Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

Позивачі звернулися у суд з позовом, який в подальшому уточнили, в якому просять скасувати усиновлення [PERSON] та [PERSON] неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , встановленого рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 18.01.2016 у справі №463/6231/15-ц; в актовий запис про народження №1836, складеного 28.03.2009 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції внести зміни - в графі батько дитини записати « [PERSON] » замість «громадянин України [PERSON] », в графі матір дитини записати « [PERSON] » замість «громадянка України [PERSON] », як це було до усиновлення; неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , передати під опіку органу опіки та піклування за місцем первинного обліку до його усиновлення.Свої вимоги обґрунтовують тим, що вони перебувають у шлюбі з 25.11.1999. У шлюбі власних дітей не мали, тому у 2015 році виявили бажання усиновити дитину. Пройшовши всі необхідні процедури, на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 18.01.2016 вони усиновили [PERSON] , [INFO] . Після усиновлення вони стали жити однією сім`єю. [PERSON] навчався спочатку у ліцеї №75 ім. Лесі України ЛМР, згодом був зарахований до СЗШ №77 у м. Львові з поглибленим вивченням економіки та управлінської діяльності. З початком їхнього сімейного життя вони виховували його бути охайним, був доглянутий та забезпечений усім необхідним. Вони допомагали йому бути соціально активним, турбувались про його духовний та фізичний розвиток. З часом їхні відносини з сином погіршились. У нього почались проблеми у школі, прогулював уроки, часто порушував правила поведінки, конфліктував з однолітками, втікав з дому, перестав ночувати вдома. Рідко виходить з ними на зв`язок. Вони довго намагались налагодити стосунки з сином, проте результату це не принесло. [PERSON] часто втікав з дому та не ночував у ньому, його місцезнаходження встановлювалось працівниками поліції, у результаті чого на них складали протоколи про адміністративне правопорушення. [PERSON] не розуміє і не визнає своєї провини, не сприймає жодних вказівок та попереджень, покарання, не розуміє небезпеки і наслідки своїх вчинків. Вони не користуються авторитетом у дитини. Їхні звернення до спеціалістів позитивних результатів не дали, стосунки між ними і дитиною не налагодились, між ними і дитиною склалися сосунки, які роблять неможливим їхнє спільне проживання і виконання ними своїх батьківських обов`язків, незалежно від їхньої волі, тому вони просять позов задовольнити. В судовому засіданні позивачі та їх представник позов підтримали, дали пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та доповнили, що тривалий час у них виникають труднощі із спілкуванням та вихованням сина, він часто втікав і не ночував вдома. З жовтня 2023 року син проживає у КУ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» і повертатись додому не бажає. Вони не мають на нього впливу та не користуються у нього авторитетом, а тому такі обставини роблять неможливим виконання ними своїх батьківських обов`язків, а тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування позов визнала та зазначила, що підтримує висновок про доцільність скасування усиновлення дитини [PERSON] , [INFO] , оскільке таке відповідає інтересам дитини, просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник третьої особи КУ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» Львівської міської ради щодо задоволення позовних вимог не заперечила, зазначила, що скасування усиновлення відповідає інтересам [PERSON] , [INFO] , при цьому він сам бажає скасування його усиновлення, а тому просить позов задовольнити. Заслухавши пояснення позивачів та їх представника, представника Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування, беручи до уваги думку третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що з 25.11.2099 [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Відділом РАГС Залізничного району м. Львова, актовий запис № 442 /а.с. 12/. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 18.01.2016 у справі №463/6231/15-ц заяву [PERSON] , [PERSON] , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації м.Львова, Дитячий дошкільний будинок №1, Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації м.Львова про усиновлення задоволено частково. Вирішено усиновити [PERSON] , [INFO] , громадянином України [PERSON] , [INFO] , та громадянкою України [PERSON] , [INFO] - визнавши їх батьками дитини. Зобов`язано відповідний відділ реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції внести зміни в актовий запис про народження [PERSON] №1836 від 28.03.2009 року, а саме: в графі батько дитини записати « [PERSON] » замість « [PERSON] », в графі мати дитини записати « [PERSON] » замість « [PERSON] », в графі по-батькові змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] ». В графі прізвище змінити з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Ім`я дитини залишити без змін. Дату народження дитині залишити без змін /а.с.13/. Відповідно до п. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , вбачається, що [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] і [PERSON] /а.с.14/. Відповідно до психолого - педагогічної характеристики учня 5-А класу ліцею 75 імені Лесі України [PERSON] , згідно з результатами проведення методик про сприйняття дитиною його сім`ї, [PERSON] відчуває гіперопіку з боку батьків, прагне брати активну участь у житті сім`ї, щоб враховували його думку і побажання /а.с.15/. Згідно із характеристикою колишнього учня 7-Б класу СЗШ №77 м. Львова [PERSON] встановлено, що стосунки з однокласниками в [PERSON] були досить рівні, але останнім часом стали проявлятися випадки агресії (бійки, суперечки). В окремі дні приходив на уроки не в зовсім належному стані: голодний, втомлений, не виспаний, не переодягнений у свіжий одяг. Це пояснював тим, що кілька днів не ночував вдома, а уроки не відвідував. Учень мав часті розмови з класним керівником, був ініціатором окремих з них. Потребує моральної підтримки, довіри зі сторони дорослих, хоча багатьох свої вчинків пояснити не може. Батьки завжди цікавилися навчанням та поведінкою [PERSON] . Підтримували тісний зв`язок з класним керівником. Приходили до школи, щоб забрати його після уроків і припинити бродяжництво /а.с.16/. Відповідно до характеристики на [PERSON] , [INFO] , №106-вих від 07.07.2021, виданої Центром соціальної підтримки дітей та сім`ї «Рідні», пізнавальний розвиток відповідає рівню дитини. [PERSON] схильний до екстравертованого темпераменту, комунікабельний, вміє налагоджувати контакт з дітьми і дорослими та входити в довіру. Згідно проведених методик дитина придушує свою вразливість та емоційність, розглядаючи їх як основу для формування ілюзій. Намагається за будь-яку ціну уникати подальших розчарувань. Вважає, що його обманюють і зловживають його довірою. Його настороженість легко перетворюється в підозру та недовіру до людей, світу. З дорослими намагається вирішувати конфліктні ситуації в конструктивний спосіб. У дитини спостерігається надмірна вимогливість до батьків /а.с.18/. Окрім цього, судом досліджені постанови Залізничного районного суду м. Львова, згідно з якими [PERSON] та [PERSON] неодноразово притягались до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків по відношенню до сина [PERSON] /а.с.19-26/. Також судом встановлено, що відповідно до скерування відділу "Служба у справах дітей" Залізничного району до відділення "Термінове влаштування дітей" [INFO] » від 10.11.2023 у зв`язку із втечею та відмовою дитини повертатись до дому, влаштовано [PERSON] , [INFO] , де він перебуває по даний час. Окрім цього, неповнолітній у даний заклад поміщений був неодноразово, попередньо влаштовувався за аналогічних підстав та перебував з 07.06.2021 по 26.07.2021 та з 26.08.2021 по 07.12.2021. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Згідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Зі змісту ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» вбачається, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. За змістом ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися із максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Статтею 207 СК України встановлено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого ст.282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно ч. ч. 3-5 ст.232 СК України з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 238 СК України, усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання, якщо дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; та якщо між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Усиновлення скасовується від дня набрання чинності рішенням суду. Згідно ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 5 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають відповідальність, права і обов`язки батьків і у відповідних випадках членів розширеної сім`ї чи общини, як це передбачено місцевим звичаєм, опікунів чи інших осіб, що за законом відповідають за дитину, належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення визнаних цією Конвенцією прав і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянута), ратифікованої Законом України № 3017-VI від 15 лютого 2011 року, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. Отже, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років. Основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди між усиновлювачем та усиновленим в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача та інші обставини, що негативно впливають на емоційний стан дитини. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2022 року у справі № 343/1092/20 (провадження № 61-7355св21). Пленум Верховного Суду України в постанові №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров`я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив`язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан, і т. п. Відповідно до ч. ч. 1,2, 3,5 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення припиняються на майбутнє права та обов`язки, що виникли у зв`язку з усиновленням між дитиною та усиновлювачем і його родичами. У разі скасування усиновлення відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. У разі скасування усиновлення дитина передається за бажанням батьків або інших родичів їм, а якщо це неможливо, - вона передається на опікування органові опіки та піклування. У разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв`язку з усиновленням. За бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім`я, по батькові, які вона мала до усиновлення. Частиною 2 ст. 239 СК України встановлено, що у разі скасування усиновлення відновлюються права та обов`язки між дитиною та її батьками, іншими родичами за походженням. Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування надала суду висновок про доцільність скасування усиновлення [PERSON] та [PERSON] дитини [PERSON] , [INFO] , згідно з яким, враховуючи інтереси дитини, [PERSON] , [INFO] ,

Outcome: approved