Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі - ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18.11.2020 між [PERSON] та Акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» (далі по тексту АТ «Креді Агріколь Банк») було укладено Кредитний договір №1/4044400. У наслідок не належного виконання зобов`язань за кредитним договором у відповідача виникла заборгованість у загальній сумі 138\~392,97 грн., яка складається з: 47\~075,57 грн. строкової заборгованості; 28\~701,63 простроченої заборгованості; 882,59 грн. нарахованих відсотків; 17\~083,18 грн. прострочених відсотків; 2\~350,00 грн. - комісії; 42\~300,00 грн. простроченої комісії. 29.08.2023 між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено Договір про відступлення прав вимоги №4-2023, відповідно до умов якого АТ «Креді Агріколь Банк» передав ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» прийняв належні АТ «Креді Агріколь Банк» Права Вимоги до Боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 15.09.2023 ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, укладеним між відповідачем та АТ «Креді Агріколь Банк», у сумі 138\~392,97 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану загальну суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2\~422,40 грн. Ухвалою суду від 01.05.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 04.06.2024 представником відповідача [PERSON] адвокатом Коротею Р.О. до суду через систему «Електронний суд» скеровано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, та зустрічну позовну заяву. Крім того, 19.06.2024 від позивача, в особі якого виступає генеральний директор [PERSON] , до суду через систему «Електронний суд» скерована відповідь відзив та клопотання про відмову у задоволенні вимоги щодо стягнення правової допомоги. Відповідно до змісту відповіді на відзив позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Зустрічна позовна заява та відзив на позов подані поза межами строків, визначених статтями 178\~та 193\~ЦПК України, представником відповідача не заявлено клопотань про поновлення строку подачі, або визнання причини пропуску строку поважною. Ухвалою суду від 08.07.2024 зустрічну позовну\~заяву повернуто відповідачу [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» про визнання недійним пункту кредитного договору у зв`язку з пропуском строку подання. З цих же підстав суд при ухваленні рішення у справі не приймає до уваги відзив на позов та відповідно відповідь на відзив. У судове засідання сторони не з`явилися. Відповідно до\~заяви від\~20.05.2024\~представник позивача [PERSON] просить розглянути справу за його відсутності, на вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомили причини неявки. Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків. За правилами статей 2, 12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст.\~77 ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. З матеріалів\~справи вбачається,\~що 18 листопада 2020 року між АТ «Креді\~Агріколь Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №1/4044400, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 100\~000, грн. строком на 60 місяців з 18.11.2022 до 17.11.2025; проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 1,40% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом пільгового періоду (700,00 грн.), проценти 15,00% річних (фіксована ставка); комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно 2,35% (а.с. 18, 19 копія договору з додатком, а.с. 11 копія паспорту споживчого кредиту, а.с. 13 копія заяви-анкети). Вказаний договір, графік платежів, заява-анкета та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем та представником банку. Перерахування грошових коштів відповідачу за Кредитним договором\~№1/4044400 від 18.11.2022 у сумі 100\~000,00 грн. на рахунок відповідача підтверджується копією платіжної інструкції №33972058-1 від 18.11.2020 (а.с. 7). Положеннями частини 1 статті 6\~ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до\~статті 1054\~ЦК України\~за кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов`язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї\~глави,\~якщо інше\~не встановлено\~цим параграфом\~і не\~випливає із\~суті кредитного\~договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до\~ст.\~1055\~ЦК України кредитний\~договір укладається\~у письмовій\~формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, судом встановлено та визнається відповідачем факт укладення кредитного договору та отримання грошових коштів на умовах, узгоджених сторонами договору. Однак, відповідач не виконав свої зобов`язання у повному обсязі, у наслідок чого станом на 15.09.2023 у нього виникла заборгованість у загальній сумі 138\~392,97 грн., яка складається з: 47\~075,57 грн. строкової заборгованості; 28\~701,63 простроченої заборгованості; 882,59 грн. нарахованих відсотків; 17\~083,18 грн. прострочених відсотків; 2\~350,00 грн. - комісії; 42\~300,00 грн. - простроченої комісії (а.с. 8 розрахунок). 29 серпня 2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №4-2023, відповідно до умов якого АТ «Креді Агріколь Банк» передав ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» прийняв належні АТ «Креді Агріколь Банк» Права Вимоги до Боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги (а.с. 20-23 копія договору з додатками, а.с. 17, 17зв. копії платіжних інструкцій). Відповідно до Реєстру прав вимоги №1 від 15.09.2023 ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, укладеним між відповідачем та АТ «Креді Агріколь Банк», у сумі 138\~392,97 грн. (а.с. 33-50). Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтями 514, 516\~ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Часиною 2 статті 517\~ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Статтею 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Положеннями частини першої статті 610\~ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст.\~599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як передбачено ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078\~ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Як передбачено ч. 1 ст.\~1081\~ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15 «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Позивач зазначає, що всупереч умов кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості на рахунок позивача, хоча й був повідомлений АТ «Креді Агріколь Банк» про зміну кредитора (а.с. 16 копія повідомлення). Сукупність наведених доказів, наданих позивачем та їх належна оцінка дають суду підстави для задоволення заявлених позивачем вимог, але частково з огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19. Оскільки п. 1.3.2. Договору визначено, що обслуговування кредитної заборгованості (комісія, яка складає 2,35% у місяць від суми кредиту) включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування Позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування Позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів, тощо. Так як вказана інформація мала надаватися відповідачу на безоплатній основі, як споживачу послуг відповідно до вимог частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 93\~742,97 грн., яка складається з: 47\~075,57 грн. строкової заборгованості; 28\~701,63 простроченої заборгованості; 882,59 грн. нарахованих відсотків; 17\~083,18 грн. прострочених відсотків. У частині стягнення комісії в сумі 2\~350,00 грн. та простроченої комісії в сумі 42\~300,00 грн. - слід відмовити. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2\~422,40 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с. 52), однак оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з врахуванням положень ст.\~141\~ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі 1\~640,86 грн. (93\~742,97 грн. (сума боргу, стягнута судом) х 2\~422,40 грн. (сума судового збору, сплачена позивачем) / (138\~392,97 грн. сума боргу, заявлена до стягнення).

Outcome: partial