Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Представник позивача звернулась до суду в інтересах позивача з позовом про зменшення розміру аліментів, де зазначає, що 27 лютого 2024 року Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї чверті його доходу, щомісячно і до повноліття дитини. Зазначає, що при видачі судового наказу матеріальний та сімейний стан платника аліментів не враховувався. Тому, з урахуванням уточнень, просить зменшити розмір аліментів з 1/4 частини до 1/5 частини всіх видів доходу. Процесуальні дії у справі. 04 квітня 2024 року позовна заява отримана судом. 12 квітня 2024 року отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача. 15 квітня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито, витребувано докази. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання Позивач та його представник в підготовче засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надала клопотання про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Відповідач та її представник подали заяви про визнання позову, просять розглянути справу без їх участі, не заперечують проти ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Відповідно до ч.1\~ст. 206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначив про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Інших заяв (клопотань) від сторін не надходило. Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, не здійснювалась. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивач є батьком [PERSON] , [INFO] , який на даний час навчається в Академії праці, соціальних відносин і туризму на денній платній формі навчання, стипендію не отримує. Термін навчання з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є сторони. 27 лютого 2024 року у справі №213/369/24 Інгулецьким районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітної плати (доходу), щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини. Дохід відповідача у 2023 році склав 153\~514,28 грн за рік, у 2024 році 394,01 грн. Позивач має батьків, які за віком пенсіонери та мають пенсію, субсидій не отримують. Позивач працює старшим майстром у ПАТ «ІНГЗК» та його заробітна плата до виплати за період з 01 вересня 2023 року по 29 лютого 2024 року склала 227\~412,42 грн. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які врегульовані Сімейним Кодексом України. Норми права, які застосовує суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для вимоги останнього про зменшення розміру аліментів. У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З аналізу даних правових норм видно, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, суд дійшов такого висновку. Відповідно до вимог\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд виходить з вимог ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Стандарт доказування, тобто ступінь доведеності обставин справи сторонами є питанням досить складним для Суду, яке він вирішує у кожній справі окремо. Загальне правило, сформульоване у рішенні по справі Ireland v. the United Kingdom (5310/71, § 161, 18 January 1978) наступним чином: оцінюючи докази Суд застосовуватиме стандарт доказування «поза розумним сумнівом», але додає, що такий доказ може слідувати з співіснування достатньо сильних, чітких та узгоджених припущень або інших схожих неспростованих презумпцій факту. В цьому контексті поведінка Сторін при отриманні доказу також приймається до уваги. За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи матеріальний та сімейний стан платника, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Щодо розподілу судових витрат. Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не порушувалось. На підставі викладеного,

Outcome: approved