Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

До Згурівського районного суду Київської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Згурівська селищна рада, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини з батьком. Представником відповідачки [PERSON] адвокатом Петренком П.І. до суду подано зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, в якому просить визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] . В обгрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем [PERSON] перебували у шлюбі та є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Вона не може дійти згоди із відповідачем щодо місця проживання їхньої дочки. У висновку Згурівської селищної ради, як органу опіки та піклування, визнано доцільним визначити місце проживання малолітньої [PERSON] з матір`ю. Визначення місця проживання дитини саме з матір`ю відповідає інтересам дитини. Ухвалою суду від 11 березня 2024 року відкрито провадження за зустрічним позовом та об`єднано зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Згурівська селищна рада, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини з батьком. Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог\~Згурівську селищну раду, як орган опіки та піклування. Ухвалою суду від 11 березня 2024 року позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Згурівська селищна рада, як орган опіки та піклування, про визначення місця проживання дитини з батьком залишено без розгляду. В судовому засіданні позивача [PERSON] та її представник [PERSON] зустрічі позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. Попередньо участь під час судового розгляду приймав представник [PERSON] - [PERSON] , повноваження якого після залишення первісного позову без розгляду були припинені. Представник третьої особи органу опіки та піклування Згурівської селищної ради Мокроносом В.І. у судовому засіданні підтримав наданий висновок про доцільність визначення місця проживання дитини разом із матір`ю [PERSON] . Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за даної явки учасників справи. В судовому засідання була заслухана думка дитини [PERSON] , яка повідомила суду, що бажає проживати з матір`ю [PERSON] , з якою у них склались хороші стосунки. Заслухавши позивачку, її представника, представника органу опіки та піклування, враховуючи думку малолітньої дитини, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 30 вересня 2011 року зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Згурівського районного суду Київської області від 03 грудня 2018 року у справі № 365/646/18 (а.с. 17 копія свідоцтва про шлюб, а.с.14-16 - копія рішення суду). У шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с. 13 копія свідоцтва про народження) Відповідно до висновку органу опіки і піклування Згурівської селищної ради щодо визначення місця проживання [PERSON] , затвердженого рішенням Виконавчого комітету Згурівської селищної ради № 357 від 09 листопада 2023 року, органом опіки та піклування встановлено, що [PERSON] створено належні умови для проживання та утримання малолітньої доньки [PERSON] . В помешканні зроблено ремонт, сім`я забезпечена необхідною побутовою технікою, продуктами харчування. Для Софії відведено окрему кімнату, в якій облаштовано місце відпочинку та навчання дитини. Враховуючи наведене, орган опіки та піклування, виходячи з інтересів дитини, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] із матір`ю [PERSON] Малолітня [PERSON] навчається у Великокрупільській гімназії Згурівської селищної ради. Мати цікавиться успіхами дочки, неодноразово відвідувала її у школі, оплатила циркову виставу, яка відбувалась у Войтівському НВК, дає дитині кишенькові гроші, купує ласощі (а.с. 90 копія довідки). Малолітня [PERSON] займається повітряною гімнастикою у Згурівській ДЮСШ та досягла у цій сфері суттєвих результатів. Мати дитини приділяє достатньо уваги дитині, приводить і забирає із занять, взаємодія із тренером налагоджена (а.с. 99 - копія характеристики). За період навчання малолітньої [PERSON] у Войтівському НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів дитячий садок» з 2018 року до кінця першого семестру 2022 року, мати дитини постійно цікавилась життям дитини, контролювала виконання нею домашніх завдань, відповідально ставилась до відвідування Софією школи. Стосунки між матір`ю та дитиною склалися довірливі та доброзичливі. [PERSON] тримала постійний звязок із класним керівником, відвідувала батьківські збори, виконувала рекомендації вчителів (а.с. 92 характеристика). До виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Згідно зі статтею 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно із частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтями 141, 150, 153, 155 СК України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У відповідності до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом. Суд виходить з того, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Діти, які не досягли 14 років, повинні проживати у встановленому місці проживання одного з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись, насамперед, з урахуванням прав та законних інтересів дитини Відповідно до пункту 1 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Зазначене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18). Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного аналізу пункту 1 статті 3, статті 9 Конвенції, частин другої, третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», статті 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Отже, при вирішенні питань про місце проживання дітей у випадку, коли їх батьки проживають окремо, необхідно дотримуватися принципу забезпечення найкращих інтересів дітей, обумовлених необхідністю забезпечити дітям повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя. Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо доцільності визначення місця проживання дитини з матір`ю. Умови проживання позивачки [PERSON] є належними для проживання малолітньої дочки. Обставин, які б перешкоджали проживанню дитини з матір`ю судом не встановлені. Крім того, суд зауважує, що після залишення без розгляду позову [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком, відповідач [PERSON] не зявляся в судові засідання та не подавав жодних клопотань. Свого ставлення до позову [PERSON] не висловив, проти визначення місця проживання дочки з матір`ю не заперечував. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визначити місце проживання малолітньої [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] . В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн, що був сплачений при подачі до суду зустрічної позовної заяви. На підставі викладено та

Outcome: approved