Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

04.11.2022 року представник позивача [PERSON] - адвокат Мелех Д.О. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06.06.2021 близько 19 год. 10 хв. на автодорозі Золочів-Ясенів, в напрямку с. Єлиховичі, Золочівського району Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода, в якій водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz», д.н. [NUMBER] допустив зіткнення з автомобілем марки «Ford Mustang», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а власник автомобіля «Ford Mustang», заподіяна матеріальна шкода. Постанову Золочівського районного суду Львівської області від 13.09.2022, залишеною, без змін постановою Львівського апеляційного суду від 26.10.2022 у справі №445/612/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Ford Mustang», д.н.з. [NUMBER] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Країна» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР1133100. [PERSON] звернувся до ПРАТ «СК «Країна» з Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та Заявою на виплату страхового відшкодування. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР1133100 за шкоду заподіяну майну становить 130 000 грн., франшиза - 0,00 грн. ПрАТ «СК «Країна» листом №10375 від 01.12.2022 повідомила про прийняте рішення по страховій справі №66882 та 01.12.2022 виплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 130 000 грн. Відповідно до Висновку експерта №22277 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи, за договором з учасником справи для подання до суду у цивільній справі, складеного 15.12.2022 судовим експертом Холодцовим Д.В. розмір відшкодування завданої шкоди, пов`язаної з «фізичним знищенням» автомобіля «Ford Mustang», д.н.з. [NUMBER] , визначена як різниця вартості автомобіля до та після ДТП, становить 384 865,00 грн. Оскільки ПРАТ «СК «Країна» здійснило позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 130 000 грн, відтак різниця між майновою шкодою, завданою позивачу пошкодженням належного йому автомобіля марки «Ford Mustang», д.н.з. [NUMBER] та отриманим позивачем страховим відшкодуванням складає 254 865,35 грн. (384865,00-130000,00=254 865,35). Враховуючи вищезазначене, відповідач зобов`язаний сплатити різницю між фактичним розміром завданої шкоди пов`язаної з «фізичним знищенням» автмобіля марки «Ford Mustang», д.н.з. [NUMBER] і сумою страхового відшкодування. Крім цього, зазначає, що між Позивачем, як клієнтом, та АО «Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП «Автопоміч», укладено договір №0033-ц про надання професійної правничої (правової) допомоги від 06.07.2021, а відтак, позивач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді першої інстанції - до 50 000.00 грн. Заявою про виправлення описки, вважав вірним не 50 000 грн., а 90 000 грн. 11.06.2024 адвокатом Мелех Д.0. була подана заява про стягнення судових витрат із Скурського в сумі 111300 грн. Крім цього, позивачем було понесено витрати пов`язані із сплатою судового збору за подання позовної заяви майнового характеру у розмірі 2548,65 грн. та витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 3500,00 грн., що підтверджується Договором про надання експертних послуг №22277 від 03.11.2022 року, платіжною інструкцією №@РL918675 від 16.11.2022 року та актом наданих послуг від 15.12.2022. Ухвалою судді від 28.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Копію ухвали направлено учасникам справи. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги пиідтримали просили задовольнити. В судовому засіданні відповідач та його представник, позовні вимоги визнали частково, подали письмові пояснення. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно п.п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суд України у п. 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. Разом з тим, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судом встановлено, що 06 червня 2021 року, о 19 год. 10 хв., на автодорозі Золочів-Ясенів, в напрямку с. Єлиховичі, Золочівського району, Львівської області, керуючи автомобілем «Mercedes Benz» C180, р.н. [NUMBER] , перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам руху, не врахував дорожньої обстановки, перешкодивши маневру обгону автомобілю Ford Mustang, р.н. [NUMBER] , внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Ford Mustang», р.н. [NUMBER] , під час якого автомобілі отримали технічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 10.1,14.3 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постанову Золочівського районного суду Львівської області від 13.09.2021, залишеною без змін, постановою Львівського апеляційного суду від 26.10.2022 у справі №445/612/22, [PERSON] визнно винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Частиною 4 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, які мали місце 06.06.2021, а також вина у такому, визначена судовим рішення, яке набрало законної сили, в силу статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню у ході розгляду даної цивільної справи. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Ford Mustang», р.н. [NUMBER] була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «Країна», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР1133100. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Згідно вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню. Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування» (далі - Закон №85/96-ВР)). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року (далі - Закон № 1961-IV). Законом № 1961-IV визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди. Згідно з статтею 3 Закону №1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до статті 5 вказаного Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого. У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону № 1961 IV). Відповідно до положень ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. За змістом зазначеного Закону (статті 9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Пунктом 35.1 статті 35 Закону передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до п. 2 ст. 34 Закону страховик протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Положеннями п. 3 ст. 34 Закону встановлено, що якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). За положеннями статті 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial