Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

01 квітня 2024 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що вона працювала за професією машиніста конвеєра на кар`єрі, машиніста конвеєра на дробильній фабриці ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» тривалий час у шкідливих умовах праці, а саме: з 09.06.2005 року по 20.04.2021 року, отримала професійні захворювання сидеросілікоз, радикулопатію попереково-крижову. Довідками МСЕК від 21.02.2024 року позивачу первинно встановлено 40% втрати професійної працездатності. При повторному переогляді довідкою МСЕК від 07.03.2024 встановлено 65% втрати професійної працездатності третю групу інвалідності безстроково, визначено потребу в медикаментозному лікуванні, забезпеченні виробами медичного призначення. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, позивач втратила своє здоров`я, чим їй завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що позивач позбавлена можливості реалізовувати свої звички та бажання, позбавлена можливості вести повноцінний спосіб життя. Позивач постійно відчуває психологічний дискомфорт, фізичні страждання та біль через важкість самопочуття та особливості лікування. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює в 715680,00 грн., які просить суд стягнути з відповідача. 05 квітня 2024 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідач скористався правом надання суду відзиву на позовну заяву та 19.04.2024 року надав його до суду. Згідно поданого відзиву, відповідач не погоджується в повній мірі з пред`явленими позовними вимогами та вважає, що позивачем не доведений факт спричинення професійними захворюваннями моральної шкоди саме діями відповідача. Окрім цього, на думку відповідача, завлений розмір моральної шкоди не відповідає вимогам розумності та справедливості. Ухвалою від 22 травня 2024 року задоволено клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, просив проводити розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову, з підстав, зазначених у відзиві. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] працювала з 09.06.2005 по 12.07.2011 за професією машиніст конвеєра у кар`єрі, з 12.07.2011 по 20.04.2021 за професією машиніст конвеєра на дробильній фабриці ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» тривалий час у шкідливих умовах праці. 27 січня 2023 року було складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) [PERSON] : радикулопатії попереково-крижової, сидеросилікоз другої стадії. Причиною професійних захворювань в акті зазначено пил переважно фіброгенної дії, важкість праці. Обставиною виникнення профзахворювань слугувала праця на ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» за професією машиніста конвеєра технологічної служби дробильної фабрики. Також підставоюдля встановлення професійного характеру захворювання послужив профмаршрут: 09.06.2005-12.07.2011 - ВАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» Глеюватський кар`єр, дільниця ВШТ ЦПТ №2 машиніст конвеєра у кар`єрі. 07.03.2023 [PERSON] було первинно встановлено 40% втрати професійної працездатності, з яких 20% радикулопатія, 20% сидеросилікоз, що підтверджено Довідкою МСЕК серії 12 ААА №127076 від 07.03.2023 року. Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА №129930 від 17.03.2024 року та довідки МСЕК серії 12 ААГ №558355 від 17.03.2024 року позивачу [PERSON] повторно встановлено 65% втрати професійної працездатності, з яких 45% по сидеросилікозу, 20% по радикулопатії, третю групу інвалідності безстроково, визначено потребу в медикаментозному лікуванні, забезпеченні виробами медичного призначення, спостереженні та лікування у сімейного лікаря, невролога, протипоказано важку фізичну працю, тривалу ходу, вимушену позу, переохолодження, працю в умовах виробничого пилу. Суд, встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійні захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків, і наявності у зв`язку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди. Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно частин 1,3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, пов`язаного з виробництвом, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про відшкодування на користь позивача моральної шкоди з відповідача. У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок отримання ним професійних захворювань. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Вирішуючи питання про покладення відповідальності за завдану позивачу моральну шкоду на відповідача, суд виходить з того, що професійні захворювання виникли у позивача під час його роботи у відповідача, що підтверджується Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 27 січня 2023 року. За таких обставин суд вбачає, що ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» повинно нести відповідальність за заподіяну [PERSON] моральну шкоду спричинену професійними захворюваннями сидеросилікоз, радикулопатією попереково-крижовою. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності таких наслідків, розміру втрати працездатності, відсутності наявності динаміки покращення стану позивача, постійний характер страждань позивача, який переносить постійний фізичний дискомфорт, обмежений в можливості звичайних повсякденних занять та активному спілкуванні, що вносить істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням ступеню втрати професійної працездатності 65%, періоду роботи на підприємстві відповідача 15 років та 10 місяців за професією машиніста конвеєра на кар`єрі, машиніста конвеєра на дробильній фабриці ПрАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», судом встановлені обставини щодо наявності правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності йому спричинена моральна шкода, тому суд вважає необхідним призначити позивачу компенсацію з відповідача в розмірі 260 000,00 грн. без врахування податку з доходу фізичних осіб. З огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково, враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору на користь держави в сумі 2600,00 грн.

Outcome: partial