення розуміння ч. 5 ст. 5 Закону та визначено, що право громадян України на безоплатну приватизацію державного житлового фонду вважається реалізованим один раз, якщо громадянин України повністю використав житловий чек для приватизації житла у державному житловому фонді, і у його власність безоплатно передано в одній чи кількох квартирах (будинках) загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 кв.м. загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково передано в одній чи кількох квартирах загальну площу з розрахунку санітарної норми 21 кв. м. загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї передано загальну площу однієї квартири (будинку), що перевищує встановленому санітарну норму, з оплатою вартості надлишкової загальної площі приватизованого житла, у власність наймача і кожного члена сім`ї передано загальну площу житла, меншу ніж встановлена санітарна норма, а залишок житлового чека використано для приватизації частки майна державних підприємств, земельного фонду, весь житловий чек використано для приватизації частки майна державних підприємств земельного фонду. Приватизація загальної площі в кількох квартирах (будинках) державного житлового фонду в межах встановленої санітарної норми та номінальної вартості житлового чека не є повторною. З матеріалів справи вбачається, що позивач була включена до списку громадян, які мають право на приватизацію житла, проте житлові чеки не використала. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 0-1.03.2013 року « Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» відповідно до ст.ст. 15,16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Оскільки рішенням Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської від 21.01.2020 року відмовила позивачу у його праві на приватизацію, даний спір вирішується в загальному цивільному судочинстві. Встановлення даного факту необхідно позивачу для реалізації свого права на приватизацію житла у частині житлових чеків. Враховуючи вищезазначені норми права, обставини справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved