Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

В травні 2024 року ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку на користь позивача борг за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2022 по 29.02.2023 у розмірі 21\~566,30 грн., а також судового збору. Як на підставу позовних вимог вказано, що в опалювальних сезонах 2021-2022 позивач здійснював постачання теплової енергії до будинку [ADDRESS] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками кв. [ADDRESS] . На ім`я [PERSON] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для розрахунків за надані послуги теплопостачання. Позивач надав теплову енергію, за яку відповідачі не оплатили, отже не виконали свої зобов`язання. Надіслана відповідачам досудова вимога № 671-ф7 від 30.11.2023 залишилась без задоволення та відповіді. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 27.05.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.07.2024 закрито провадження в частині вимог до [PERSON] . Представник позивача ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином. Повідомлення відповідачів [PERSON] , [PERSON] про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів. Направлена на їх адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання. Відповідачі причини своєї неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву не надали. За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» є суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва, в тому числі до житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалюваних сезонів (а.с. 6). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав від 12.05.2024 кв. [ADDRESS] належить на праві власності: [PERSON] 1/3 частина, [PERSON] 1/3 частина, [PERSON] 1/3 частина (а.с. 15). Відомості про інших співвласників кв. [ADDRESS] відсутні (а.с. 15). На ім`я [PERSON] було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для розрахунків за надані послуги теплопостачання. У відповідності до витягу з Реєстру територіальної громади м. Миколаєва від 10.05.2024 № 16.27-388014-2024 за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] ( [INFO] ), [PERSON] (а.с. 13). Позивачем в спірний період була надана теплова енергія для опалення до будинку, в якому розташована квартира, якою користуються відповідачі. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Зазначена норма закону зобов`язує споживачів оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 15.03.2018 у справі 401/710/15-ц. Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати відповідачам послуги з постачання теплової енергії, а відповідачі повинні за них сплачувати в силу приписів статті 11 ЦК України. Проте відповідачі отримані послуги в повному обсязі не оплатили. За період з 01.01.2022 по 29.02.2023 виникла заборгованість в розмірі 21\~566,30 грн. (а.с. 3). 30.11.2023 відповідачам було надіслано досудову вимогу (в порядку врегулювання сплати боргу) № 671-ф7 про оплату боргу, який утворився станом на 30.11.2023, яку відповідачами виконано не було (а.с. 7). Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.02.2024 по справі №\~489/639/24 відмовлено у видачі судового наказу про стягнення боргу з [PERSON] , [PERSON] на користь ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» (а.с. 9). Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Положеннями статей 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач є споживачами послуг з постачання теплової енергії, відповідно вони є боржниками у зобов`язальних правовідносинах з ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль». Враховуючи, що позивачем доведено заявлений у позові розмір заборгованості, який утворився через неналежне виконання відповідачами грошових зобов`язань з оплати спожитих послуг, суд, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3\~028,00 грн., по 1\~514,00 грн. з кожного.

Outcome: approved