Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

У листопаді 2023 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що за рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирних будинків [ADDRESS] створено об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «ЕЛМОНД-17». Протоколом № 12 від 20.01.2022 року Загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «ЕЛМОНД-17» затверджено кошторис на утримання багатоквартирних будинків та прибудинкової території з 01.01.2022р. з розрахунку: для житлових приміщень 13,77 грн. за кв.м. та для комерційних приміщень 9,8 грн. за кв.м. 01.18.2018р. між [PERSON] , як власником квартири [ADDRESS] та ОСББ «ЕЛМОНД-17» укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. За умовами Договору власник приміщення зобов`язується у встановленні терміни сплачувати належні платежі, економно використовувати воду, електричну та теплову енергію. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо сплати платежів, станом на 31.07.2023 року сума заборгованості за особовим рахунком відповідача складає 58\~001,57 грн., що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за період 01.01.2018-31.07.2023р. Просили суд стягнути з [PERSON] на користь об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «ЕЛМОНД-17» заборгованість по сплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 58\~001,57 грн. та судовий збір в розмірі 2\~684,00 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 серпня 2023 року відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений строк заперечення проти такого порядку не надіслали. 14 листопада 2023 року до суду надійшов відзив на позов. Не погоджуючись з позовом, відповідач [PERSON] вказав, що\~позивач здійснюючи розрахунок вартості наданих послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2018 року по 31.07.2023 року керувався не положеннями Договору №14/20-01, якій був укладений між ними, а положенням Протоколу загальних зборів Позивача № 8 від 24.06.2018р. та Протоколу № 12 від 20.01.2022р, що є неправомірним. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Також відповідачем було подано заяву про застосування строків позовної давності щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території з 01.01.2018 року до 31.07.2023 р. 17 листопада 2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Зазначає, що відповідачем не надано квитанцій сплати ним платежів за послуги за утримання будинку та прибудинкової території, також за вказаний період відповідачем не заявлялися претензії та не складалися акти неналежного надання послуг з боку позивача, що могло бути підставою для несплати. Просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.08.2023 року, номер інформаційної довідки 343007571. Згідно Рішення загальних зборів співвласників багатоквартирних будинків від 11 листопада 2016 року, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , створено об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «ЕЛМОНД-17». Протоколом № 12 від 20.01.2022 року Загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «ЕЛМОНД-17» затверджено кошторис на утримання багатоквартирних будинків та прибудинкової території з 01.01.2022р. з розрахунку: для житлових приміщень 13,77 грн. за кв.м. та для комерційних приміщень 9,8 грн. за кв.м. Відповідач отримує житлово-комунальні послуги, а саме: послуги з управління багатоквартирним будинком, які надає позивач. Доказів протилежного відповідач не надав (зокрема не надання або надання не в повній мірі чи не налженій якості послуг). При цьому відповідач, як власник нерухомого майна (квартири), не виконує зобов`язання з їх оплати належним чином, що призвело до заборгованості у відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~до житлово-комунальних послуг належить - послуга з управління багатоквартирним будинком (послуга з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій). Між [PERSON] , та ОСББ «ЕЛМОНД-17» 01.18.2018р. було укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідно до умов Договору власник приміщення зобов`язується у встановленні терміни сплачувати належні платежі, економно використовувати воду, електричну та теплову енергію. Відповідно до ч. 1ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ізст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності з ч. 1ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З матеріалів справи встановлено, що відповідач є власником квартири у будинку, який входить обслуговує позивач та яким відповідачу були надані житлово-комунальні послуги, які відповідач в свою чергу своєчасно та у повному обсязі не сплачував. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо сплати платежів, станом на 31.07.2023 року сума заборгованості за особовим рахунком відповідача складає 58 001,57 грн., що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків за період 01.01.2018-31.07.2023р. За таких обставин доводи позивача про наявність заборгованості в розмірі 58\~001,57 грн. є обгрунтованими. Положеннями ч.ч. 1 та 2 ст.\~625\~ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із частиною першою статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина першастатті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач подав суду заяву про застосування строків позовної давності, просив суд з цих підстав відмовити в позові позивачу. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Статтею 257ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Згідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Частини третя та четверта статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Вказаний висновок щодо строку позовної давності наведено в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 457/462/16-ц, провадження № 61-21807св19. Європейський суд з прав людини у справах «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» та «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей: забезпечувати юридичну визначеність та остаточність, а також захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в тому випадку, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що відбувалися в далекому минулому, спираючись на докази, які вже могли втратити достовірність та повноту із плином часу. Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість господарських відносин. Судом встановлено, що з даним позовом позивач звернувся до суду 16 серпня 2023 року, а тому строк позовної давності необхідно обраховувати (термін загальної позовної давності згідно ст. 257 ЦК України) з серпня 2020року. Строк позовної давності за вимогами про сплату житлово-комунальних послуг за період з 01.01.2018-31.07.2020року сплив. Представник позивача не надав суду належних та допустимих доказів переривання цих строків, поважних причин пропуску такого строку. При цьому, постановою Верховного Суду України від 09.11.2016р. (справа №6-1457цс16) встановлено, що якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Тому в цій частині позовних вимог, вважаючи їх підставними по суті, суд відмовляє у задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Решту позовних вимог за період з вересня 2020року по вересень 2023 року слід задовольнити, оскільки вони пред`явлені в межах строку позовної давності. Враховуючи викладене, суд вважає можливим задовольнити позов частково та стягнути на користь об`єднання\~співвласників багатоквартирних\~будинків «ЕЛМОНД-17»\~ заборгованість за а утримання будинку та прибудинкової території в загальному розмірі 37705,97 грн. Згідно зі\~статтею 141\~Цивільного процесуального\~кодексу України\~з відповідача\~належить стягнути\~на користь\~позивача витрати\~по сплаті\~судового збору\~пропорційно до\~задоволеної частини\~позовних вимог\~,\~а саме\~в сумі\~1774,60 грн.

Outcome: approved