Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

В лютому 2024 року ТзОВ «УМ Факторинг» звернулося до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказало, що 21.02.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено договір № 2968714 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого, остання отримав позику у розмірі 10700,00грн., строком на 350 днів, шляхом переказу коштів на його банківську картку № [NUMBER] з призначенням платежу-поповнення карти та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування - знижена процентна ставка та 1,99 % від залишку суми кредиту за кожен день - стандартна процентна ставка. Станом на 10.10.2023 відповідач борг та нараховані відсотки не погасив, а наявне прострочення за договором споживчого кредиту № 2968714 від 21.02.2022 року складає 85 225,50 грн., з яких тіло кредиту 10 700 грн., відсотки 74 525,50 грн.). 26.07.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «УМ Факторинг» було укладено договір факторингу № 27072023, яким передано право вимоги за Договором споживчого кредиту № 2968714 від 21.02.2022 року. Відтак, ТОВ «УМ Факторинг» є новим кредитором та отримало право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТзОВ «УМ Факторинг» заборгованість у загальній сумі 85 225,50 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 4000 грн., сплачений судовий збір у сумі 2684 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позовну заяву, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав. За таких обставин, суд із письмової згоди представника позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Судом встановлено, що 21.02.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено договір № 2968714 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого, остання отримав позику у розмірі 10700,00грн., строком на 350 днів, шляхом переказу коштів на його банківську картку № [NUMBER] з призначенням платежу-поповнення карти та зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування - знижена процентна ставка та 1,99 % від залишку суми кредиту за кожен день - стандартна процентна ставка. На умовах п. 9.7.1, Договір підписано 21.02.2022 року шляхом використання електронного підпису позичальника. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна» (п. 9.9 Договору), які розміщені на веб-сайті, підтвердив, що повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. ТОВ «Лінеура Україна» на виконання умов Договору № 2968714 було перераховано відповідачу грошову суму у розмірі 10700,00 грн., що підтверджується Довідкою ТОВ «УПР» від 18.08.2023 року, згідно з якою на підставі Договору на переказ коштів між ТОВ «УПР» та ТОВ «Лінеура Україна», 21.02.2022 року о 19 год. 10 хв. на платіжну картку № [NUMBER] \~ перераховано кошти у сумі 10700,00 грн. Заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту становить в загальній сумі 85 225,50 грн., що складається із 10700,00 грн.\~заборгованості за тілом кредиту та 74525,50 грн.\~заборгованості за відсотками, що була вирахувана шляхом множення тіла кредиту у розмірі 10700,00 грн. на стандартну відсоткову ставку 1,99 % та на строк кредитування 350 днів. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ТОВ «Лінеура Україна» виконало своєчасно і повністю, надававши кредитні ресурси відповідачу в повному обсязі. Разом з тим, 26.07.2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «УМ Факторинг» було укладено договір факторингу № 27072023, яким передано право вимоги за Договором споживчого кредиту № 2968714 від 21.02.2022 року. Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відтак, ТОВ «УМ Факторинг» стало новим кредитором та отримало право вимоги до відповідачки за вищевказаним кредитним договором, що підтверджується витягом із Реєстру прав вимоги № 1 від 10.10.2023 року до Договору факторингу № 27072023 та платіжною інструкцією № 302 від 24.08.2023 року. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволення в повному обсязі. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до складу яких належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2ст. 137 ЦПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України). На підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг, виконаних робіт та їх вартості стороною позивача надано копія договору про надання правової допомоги № 18/09/Юр від 18.09.2023 року між адвокатом Судейкіною І.В. та ТОВ «УМ Факторинг», копія акту приймання-передачі наданих послуг №105 від 25.09.2023 року до вказаного Договору, відповідно до якого адвокат надав позивачу послуги вартістю 4000 гривень із детальним описом наданої послуги та платіжну інструкцію № 3430 від 05.10.2023 на вказану суму. Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу, які поніс позивач є реальними, доведеними та підтверджені належними доказами, а тому підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідач щодо неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не заявляв, відповідно до чого з [PERSON] на користь ТОВ «УМ Факторинг» підлягають до стягнення і витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 гривень. Окрім того, при поданні позовної заяви до суду, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн., який також належить стягнути з відповідача на користь позивача у порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved