Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Позивачка [PERSON] подала до суду позов до [PERSON] (відповідач), у якому просить розірвати укладений шлюб між ними шлюб, стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу в сумі 2500,00 грн. В обґрунтування вимог щодо предмета спору покликається на те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим через несумісність характерів та кардинально різні погляди і підходи до вирішення важливих життєвих і сімейних питань. Вони стали як чужі люди, між ними настала повна відсутність взаєморозуміння, різні життєві пріоритети через ігрову залежність відповідача, куди він витрачав значну частину сімейного бюджету. На даний час шлюбні відносини між ними фактично повністю припинені, спільного господарства не ведуть. Їх сім`я фактично розпалася, шлюб носить формальний характер. Просить суд не надавати терміну для примирення. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивачка у судове засідання не з`явився, однак у поданій позовній заяву просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Відповідачем подано заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову (а.с.20). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 30.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.13-14). Ухвалою судового засідання від 09.07.2024 судом постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.21). Позиція суду. Суд, зважаючи на позицію сторін, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18.11.2015 у Виконавчому комітеті Ходорівської міської ради Жидачівського району Львівської області, актовий запис №55. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Ці обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб від 18.11.2015 серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження від 11.12.2018 батьками Пелих [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі (а.с.8). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем та наявністю у сторін малолітньої дитини, що унеможливлює розірвання шлюбу безпосередньо в органі державної реєстрації актів цивільного стану за заявою подружжя. Норми права, які застосував суд. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України). Так, приписами частин 3 та 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 24, 104 та 110 СК України, які визначають добровільність шлюбу, підстави припинення шлюбу та право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя». Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак не підтримують шлюбних стосунків. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач згідний з цим, що вбачається з висловленої ними у заявах позиції. Суд зауважує, що примушування до збереження шлюбу є неприпустимим та порушуватиме права дружини, чоловіка на свободу і особисту недоторканність. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню повністю. Розподіл між сторонами судових витрат. Судовий збір. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачкою судовий збір у сумі 1\~211,20 грн підлягає стягненню з відповідача на її користь у повному обсязі. Витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України). Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. За змістом частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з частинами 3, 4 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2\~500,00 грн позивачка надала рахунок-фактуру №05.24./12 від 22.05.2024, який оформлений адвокатом Ощипком В.С. У вартість послуг наданих адвокатом по справі про розірвання шлюбу включено консультація та написання позовної заяви (а.с.9). Інших доказів на підтвердження зазначених витрат матеріали справи не містять. Суд зауважує, що для вирішення судом питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу процесуальний закон покладає на сторону (позивачку) обов`язок документально підтвердити надання їй правової допомоги. Суд звертає увагу на те, що сам по собі рахунок-фактура №05.24./12 від 22.05.2024 не є достатнім доказом надання позивачці професійної правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності (постанова Верховного Суду від 20 липня 2021 року у справі № 922/2604/20). Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що позивачкою не доведено достатніми доказами надання їй професійної правничої допомоги, тому у стягненні цих витрат слід відмовити. На підставі статей 24, 56, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved