Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

1. Короткий виклад доводів пред`явленого позову. 1.1. В квітні 2024 року ТОВ «Бізнес позика» звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 29 січня 2022 року позивач уклав з [PERSON] договір про надання споживчого кредиту №446330-КС-001, за яким ТОВ «Бізнес позика» надала кредит в розмірі 20000 гривень 00 копійок, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти в означеному розмірі до 16 липня 2022 року, сплатити проценти за користування кредитом та комісію. У зв`язку з тим, що [PERSON] не виконала грошові зобов`язання в обумовлений строк, у неї виник борг по поверненню кредиту в розмірі 20000 гривень 00 копійок, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 36568 гривень 22 копійок та борг по сплаті комісії в розмірі 3000 гривень 00 копійок. Загальний розмір боргу за договором про надання споживчого кредиту склав 59568 гривень 22 копійки. Відповідач ухиляється від добровільного повернення боргу. Тому ТОВ «Бізнес позика» просить суд стягнути з [PERSON] борг за договором про надання споживчого кредиту №446330-КС-001 від 29 січня 2022 року в розмірі 59568 гривень 22 копійок. 1.2. Представник позивача [PERSON] не з`явилась у судове засідання та подала заяву (а.с.92-93), в якій вона підтримує позов та просить суд розглянути цивільну справу в її відсутності. 1.3. [PERSON] також не з`явилась у судове засідання та не подала відзив на пред`явлений позов. Зі змісту листа Пристоличного сільського голови №02-14/900/2024 від 29 квітня 2024 року (а.с.88) вбачається, що місце проживання відповідача зареєстро-вано в кв. [ADDRESS] . [PERSON] відсутня за зареєстрованим місцем проживання. Ця обставина перешкодила врученню їй судової повістки. На підставі п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду цивільної справи. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 квітня 2024 року (а.с.86) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим ТОВ «Бізнес позика», була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 2 травня 2024 року (а.с.89-90) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження. 2.3. На підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду, занесеної до протоко-лу судового засідання від 10 липня 2024 року (а.с.104), проведений заочний розгляд цивільної справи у відсутності учасників судового процесу. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 3.1. 29 січня 2022 року ТОВ «Бізнес позика» уклала з відповідачем договір про надання споживчого кредиту №446330-КС-001 (а.с.30-32), за яким позивач надав кредит в розмірі 20000 гривень 00 копійок, а [PERSON] зобов`язалась повернути грошові кошти в означеному розмірі до 16 липня 2022 року, сплатити проценти за користування кредитом та комісію. 3.2. Укладення сторонами вказаного договору також підтверджується пропозицією (офертою) ТОВ «Бізнес позика» укласти договір про надання споживчого кредиту №446330-КС-001 від 29 січня 2022 року (а.с.67-69) та прийняттям (акцептом) [PERSON] пропозиції (оферти) щодо укладення цього договору від 29 січня 2022 року (а.с.34-36). 3.3. Спірні правовідносини регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання», а також главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. 4.1. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 4.2. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином з дотриманням умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог з дотриманням звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 4.3. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 4.4. Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 4.5. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 4.6. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. 5.1. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] не подала жодного доказу на підтвердження виконання нею грошових зобов`язань за договором про надання спожив-чого кредиту. Тому станом на 16 липня 2022 року, тобто на день закінчення строку повернення кредиту, у відповідача виник борг по поверненню кредиту в розмірі 20000 гривень 00 копійок, борг по сплаті процентів за користування ним в розмірі 27040 гривень 00 копійок та борг по сплаті комісії в розмірі 3000 гривень 00 копійок. 5.2. Зі змісту письмового розрахунку, приєднаного до позову (а.с.70-82) вбачається, що після закінчення строку повернення кредиту борг відповідача по сплаті процентів за користування кредитом збільшився до 36568 гривень 22 копійок. Таке нарахування процентів за користування кредитом суперечить правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 (провадження №12-16гс22), зі змісту якої вбачається, що право кредитодавця нарахову-вати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Прострочення виконання позичальником зобов`язання з повернення кредиту є підставою лише для притягнення його до цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобов`язання, передбаченої ст.625 ЦК України. Адже регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними в його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні. Інакше кажучи, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною і неправомірною, то регулятивні норми ст.10561 ЦК України і охоронна норма ч.2 ст.625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Аналогічна правова позиція була викладена також в п.6.28 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 лютого 2020 року у справі №912/1120/16. 5.3. Таким чином, загальний розмір боргу відповідача за договором про надання споживчого кредиту становить 50040 гривень 00 копійок (20000,00 + 27040,00 + 3000,00). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду [PERSON] хоча б частково повернула означений борг. 5.4. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь ТОВ «Бізнес позика» належить стягнути борг за договором про надання споживчого кредиту №446330-КС-001 від 29 січня 2022 року в розмірі 50040 гривень 00 копійок. Підстави для стягнення з [PERSON] боргу за вказаним договором в більшому розмірі відсутні. Тому у задоволенні позову в частині цієї вимоги ТОВ «Бізнес позика» слід відмовити. 6. Розподіл судових витрат. 6.1. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 6.2. ТОВ «Бізнес позика» сплатила судовий збір в розмірі 2422 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією №2528 від 15 квітня 2024 року (а.с.33). Пред`явлений позов задоволений на 84% (50040,00 : 59568,22 х 100%). 6.3. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2034 гривень 82 копійок (2422,40 : 100% х 84%).

Outcome: partial