Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

У лютому 2024 року [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що з 15 жовтня 2016 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Сторони мають спільного сина - [PERSON] . [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2021 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач проживає окремо, спільний син перебуває на утриманні позивача. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини час від часу. Зважаючи на вищезазначені обставини, позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05.07.2024 відкрито провадження у справі розгляд якої здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву, в якій просить проводити судовий розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час і місце слухання справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву на позовну заяву до суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2016 року. Від шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серїї - [NUMBER] , виданого Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 27 червня 2018 року, актовий запис № 1663. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 лютого 2021 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , зареєстровано Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27 липня 2021 року, актовий запис № 137. З пояснень позивача у позовній заяві судом встановлено, що обов`язки щодо утримання та виховання спільного сина несе позивач самостійно, відповідач та не бере участі у вихованні сина матеріальну допомогу надає час від часу. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1, ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. За положеннями ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За правилами ч. 1-2, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , суд враховує вік, стан здоров`я дитини, та виходить з того, що відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Перебування на утриманні відповідача, крім спільного сина із позивачем, інших неповнолітніх дітей та/або непрацездатних осіб - судом не встановлено. Відповідач в судове засідання не з`явився, тому встановити його місце роботи і щомісячний дохід не надалось можливим, і за таких обставин суд вважає необхідним стягнути аліменти у частці від щомісячного доходу відповідача, як просить позивач. Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 рок №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає необхідним, приймаючи до уваги обов`язок відповідача утримувати свою дитину, відсутність відомостей про його доходи, склад сім`ї, його стан здоров`я, враховуючи вік та стан здоров`я дитини, задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісяця на користь позивача на утримання дитини, починаючи з 16.02.2024 - дня подачі позову до суду і до досягнення нею повноліття, на переконання суду такий встановлений розмір аліментів на утримання дитини буде достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім того, позивач не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь матеріальної допомоги на лікування або навчання дитини в порядку ст.185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно ст. 192 СК України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн., від сплати якого позивач була звільнена при зверненні до суду з даним позовом відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved