Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьох років. Позов обґрунтований тим, 27.05.2023 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюб. За час шлюбу мають спільну дитини [PERSON] , [INFO] . Відносини між сторонами фактично припинені, проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, не має змоги працювати, щоб забезпечити дитину та себе усім необхідним. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі частини заробітку (доходу) відповідача до досягнення [PERSON] трирічного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 28.05.2024 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Ведмедовської Г.О. \~надійшло клопотання про зупинення провадження\~\~на підставіп.6\~ч.1ст.251 ЦПК України у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням\~у справі №314/1937/24 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Вільнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька дитини. Ухвалою від 29.05.2024 представнику позивача відмовлено у задоволенні клопотання. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, 27.05.2023 року між [PERSON] та [PERSON] , укладено шлюб , який зареєстрований Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис, №94. За час шлюбу у них [INFO] народилася спільна дитина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 16.02.2024 року Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає разом з матір`ю, батько допомоги на утримання дитини не надає. Як встановлено в судовому засіданні, батько дитини матеріальну допомогу на її утримання не надає, відповідно до вимог ст.ст.180, 181 СК України має обов`язок брати участь у їх утриманні та вихованні до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з положень ст. 182 СК України, згідно до яких враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Вимогами ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. У Сімейному кодексі України не встановлено максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співрозмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. Як і раніше, в першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного Кодексу України). При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та взяти до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Доводи щодо наявності спору про батьківство суд не приймає до уваги, оскільки згідно ч. 2 ст. 252 ЦПК не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів з підстави наявності спору про батьківство (материнство). Крім того відсутність належного утримання матері дитини під час не вирішення спору щодо батьківства не сприяє інтересам дитини, крім того відповідач жодними доказами не спростував неналежне утримання дитини, за таких обставин суд керується як найкращими інтересами дитини. У зв`язку з тим, що малолітня дитина сторін проживає з матір`ю, позивач має право на утримання від батька дитини коштів до досягнення [PERSON] , [INFO] , трьох років. З урахуванням встановленого, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає можливим вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача на утримання дружини в розмірі частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. З урахуванням вимог ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України щодо присудження аліментів за рішенням суду від дня подання позовної заяви, стягнення аліментів з відповідача на утримання позивача повинно бути розпочатим з 10.04.2024року. На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved