Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

До суду з позовом про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 15 червня 2018 року Подільським районним у місті Києві ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у місті Києві, діючи інтересах [PERSON] , як її представник звернулась адвокат Колосовська Лариса Леонідівна. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 05.06.24 відкрито провадження у справі. В матеріалах справи міститься заява представника позивача адвоката Колосовської Л.Л. про можливість розгляду справи за її та позивача відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] , з позов про розірвання шлюбу погодився, про що повідомив суду в телефонному режимі та зазначив про можливість розгляду справи за його відсутності,про що свідчить відповідна телефонограма, яка міститься в матеріалах справи. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Частина 1 ст. 206 ЦПК України наголошує на те,що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до частини 4 цієї ж статті, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 15 червня 2018 року Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис 373. Від шлюбу подружжя має спільного сина [PERSON] , [INFO] . В позові не зазначено відомостей щодо наявності спору про поділ спільного майна подружжя, визначення місця проживання дитини та її утримання. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved