Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. Позивач [PERSON] звернувся у Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на її користь на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі частки від доходу щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення ними повноліття. Позов обґрунтовано тим, що 09.06.2014 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, від якого у них народилися троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.10.2023 шлюб між сторонами було розірвано. Зазначає, що колишня дружина не особливо цікавиться життям їх дітей, до школи її водила із запізненням. Так після чергових втручань з боку батьки та служби захисту дітей, лише 21.09.2023 вона привезла дітей від своїх родичів додому, і тоді діти пішли до школи. Пізніше відповідачку не задовольнило те, що вона вони будуть проживати в селі, тому остання зібрала речі та поїхала в м. Рівне. Після чергових витівок відповідачки позивач із нею розлучився, але діти залишилися на його утриманні. Разом із тим, він піклуюся про дітей, але його зароблених коштів не вистачає на нормальне та повноцінне їх забезпечення всім необхідним, а їх мати про них не піклується та живе у своє задоволення. Враховуючи викладене, позовну заяву просить задовольнити. Відповідач у запропонований судом та строк та порядку відзиву на позовну заяву [PERSON] , у запропонований судом та строк та порядку відзиву на позовну заяву про стягнення аліментів, до суду не подав. Заяви та клопотання учасників справи. Заяв та клопотань від учасників цієї справи до суду не надходило. Вчинені судом процесуальні дії у справі та постановлені ухвали. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 16.05.2024, після отримання інформації про зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування) відповідача, який не має статусу підприємця, вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено місце, дату та час судового засідання у справі щодо її розгляду по суті приміщення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за адресою: м. Дрогобич, вул. Лесі Українки, буд. 32, 18.06.2023 , о 09 год.. Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Коваля Р.Г. від 18.06.2024 розгляд справи відкладено на 11.07.2024 о 09 год.. Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись. Розглянувши наявні у суду матеріали справи та давши їм належу оцінку, суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, яка є невід`ємною частиною національного законодавства держави Україна, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях Європейського Суду з прав людини трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини пов`язані зі стягненням аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин із оцінкою відповідних доказів. Так, судом встановлено, що 09.06.2014 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, від якого у них народилися троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23.10.2023 шлюб між сторонами було розірвано 13.03.2023 їхня дочка Галина досягнула повноліття, у зв`язку із чим стягнення аліментів припинилося, а тому матеріальне утримання дочки повністю змушена забезпечувати лише матір. Відповідно до акту обстеження щодо фактичної реєстрації без проживання громадянки [PERSON] , [INFO] від 26.03.2024 встановлено, що [PERSON] , [INFO] фактично зареєстрована, але не проживає в [ADDRESS] із серпня 2023 року. Інших матеріалів щодо зміни сімейного стану, погіршення (покращення) стану здоров`я сторін по справі, або ж їх матеріального становища, котрі впливають на утримання їх дитини, ними суду не подано, а судом не здобуто. \~ \~ \~ \~ Норми права та роз`яснення, котрі застосовує суд при ухваленні даного рішення, та мотиви їх застосування. Відповідно до статті 182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статей\~183,\~184 СК України\~суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~статті 182 СК України, так і положень статей\~183,\~184 СК України. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац другий частини третьої\~статті 181 СК України). Крім того, судом враховано той факт, що згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до статті 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Висновок суду за результатами розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що відповідач відзиву не подала, як будь-яких інших доказів по даній справі, а тому можна вважати позовні вимоги визнає в повному обсязі, у неї відсутні інші аліментні зобов`язання. В свою чергу, відповідачка самоусунулась від виховання дітей, не приділяє їм належної уваги, не забезпечує матеріально та не цікавиться їх життям, успіхами, досягненнями та іншим. Водночас, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним. Суд зауважує, що закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям у розмірі, необхідному для забезпечення належного та достатнього рівня життя дитини та її всебічного розвитку. Резюмуючи викладене вище, з урахуванням змін в майновому стані позивача, які зумовлені погіршенням його здоров`я у зв`язку із важким пораненням внаслідок військових дій на території України,

Outcome: approved