Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

Виклад позиції позивача. Керівник Немирівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Немирівської міської ради Вінницького району Вінницької області звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства "Зернопродукт МХП" про визнання договору недійсним та усунення перешкод у користуванні і розпорядженні земельною ділянкою шляхом її повернення, мотивуючи її тим, що рішенням Немирівського районного суду від 07.10.2022, справа № 930/33/22, яке набуло законної сили - 16.11.2022, визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-10239/15-18-сг від 01.08.2018, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 0523085800:02:001:0844, що знаходиться на території Немирівської територіальної громади Вінницького району, для ведення особистого селянського господарства. Цим рішенням також витребувано у [PERSON] на користь держави в особі Немирівської міської ради у Вінницькій області земельну ділянку площею 2 га, з кадастровим номером 0523085800:02:001:0844, що розташована на території Немирівської територіальної громади Вінницького району, для ведення особистого селянського господарства. Рішенням суду у вказаній справі встановлено, що [PERSON] на час отримання у власність земельної ділянки з кадастровим номером 0523085800:02:001:0844, площею 2 га, використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання. Тобто встановлено, що ділянка вибула з державної власності без достатньої правової підстави, поза волею власника - Українського народу, тоді як видача Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області наказу, на підставі якого вибула ділянка, не свідчить про наявність у держави, яка діє від імені Українського народу, волі на вибуття вказаної ділянки з державної власності з огляду на неправомірність дій органу виконавчої влади по передачі цієї землі у власність. Право комунальної власності на земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 13.01.2023 за Немирівською міською радою, номер запису про право власності № 49001854. У Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень наявне зареєстроване інше речове право, а саме оренда земельної ділянки з кадастровим номером 0523085800:02:001:0844, між орендодавцем [PERSON] та орендарем приватним акціонерним товариством «Зернопродукт МХП» номер запису № 33449025 від 24.09.2019. На даний час припинити інше речове право, а саме оренду земельної ділянки 0523085800:02:001:0844 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, не є можливим, оскільки така дія в реєстрі можлива лише за рішенням суду про припинення іншого речового права. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право оренди на зазначену земельну ділянку зареєстровано 24.09.2019 за приватним акціонерним товариством «Зернопродукт МХП» (орендар) строком на 7 років (номер запису про інше речове право: 33449025). Однак, з врахуванням обставин встановлених у судовій справі № 930/33/22, вбачається, що приватне акціонерне товариство «Зернопродукт МХП» набуло право оренди спірної земельної ділянки внаслідок допущених порушень вимог земельного законодавства [PERSON] , тому договір оренди землі від 11.12.2018 суперечить вимогам чинного земельного законодавства. А отже встановлено, що витребування земельної ділянки 0523085800:02:001:0844 площею 2 га за рішенням суду (справа № 930/33/22) лише у [PERSON] не призвело до повернення її у фактичне володіння Немирівської міської ради Вінницького району. Внаслідок цього, позивач просить: -визнати недійсним договір оренди землі від 11.12.2018 № 844 АТО, укладений між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та приватним акціонерним товариством «Зернопродукт МХП» (код ЄДРПОУ: 32547211), за яким [PERSON] передав приватному акціонерному товариству «Зернопродукт МХП» в оренду земельну ділянку: площею 2 га кадастровий номер 0523085800:02:001:0844, що знаходиться на території Немирівської міської ради Вінницького району (колишньої Муховецької сільської ради Немирівського району Вінницької області); -усунути перешкоди у здійсненні Немирівською міською радою (ЄДРПОУ: 03772619, вул. Соборна, 26 м. Немирів, Вінницький район, Вінницька область, 22800) права користування та розпорядження земельною ділянкою площею 2 га кадастровий номер 0523085800:02:001:0844, що знаходиться на території Немирівської міської ради Вінницького району (колишньої Муховецької сільської ради Немирівського району Вінницької області) шляхом її повернення приватним акціонерним товариством «Зернопродукт МХП» (код ЄДРПОУ: 32547211, вул. Елеваторна, 1, м. Миронівка Київської області) Немирівській міській раді (ЄДРПОУ: 03772619). Виклад позиції відповідачів. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства "Зернопродукт МХП" відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 11.01.2024 року. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 11.01.2024 року. Заяви, клопотання позивача, відповідачів, третіх осіб. 29.01.2024 року від представника Немирівської міської ради на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовної заяви не заперечують. 14.02.2024 року від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи, що призначено на 26.03.2024 року, у його відсутність. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 11.01.2024 року прийнято до розгляду вище вказану позовну заяву та призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою суду від 26.03.2024 року зарито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. У судові засідання, що призначені на 21.05.2024 та 17.07.2024 року відповідач [PERSON] не з`явився, хоча про дату, місце та час проведення судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулися на адресу суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Про причини своєї неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв від останнього на адресу суду не надходило. У судові засідання, що призначені на 21.05.2024 та 17.07.2024 року представник відповідача Приватного акціонерного товариства "Зернопродукт МХП" не з`явився, хоча про дату, місце та час проведення судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного документу, а саме повістки про виклик до суду, до електронного кабінету. Про причини своєї неявки у судові засідання не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв від останнього на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином суд, враховуючи ту обставину, що сторонам по справі були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне ухвалити відповідне рішення по справі. У судовому засіданні представник позивача, прокурор Юрченко В.В. позовні вимоги підтримав та просив позовну заяву задовольнити у повному обсязі, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення у справі. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Судом встановлено, що Рішенням Немирівського районного суду від 07.10.2022, справа № 930/33/22, яке набуло законної сили - 16.11.2022, визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-10239/15-18-сг від 01.08.2018, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 0523085800:02:001:0844, що знаходиться на території Немирівської територіальної громади Вінницького району, для ведення особистого селянського господарства. Цим рішенням також витребувано у [PERSON] на користь держави в особі Немирівської міської ради у Вінницькій області земельну ділянку площею 2 га, з кадастровим номером 0523085800:02:001:0844, що розташована на території Немирівської територіальної громади Вінницького району, для ведення особистого селянського господарства. Як встановлено рішенням, на момент прийняття наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 01.08.2018 № 2-10239/15-18-СГ, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та надання у власність [PERSON] земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення площею 2 га (кадастровий номер 0523085800:02:001:0844), розташовану на території Муховецької сільської ради Немирівського району Вінницької області, останній вже реалізував своє право, визначене статтею 121 ЗК України, на отримання в межах норми 2 гектарів землі у власність для ведення особистого селянського господарства на території Куриловецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області. Приймаючи оспорюваний прокурором наказ, відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області факт реалізації [PERSON] права на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не перевірив, чим порушив вимоги земельного законодавства, що призвело до безпідставного вибуття землі із державної власності, а тому наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки та надання такої земельної ділянки у власність особи, яка таке право вже використала, є незаконним (а.с.19-22) Право комунальної власності на земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 18.01.2023 за Немирівською міською радою, номер запису про право власності № 49001854. У Державному реєстрі речових прав та їх обтяжень наявне зареєстроване інше речове право, а саме оренда земельної ділянки з кадастровим номером 0523085800:02:001:0844, між орендодавцем [PERSON] та орендарем приватним акціонерним товариством «Зернопродукт МХП» номер запису № 33449025 від 24.09.2019. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право оренди на зазначену земельну ділянку зареєстровано 24.09.2019 за приватним акціонерним товариством «Зернопродукт МХП» (орендар) строком на 7 років (номер запису про інше речове право: 33449025) (а.с.23-24). 11 грудня 2018 року між [PERSON] (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Зернопродукт МХП» (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки № 844, строком на 7 (сім) років (а.с.25-28). Як вбачається із відповіді Немирівської міської ради від 10.11.2023 року № 03-34-2796, на підставі рішення Немирівського районного суду від 07 жовтня 2022 року, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 13 січня 2023 року Немирівська міська рада являється орендодавцем земельної ділянки площею 2 га з кадастровим номером 0523085800:02:001:0844 для ведення особистого селянського господарства. Орендар Приватне акціонерне товариство «Зернопродукт МХП» (а.с.32) Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам слід мати на увазі, що спори, пов`язані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно із ст. 1 Закону України «Про оренду землі» № 161-ХІV від 08 жовтня 1998 року, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» № 161-ХІV від 08 жовтня 1998 року, орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» № 161-ХІV від 08 жовтня 1998 року, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Таким чином, підставою для виникнення права оренди землі є відповідний договір. Згідно із ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» № 161-ХІV від 08 жовтня 1998 року, право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно із ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Стаття 334 ЦК України, визначає момент набуття права власності за договором. Згідно із ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Таким чином, системний аналіз ст. 125 ЗК України та ч. 4 ст. 334 ЦК України свідчить, що право оренди за договором оренди землі набувається з дня проведення його державної реєстрації. За частинами першою, другою статті 124ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними у статті 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу земельної ділянки.Передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, установлених частинами другою та третьою статті 134 цього Кодексу. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2023 року у справі № 362/2707/19 (провадження № 14-21цс22) вказано, що «належна позивачці 1/2 частки нерухомого майна, а саме житлового будинку та земельної ділянки, є майном, яке може бути витребувано від особи, яка заволоділа ним. Власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України), незалежно від того, чи заволоділа ця особа незаконно спірним майном сама, чи придбала його в особи, яка не мала права відчужувати це майно.[...] Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду України, викладеного в постановах від 02 вересня 2015 року у справі № 6-1168цс15 та від 16 серпня 2017 року у справі № 6-54цс17, а також висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду в постановах від 21 серпня 2018 року у справі № 757/32440/15-ц (провадження № 61-14437св18), від 05 вересня 2018 року у справі № 723/1983/16-ц (провадження № 61-22402св18) та від 20 січня 2021 року у справі № 2-4440/11 (провадження № 61-5464св20) про те, що витребувати можна лише індивідуально визначене майно або майно, яке виділено в натурі». У постанові Великої палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року в справі № 522/7636/14-ц (провадження № 14-636цс18) вказано, що: «за змістом статті 388 ЦК України майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але надалі скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Саме такий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року (провадження № 6-251цс15). Цей висновок також був неодноразово підтриманий і Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постановах від 05 грудня 2018 року (провадження № 14-247цс18 та № 14-179цс18)». Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року). Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України). Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (пункт 6 частини першої статті 20 ГПК України). У постанові Верховного Суду в складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10 грудня 2021 року в справі № 924/454/20 вказано, що: «предметом спору у справі, що розглядається, є вимога прокурора в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру до ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - [PERSON] та ТОВ «Форк» про витребування у відповідачів на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру земельної ділянки, кадастровий номер 6822455800:04:002:0093, загальною площею 2,0 га, розташованої за межами населених пунктів Староушицької селищної ради, в координатах, межах та конфігурації, що була передана [PERSON] відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру від 17 жовтня 2017 року № 22-20678-СГ, з посиланням на положення статей 317, 387, 388 Цивільного кодексу України у зв`язку із незаконним вибуттям земельної ділянки поза волею власника - держави на підставі наказу позивача, який скасовано згідно з рішенням суду через порушення норм закону та повторного надання земельної ділянки у власність поза межами передбаченої процедури». У справі № 924/454/20 Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду касаційну скаргу ТОВ «Зарус-Інвест» залишив без задоволення, а оскаржені рішення - без змін, тобто розглянув по суті позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру до ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» про витребування у відповідачів на користь держави земельної ділянки за правилами господарської юрисдикції. За ч.1 ст.77, ч.2 ст.78, ч.1 ст.80 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Висновки суду Як встановлено судом та не спростовано стороною відповідачів, рішенням Немирівського районного суду від 07.10.2022, справа № 930/33/22, яке набуло законної сили - 16.11.2022, визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 2-10239/15-18-сг від 01.08.2018, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 0523085800:02:001:0844, що знаходиться на території Немирівської територіальної громади Вінницького району, для ведення особистого селянського господарства. Витребувано у [PERSON] на користь держави в особі Немирівської міської ради у Вінницькій області земельну ділянку площею 2 га, з кадастровим номером 0523085800:02:001:0844, що розташована на території Немирівської територіальної громади Вінницького району, для ведення особистого селянського господарства. Попри винесене судом рішення, на підставі договору оренди земельної ділянки № 844 від 11 грудня 2018 року, укладеного між колишнім власником, [PERSON] (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Зернопродукт МХП» (орендар) строком на 7 років, останнє продовжує користуватися вище вказаною земельною ділянкою. Витребування земельної ділянки за рішенням суду лише у [PERSON] не призвело до повернення її у фактичне володіння Немирівської міської ради Вінницького району. Внаслідок цього, суд вважає за необхідне визнати недійсним договір оренди землі від 11.12.2018 № 844 АТО, укладений між [PERSON] та приватним акціонерним товариством «Зернопродукт МХП», за яким [PERSON] передав приватному акціонерному товариству «Зернопродукт МХП» в оренду земельну ділянку: площею 2 га кадастровий номер 0523085800:02:001:0844, що знаходиться на території Немирівської міської ради Вінницького району (колишньої Муховецької сільської ради Немирівського району Вінницької області). Позовні вимоги прокурора про усунення перешкоди у здійсненні Немирівською міською радою права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом її повернення приватним акціонерним товариством «Зернопродукт МХП» Немирівській міській раді, за своїм суб`єктним складом повинні розглядатися в господарському судочинстві, що виключає розгляд справи у зазначеній частині в порядку цивільного судочинства. Внаслідок цього, провадження у справі в цій частині слід закрити. Розподіл судових витрат У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовна заява підлягає до задоволенню лише у одній частині, з відповідачів на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 3028,00 грн. відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial