Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

I.Виклад позицій позивача та відповідача. 29 квітня 2024 року Кредитна спілка «Метроном» (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості за кредитними договорами, посилаючись на\~те,\~що 16.11.2021між\~КС «Метроном»\~та [PERSON] укладено кредитний\~договір №\~ША-00460/21,\~відповідно до\~якого останній\~ отримав\~кредит на\~споживчі цілі\~у розмірі\~27000\~ грн.\~зі сплатою\~відсотків за\~користування кредитом\~у розмірі\~36\~%\~на рік\~строком \~з 16.11.2021\~по 16.11.2022.\~Відповідач не виконує зобов`язання щодо погашення кредиту, у зв`язку із чим станом на 23.04.2024 виникла заборгованість в сумі 34700,82 грн., з яких 22263,56 грн. прострочена заборгованість по основному боргу, 12437,26 грн. прострочена заборгованість по відсотках, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] повторно на виклик суду не прибув. ІІ.\~Заяви (клопотання)\~учасників справи. 23.05.2024 до суду поступила письмова заява від представника позивача [PERSON] про розгляд справи у відсутності представника КС «Метроном», позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 51). Інших заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, від учасників судового процесу до суду не надходило. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 02 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 28 травня 2024 року, з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від сторін про інше не надходило. Вказаною ухвалою суду відповідачу [PERSON] запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву (а.с. 28-29). Ухвалу суду від 02.05.2024 разом з копією позовної заяви, додатками до неї направлено на адресу відповідача [PERSON] , однак поштова кореспонденція повернулася до суду з відміткою УКРПОШТА «за закінченням терміну зберігання» (а.с.49). 28.05. та 14.06.2024 у зв`язку з неявкою у судове засідання усіх осіб, які беруть участь у розгляді справи, судові засідання відкладено на 14.06. та 05.07.2024 відповідно (а.с.52, 55). З метою повідомлення відповідача [PERSON] про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів 28.05. та 14.06.2024 на веб - порталі "Судова влада" судом розміщені оголошення про виклик відповідача [PERSON] у судові засідання на 14.06. та 05.07.2024 (а.с. 53, 56). Таким чином, відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (ч.11 ст.128 ЦПК України). Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подав, повторно на виклик суду не прибув по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошень про виклик на веб - порталі "Судова влада" (а.с. 53,56). Про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності або про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. За правилами ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, у суда наявні підстави для заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, про що суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259, ст.ст. 280 - 281 ЦПК України, постановив ухвалу. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами - немає. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено факт укладення між КС «Метроном» в особі начальника відділення «Шаргородське» [PERSON] та [PERSON] 16.11.2021 кредитного договору № ША-00460/21, згідно з яким останній отримав у КС «Метроном» кредит в сумі 27000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік, з умовами їх погашення згідно з графіком погашення кредиту строком з 16.11.2021 по 16.11.2022 (п.п.1.1., 1.2., 3.3. Договору) (а.с. 4-5). Кредит видано готівкою відповідно до п.2.4. Договору, що підтверджується видатковим касовим ордером від 16.11.2021 (а.с.7). Датою отримання кредиту вважається дата видачі позичальнику суми кредиту готівкою через касу (п.2.5 Договору). Згідно з п.1.1. Договору, кредитна спілка надає кредит позичальнику на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. Погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається в такому порядку першочергово проценти, а в наступну чергу сума кредиту (п.3.4. Договору). Позичальник проводить погашення кредиту та процентів за користування кредитом через касу кредитодавця або на поточний рахунок кредитодавця, що передбачено п.3.7 Договору. Зобов`язання позичальника щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом забезпечується заставою та/або порукою та іншими видами забезпечення, що не заборонені законодавством, що передбачено п.4.1.Договору. Кредитний договір вступає в силу з моменту його підписання, строк дії цього договору становить один рік з моменту його укладання, а його дія припиняється після закінчення цього строку та у випадку набрання чинності судовим рішенням про припинення дії цього договору (п.п.10.1., 10.2., 10.3.2 Договору). Відповідач [PERSON] припинив виплати по поверненню кредиту та відсотків за його користування внаслідок чого станом на 23.04.2024 виникла заборгованість в сумі 34700,82 грн., з яких 22263,56 грн. прострочена заборгованість по основному боргу, 12437,26 грн. прострочена заборгованість по відсотках (а.с.8). Заборгованість за кредитним договором нараховано відповідно до діючого законодавства та умов договору. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджується кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 постанови ПВС України від 12.06.2009 №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»). При цьому суд враховує позиції ЄСПЛ щодо аргументації судових рішень, закріплені, зокрема в п.42 рішення «Бендерський проти України» від 15.11.2007, в якому наголошується, що відповідно до\~практики,\~яка відображає\~принцип належного\~здійснення правосуддя,\~судові рішення\~мають достатньою\~мірою висвітлювати\~мотиви,\~на яких\~вони базуються.\~Межі такого\~обов`язку можуть\~різнитися залежно\~від природи\~рішення та\~мають оцінюватись,\~виходячи з\~обставин кожної\~справи (рішення\~«Руїз Торійа\~проти Іспанії»\~від 09.12.1994).\~Конвенція не\~гарантує захист\~теоретичних та\~ілюзорних прав,\~а гарантує\~захист прав\~конкретних та\~ефективних (рішення\~«Артіко проти\~Італії» від\~13.05.1980). Право може\~вважатися ефективним,\~тільки,\~якщо зауваження\~сторін насправді\~"заслухані",\~тобто належним\~чином вивчені\~судом \~(п.33\~рішення від\~21.03.2000\~у справі\~«Дюлоранс проти\~Франції»;\~пп.\~32\~ 35\~рішення від\~07.03.2006\~у справі\~«Донадзе проти\~Грузії»). Згідно положень ч.1 ст.\~4\~ЦПК України,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений \~ \~ \~ \~ законом або договором (стаття 5 ЦПК України). За приписами ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України). Постановою Пленуму ВС України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Частиною 3 статті 12, статтями 76 - 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Засобами доказування у цивільній справі є показання свідків, письмові докази, речові і електроні докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідач [PERSON] не використав можливість і право реалізувати свої процесуальні права, визнати позовні вимоги, заперечувати проти позову, надати докази у підтвердження своїх заперечень, на виклик суду повторно не прибув. Небажання [PERSON] \~надати відзив\~та докази\~в обґрунтування\~своїх заперечень\~проти позову,\~з`являтися на\~виклик суду,\~дає \~суду право\~ обмежитись\~доказами,\~наданими позивачем. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини позики, а саме кредиту, за договором якого банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. \~ \~ \~ \~ Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому на підставі ст.1048 ЦК України (ч.2 ст.1050 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). VІ.\~Висновки суду Аналіз перевірених\~і оцінених\~у судовому\~засіданні доказів\~у підтвердження\~позовних вимог\~переконує суд,\~що позивачем\~ КС\~«Метроном» \~надано належні,\~достовірні та\~допустимі докази,\~в силу\~вимог ст.ст.\~76\~-\~81\~ ЦПК\~України на підтвердження того, що між відповідачем та кредитною спілкою склалися кредитні правовідносини, в яких КС «Метроном» є кредитором, а відповідач боржником. Позивач умови договору виконав, відповідач взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного\~повернення кредиту\~не виконує,\~в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 23.04.2024 виникла заборгованість в сумі 34700,82 грн., з яких 22263,56 грн. прострочена заборгованість по основному боргу, 12437,26 грн. прострочена заборгованість по відсотках. За таких обставин, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь КС «Метроном» заборгованості за кредитом, оскільки відповідачем не доведено факт виконання умов договору і повернення кредиту та процентів за користування ним, чим право КС «Метроном» порушено і підлягає судовому захисту. VІІ. Розподіл судових витрат Відповідно до ч.1\~ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Згідно з вимогами ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь КС «Метроном» судовий збір в сумі 3028 грн. (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved