Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

У серпні 2023 року до Кіровського районного суду м. Кіровограда звернулась\~ [PERSON] з позовом до Управління комунальної власності Кропивницької міської ради, Кропивницької міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на квартиру під номером\~ [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування поданого позову зазначено, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Будучи спадкоємцем першої черги, позивач звернулась до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу, із заявою про видачу свідоцтва про спадщину, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на спадкове майно, що складається з квартири під номером [ADDRESS] . Відповідно до дубліката договору купівлі-продажу, виданого 17 жовтня 2001 року, приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу за р. № 3103 на ім`я [PERSON] замість втраченого договору купівлі-продажу, посвідченого тим же нотаріусом 30 вересня 1996 року за реєстровим № 3368, зареєстрованого Кіровоградським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 22 жовтня 2001 року та записано у реєстрову книгу № 49, за реєстровим № 12386 за [PERSON] , вбачається, що квартира під номером [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] . Відповідно до архівної довідки, виданої 20 вересня 2022 року Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» вказано, про те, що згідно, архівних відомостей наявних в архіві ОКП «Кіровоградське ООБТІ», станом до 01 січня 2013 року, реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна квартири під номером [ADDRESS] проведена на ім`я [PERSON] на підставі дубліката договору від 17 жовтня 2001 року р. №3103, приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Ваврентович В.І., зареєстровано 22 жовтня 2001 року, договір купівлі продажу від 30 вересня 1996 року за реєстровим № 3368. Вказано, що шлюб між [PERSON] , померлою [INFO] та [PERSON] , [INFO] , померлим [INFO] , був зареєстрований 14 жовтня 1978 року Хлоп`яницькою сільською радою Сосницького району Чернігівської області, а/з №11 від 14 жовтня 1978 року та розірваний 07 лютого 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сосницького районного управління юстиції Чернігівської області, а/з №27 від 07 лютого 2011 року на підставі рішення місцевого суду Кіровського району м. Кіровограда від 26 вересня 2007 року, справа №2-4169/07, тому нотаріус вважає, що вищевказана квартира є спільною сумісною власністю колишнього подружжя. Враховуючи вищезазначене, нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 листопада 2023 року, якою відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, після смерті її матері, [PERSON] , померлої [INFO] , через що виникла необхідність звернутися до суду для оформлення права власності у порядку спадкування. Позивач вказувала, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 14 жовтня 1978 року, а в листопаді 1981 року припинили спільне проживання, [PERSON] відразу переїхав з міста Кіровограда (Кропивницького) на постійне місце проживання в село Хлоп`яники Сосницького району Чернігівської області, що підтверджується довідкою від 08 лютого 2023 року №17-11/3-104, виданою Сосницькою селищною радою Чернігівської області та архівною довідкою від 16 лютого 2023 року № 07-02/59, виданою Сосницьким трудовим архівом. [PERSON] придбала квартиру під номером [ADDRESS] , 30 вересня 1996 року, в той час, коли шлюб з [PERSON] фактично було вже припинено 14 років тому, відповідно спірна квартира є її особистою приватною власністю. Саме тому, за життя [PERSON] не звертався, а ні до [PERSON] , а ні до суду з питанням поділу майна подружжя та не заявляв своїх прав на вищезазначену квартиру. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Витребувано у приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Сотник Н.Л. копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , у Сосницькій державній нотаріальній конторі інформацію про подачу заяв про прийняття або про відмову від спадщини із зазначенням адрес спадкоємців після смерті [PERSON] , чи видавалось свідоцтво про право на спадщину та надати із спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) інформацію щодо\~ посвідчення [PERSON] \~ заповітів. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 червня 2024 року закрито підготовче провадження, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні. Представник позивача, адвокат Васильченко З.С. у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача, Управління комунальної власності Кропивницької міської ради направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, просив розглядати справу на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача, Кропивницької міської ради надав до суду заяву, просив розглядати справу за його відсутності, за наявними в матеріалах справи документами. За правилом частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. Будучи спадкоємцем першої черги, позивач звернулась до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу, із заявою про видачу свідоцтва про спадщину, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на спадкове майно, що складається з квартири під номером [ADDRESS] . Квартира під номером [ADDRESS] , на праві приватної власності належить [PERSON] , що підтверджується дублікатом договору купівлі-продажу, виданого 17 жовтня 2001 року, приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу за р. №3103 на ім`я [PERSON] замість втраченого договору купівлі-продажу, посвідченого тим же нотаріусом 30 вересня 1996 року за реєстровим №3368, зареєстрованого Кіровоградським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 22 жовтня 2001 року та записано у реєстрову книгу №49, за реєстровим №12386. Відповідно до архівної довідки, виданої 20 вересня 2022 року Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» вказано, про те, що згідно, архівних відомостей наявних в архіві ОКП «Кіровоградське ООБТІ», станом до 01 січня 2013 року, реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна квартири під номером [ADDRESS] проведена на ім`я [PERSON] на підставі дубліката договору від 17 жовтня 2001 року р. №3103, приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Ваврентович В.І., зареєстровано 22 жовтня 2001 року, договір купівлі продажу від 30 вересня 1996 року за реєстровим № 3368. За даними Державного реєстру речових прав\~ на нерухоме майно, право власності на квартиру [ADDRESS] , за [PERSON] , не зареєстроване. Спадкодавець на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , сама. Шлюб між [PERSON] , померлою [INFO] та [PERSON] , [INFO] , померлим [INFO] , був зареєстрований 14 жовтня 1978 року Хлоп`яницькою сільською радою Сосницького району Чернігівської області, а/з №11 від 14 жовтня 1978 року та розірваний 07 лютого 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сосницького районного управління юстиції Чернігівської області, а/з № 27 від 07 лютого 2011 року на підставі рішення місцевого суду Кіровського району м. Кіровограда від 26 вересня 2007 року, справа № 2-4169/07. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Сотник Н.Л.\~ від 24 листопада 2022 року №145/02-31, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, після смерті її матері, [PERSON] , померлої [INFO] , з підстав того, що неможливо визначити склад спадкового майна,\~ а саме частку спадкодавця у праві власності на вказану вище квартиру, на яку має видаватися свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до вимог частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами статті 328 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Положеннями статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із частиною першою статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Частиною першою статті 1262 ЦК України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.\~\~\~ Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності. Суд вважає, що неможливість позивачем отримати свідоцтво про право на спадщину за законом є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб`єктами цивільних та інших правовідносин. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову як такого, що ґрунтується на вимогах закону.

Outcome: approved