Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

26.01.2024 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визначення місця проживання малолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що в 2017 році у нього з відповідачкою [PERSON] народилася донька - [PERSON] , [INFO] . 19.10.2019 року сторони уклали шлюб, який розірвано рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 16.02.2021 року. Відразу після розірвання шлюбу відповідач виїхала за кордон до Республіки Польща, де влаштувала своє особисте життя. Їх спільна дочка [PERSON] залишилася проживати з позивачем, і з 2021 року та по сьогодні він сам займається вихованням доньки [PERSON] , повністю матеріально утримує її, забезпечує оздоровлення, лікування та всебічний розвиток дитини. Між ним та дитиною є міцний психологічний зв`язок, існує довіра та взаєморозуміння. Дитина навчається в Рожищенському ліцей № 4, є вихованкою ансамблю танцю «Росинка» та гуртка «Яскравинки англійської мови», відвідує групу оздоровчої гімнастики у спортивному клубі «Плаза» в м. Рожище. Відповідач має намір забрати дочку на постійне місце проживання до Республіки Польща, хоча дитина бажає проживати з батьком, оскільки вона від народження проживає з ним в Україні, ходить в школу, має друзів, відвідує позашкільні заклади. Між ним та відповідачем постійно виникають конфлікти щодо місця проживання їх спільної доньки, тому просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , і він немає наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні її прав та виконанні батьківських обов`язків щодо участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини та не перешкоджатиме у спілкуванні матері з дитиною. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2024 року, справа передана на розгляд головуючому судді Н.В. Шептицькій (ас 20). 30.01.2024 року на запит головуючого судді надійшла відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про місце реєстрації сторін (ас 21, 22), оскільки це має значення для вірного визначення територіальної підсудності даної категорії справ, згідно частини 1 статті 27 ЦПК України. Ухвалою головуючого судді від 30.01.2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче засідання на 22.02.2024 року (ас 23-24). Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 22.02.2024 року: до участі у справі залучено як належну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - виконавчий комітет Рожищенської міської ради Волинської області, як орган опіки та піклування, який зобов`язано надати суду висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини; витребувано інформацію з Державної прикордонної служби України про перетин кордону відповідачем, підготовче засідання відкладено на 28.03.2024 року (ас 39-41), яке ухвалою суду від 28.03.2024 року відкладено на 23.04.2024 року, підготовче провадження продовжено до 27.04.2024 року включно (ас 63-64). 06.03.2024 року, 12.03.2024 року і 14.03.2024 року надійшла інформація з Державної прикордонної служби України про перетин кордону відповідачем (ас 53, 58, 60). 22.04.2024 року надійшов висновок виконавчого комітету Рожищенської міської ради Волинської області, як органу опіки та піклування, щодо визначення місця проживання малолітньої дитини (ас 73-76). Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 23.04.2024 року, підготовче провадження у справі закрито, позивача зобов`язано забезпечити явку в судове засідання малолітньої [PERSON] , а начальника Служби у справах дітей Рожищенської міської ради Волинської області зобов`язано забезпечити явку свого представника та педагога в судове засідання, яке призначено на 21.05.2024 року (ас 80-82), в якому оголошено перерву до 29.05.2024 року і до 12.06.2024 року. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 12.06.2024 року розгляд справи відкладено на 26.06.2024 року та зобов`язано Державну прикордонну службу України надати додаткову інформацію про перетин Державного кордону України відповідачем разом з малолітньою дитиною сторін (ас 104-105), відповідь на яку суд отримав 15.06.2024 року (ас 118). Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 26.06.2024 року розгляд справи відкладено на 10.07.2024 року (ас 123-124). В судовому засіданні сторона позивача підтримала свої вимоги з підстав, зазначених у позові. Позивач додатково суду пояснив, що не може забезпечити явку в судове засідання доньки для заслуховування її думки, оскільки відповідач, посилаючись на святкування дня народження родички, в травні місяці забрала дитину до місця свого проживання, після чого, не ставлячи його до відому, виїхала в Республіку Польща разом з донькою [PERSON] , користуючись військовим станом в Україні, за умов якого згода другого з подружжя на виїзд спільної дитини за кордон не вимагається. За такої поведінки відповідача донька [PERSON] не змогла належним чином завершити навчання в першому класі Рожищенської гімназії № 4 , не була присутня на випускній лінійці і на даний час, проживаючи разом з відповідачкою в Республіці Польща, не займається танцями, гімнастикою, не вивчає англійську мову, а цілими днями знаходиться сама в зачиненій квартирі, оскільки відповідач перебуває на роботі. Дитина поза її волею та бажанням опинилася відірваною від звичного соціального середовища, від друзів, від тата і бабусі, з якою в неї дуже тісний психоемоційний зв`язок. Вважає, що така поведінка відповідача негативно впливає на дитину і направлена не на задоволення якнайкращих інтересів дитини. Просить позов задовольнити. Відповідач відзиву на позовну заяву не подала і у жодне підготовчі та судові засідання не з`явилася, хоча неодноразово вчасно і належним чином була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання. 20.05.2024 року [PERSON] на електронну адресу суду подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності (ас 89). Представник третьої особи у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] , висновок органу опіки та піклування підтримала з підстав, викладених у ньому, і додатково суду пояснила, що органом опіки та піклування встановлено, що відповідач після розірвання шлюбу виїхала в Республіку Польща, а дитина [PERSON] залишилася проживати з батьком. Матір навчанням дитини не цікавиться, оскільки тривалий час перебуває за кордоном, спілкується з дитиною по телефону. Батько [PERSON] повністю матеріально утримує дитину, забезпечує всім необхідним для повноцінного життя та розвитку, допомагає у навчанні, забезпечує ліками, оточує любов`ю та турботою. Питання про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] з батьком [PERSON] вирішувалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Рожищенської міської ради, де за результатами якого був винесений висновок про доцільність визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] з батьком [PERSON] . Також представник третьої особи в судовому засіданні додатково пояснила, що відповідач знає про розгляд даної справи і за декілька днів перед судовим засіданням 21.05.2024 року особисто зобов`язалася з`явитися в судове засідання разом з донькою [PERSON] , яка на той час перебувала разом з нею. Проте, в порушення всіх домовленостей, відповідач разом з дитиною на розгляд справи не з`явилася, на телефонні дзвінки позивача та представника органу опіки та піклування не відповідала, а в подальшому взагалі заблокувала можливість спілкування в телефонному режимі. Суд, заслухавши думку сторони позивача та представника органу опіки та піклування, ухвалив: розгляд справи проводити у відсутності відповідача, згідно ч. 1 ст. 223, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторони позивача та представника третьої особи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, дослідивши і об`єктивно оцінивши наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд встановив наступне. Сторони з 19.10.2019 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 16.02.2021 року (ас 11). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася дитина: донька [PERSON] (ас 7). З витягу з Реєстру Рожищенської територіальної громади від 19.01.2024 року № 2024/000658410 встановлено, що дитина [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ). Встановлено, що [PERSON] фактично проживає разом із своїм батьком за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження умов проживання, складеного службою у справах дітей Рожищенської міської ради від 19.01.2024 року і, згідно якого: дитина комфортно почувається в сім`ї, стосунки з батьком щирі, доброзичливі; батько [PERSON] сам займається вихованням малолітньої дочки, матеріально утримує, забезпечує всім необхідним; дитина має окрему кімнату, облаштовану всім необхідним для повноцінного життя та розвитку; забезпечена одягом, взуттям, продуктами харчування (ас 18). Дана обставина також підтверджується висновком органу опіки і піклування виконавчого комітету Рожищенської міської ради щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , що затверджений рішенням виконавчого комітету Рожищенської міської ради №3/13 від 27.03.2024 року (ас 74-76). Згідно даного висновку, сімейне життя сторін не склалося і після розірвання шлюбу матір [PERSON] виїхала в Республіку Польща, щоб влаштувати своє особисте життя. А малолітня дитина [PERSON] залишилася проживати з батьком в м. Рожище. За адресою реєстрації дитини на даний час ніхто не проживає, оскільки матір та всі родичі перебувають за кордоном. Умови проживання дитини хороші, вона забезпечена всім необхідним для повноцінного життя та розвитку. Батько і дитина мають щирі та доброзичливі відносини. Малолітня [PERSON] у розмові повідомила, що дуже любить тата і маму та хоче, щоб вони проживали всі разом в Україні. Матір [PERSON] спілкується з дитиною по телефону і має намір забрати дочку на постійне місце проживання в Республіку Польща, про що неодноразово повідомляла батька. Виходячи виключно з інтересів дитини, яка живе і навчається в м. Рожище, відвідує гуртки, і батько забезпечує дочці гідне життя та піклується про її всебічний розвиток, детально вивчивши всі обставини, враховуючи інтереси та думку дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] разом з батьком [PERSON] . Згідно характеристики учениці 1-А класу Рожищенського ліцею №4, малолітня [PERSON] старанна, дисциплінована, здібна, відповідальна, систематично готується до уроків, має багато друзів; в позаурочний час відвідує гурток при БДТ, спортивну секцію в клубі « Плаза »; бере активну участь у громадському житті класу і є товариською, доброзичливою, самостійною, підтримує дружні стосунки з багатьма учнями; дівчинка завжди чистенька, охайно і гарно одягнена, взуття добротне; тато [PERSON] приділяє належну увагу вихованню доньки, постійно підтримує зв`язок з класним керівником, цікавиться навчанням та поведінкою дитини, систематично відвідує батьківські збори, належним чином виконує свої батьківські обов`язки; мама [PERSON] жодного разу не виходила на зв`язок з класним керівником, не цікавилася навчанням дитини (ас 13). Згідно характеристики із зразкового художнього колективу ансамблю танцю «Росинка КЗПО «Рожищенський БДТ», вихованка [PERSON] відвідує ансамбль з 2021 року. Вона має достатній рівень освітньої діяльності, має великий інтерес до творчої діяльності, дуже дисциплінована. [PERSON] виховує тато [PERSON] , який приводить доньку на гурткові заняття та забирає додому, відвідує батьківські збори (ас 14). Згідно характеристики з гуртка «Яскравинки англійської мови» КЗПО Рожищенського будинку дитячої творчості, вихованка [PERSON] відвідує гурток з 15 вересня 2023 року. Дитина зарекомендувала себе як старанна, працелюбна учениця, активна, уважна, доброзичлива та товариська, яка підтримує дружні стосунки з дітьми. Тато [PERSON] приділяє належну увагу навчанню та вихованню доньки (ас 15). Згідно характеристики зі спортивного клубу «PLAZA» м. Рожище, В. Дмитроца відвідує групу «Оздоровча гімнастика» з жовтня 2023 року і швидко адаптувалася до дитячого колективу, часу та змісту занять, сумлінно відвідувала заняття, батько та бабуся постійно цікавляться успіхами та труднощами дівчинки, забезпечували спортивний одяг та аксесуари для відвідування занять (ас 16). Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, [PERSON] соматично здорова (ас 17). Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно частини 4 статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (стаття 160 СК України). Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (частина 1 статті 161 СК України). Тлумачення частини 1 статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Частинами 4, 5 статті 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. При цьому орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. За положеннями частини 1 статті 3, частини 1 статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи, згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «М.С. проти України» (рішення від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13) вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, а тому у першу чергу повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже потім права батьків. Питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що для дітей розлучення батьків - це завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо. Таким чином, при вирішенні спорів про визначення місця проживання дитини доцільно та правильно керуватися виключно інтересами дитини, судам передусім потрібно впевнитися, що саме той з батьків, на чию користь буде прийнято рішення, створить для дитини належні умови для її морального, духовного та фізичного розвитку. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 26 травня 2021 року у справі № 309/1760/16-ц. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи поведінку відповідача, яка, зловживаючи своїми процесуальними правами, свідомо та умисно не надала суду можливості заслухати думку дитини щодо обставин справи, враховуючи вищевикладене і перше за все інтереси малолітньої дитини, її вік, психологічний стан, права та інтереси на гармонійний розвиток та належне виховання, а також дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах, суд доходить висновку про визначення місця проживання дитини з батьком [PERSON] , оскільки це відповідає найкращому забезпеченню інтересів [PERSON] . При цьому суд бере до уваги висновок органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , що затверджений рішенням виконавчого комітету Рожищенської міської ради №3/13 від 27.03.2024, оскільки він є обґрунтованим, мотивованим та таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідач не надала належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів щодо відсутності підстав для задоволення позову. Крім того, суд бере до уваги, що поведінка відповідача, яка, достовірно знаючи про розгляд справи в суді, виїхала разом з дитиною за кордон і не повідомила про це позивача, свідчить про наявність спору між сторонами щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] . Також суд зазначає, що визначення місця проживання дитини з батьком не впливатиме на їх взаємовідносини з матір`ю, оскільки визначення місця проживання дітей з одним із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. Мама дитини, яка безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того з ким дитина буде проживати. Отже, суд вважає, що найкращим інтересам дитини буде відповідати визначення її місця проживання разом із батьком. При цьому, суд не зазначає конкретне місце проживання за адресою: [ADDRESS] , оскільки чинне законодавство, яке регулює спірні правовідносини, не прив`язує визначення місця проживання дитини одним із батьків за конкретною юридичною адресою. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачу чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною та що остання зверталася до органу опіки та піклування із заявою щодо визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. З пояснень позивача та представника органу опіки та піклування вбачається, що батько не створює перешкод у вихованні та спілкуванні дочки з мамою, проте яка не бере активну участь в утриманні та вихованні дочки, не цікавиться її навчанням, успіхами та досягненнями. За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд доходить висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для задоволення позову про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом із батьком - [PERSON] . При цьому відповідач має право у випадку перешкоджання їй спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, звернутися до органу опіки та піклування із заявою про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який сплатив позивач при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved