Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-11 00:00:00

У серпні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що з червня 2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння. Позивач зазначає, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам дитини. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 вересня 2023 року вказану справу передано судді Митрофановій А. О. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 08 вересня 2023 року залишено позовну заяву без руху. 13 жовтня 2023 року позивачем усунуто недоліки. 03 листопада 2023 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін за вищевказаним позовом. Розпорядженням керівника апарату суду Щерби А. від 06 лютого 2024 року № 67 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 760/20133/23, провадження № 2/760/1481/24, у зв`язку з відрахуванням зі штату суду головуючої судді Митрофанової А. О., пов`язаного із закінченням строку відрядження, відповідно до наказу голови суду від 01 лютого 2024 року № 7-К. На підставі вищевикладеного та відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду для розгляду вказаної цивільної справи визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М. 20 лютого 2024 року ухвалою суду вищевказану справу прийнято до провадження головуючим суддею Ішуніною Л. М. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, матеріали справи містять заяву позивача про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, на підставі пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України, що підтверджується конвертами, які повернулися на адресу суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», про поважність причин неявки не повідомив. У встановлений судом строк, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін справи. Частиною першою статті 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом установлено, що 12 червня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 12 червня 2015 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві серії [NUMBER] , актовий запис № 1293. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 16 вересня 2015 року; дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 17 червня 2017 року; дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 03 вересня 2019 року. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не зацікавлені у продовженні сімейного життя, тобто шлюбно-сімейні відносини фактично припинили своє існування. Згідно зі статтею 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України визначено, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження шлюбних відносин суперечитиме інтересам позивача та відповідача, враховуючи, що жодна зі сторін не зверталася до суду з клопотанням про надання строку для примирення, тобто між подружжям відсутні будь-які намагання спрямовані на відновлення сімейних відносин. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Крім того, частиною п`ятою статті 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Згідно з частиною першою статті 133 та частиною першою статті 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем, що включають судовий збір у розмірі 1 073,60 грн, підлягають стягненню на її користь з відповідача. З огляду на викладене та

Outcome: approved