Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заява обґрунтована тим, що із 1987 року по 1998 роки заявниця працювала у Агроторговому об`єднанні «Нарцис», в с.Іза Хустського району Закарпатської області. На\~ підставі Указу Президента України від 08 серпня 1995 року за №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», головою Хустської районної державної адміністрації\~ було винесено розпорядження № 591 від 20.12.2002 року\~ про\~ надання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства громадянам, які мають право на земельну частку (пай) на території Кошелівської сільської ради та затверджено список громадян с.Кошелево на виділення земельних часток (паїв), до списку яких заявниця була включена під порядковим номером -58. З метою реалізації права на виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок як власнику земельних часток (паїв)" та оформлення\~ права власності на свою земельну ділянку (пай),\~ в\~ березні 2024 року заявниця звернулася до архівного відділу Хустської\~ районної\~ військової адміністрації\~ про видачу розпорядження голови Хустської районної державної адміністрації, яким затверджено список громадян с.Кошелево на виділення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, які мають право на земельну частку (пай) на території Кошелівської сільської ради. Архівним відділом Хустської районної військової адміністрації за вих. № 07-04/195 від 21.03.2024 заявниці видано архівний витяг, відповідно до якого розпорядженням голови Хустської районної державної адміністрації від 20 грудня 2002 року №591 затверджено список громадян с.Кошелево на виділення земельних часток (паїв), в якому під порядковим номером - 58 значиться [PERSON] , адреса проживання [ADDRESS] , сертифікати на право на земельну частку (пай) № 0069742, та № 0045855 площею 0,5 га, з цільовим призначенням для особистого селянського господарства, що розташована в ур. «Під Долинка». З відповіді архівного відділу Хустської РВА вбачається, що в затвердженому розпорядженням голови Хустської районної адміністрації № 591 від 20.12.2002 року списку\~ громадян с.Кошелево на виділення земельних часток (паїв) значиться [PERSON] ,\~ мешканка [ADDRESS] , де при написанні прізвища заявниці допущено помилку та замість правильного прізвища « [PERSON] » записано невірно « [PERSON] », водночас підтверджується адреса проживання на той час: [ADDRESS] . У зв`язку з помилкою у списку громадян с.Кошелево на виділення земельних часток (паїв), що затверджений розпорядженням голови Хустської районної державної адміністрації №591 від 20 грудня 2002 року, де прізвище заявниці записано помилково « [PERSON] », вона не може реалізувати свої права на отримання сертифікату на земельну ділянку (пай) та оформлення права власності на земельну частку (пай), а тому через ці обставини змушена звернутися до суду для захисту своїх прав. В судове засідання заявниця [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити заяву. В судове засідання представник заінтересованої особи Хустської районної військової адміністрації не з`явився, подавши заяву, у якій не заперечує проти встановлення факту належності правовстановлюючого документу, просить розглянути заяву за відсутності представника заінтересованої особи, за наявними матеріалами справи. Під час судового розгляду справи інші заяви та клопотання учасниками судового процесу не подавались. Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що архівним відділом Хустської районної військової адміністрації за вих. № 07-04/195 від 21.03.2024 заявниці видано архівний витяг, відповідно до якого розпорядженням голови Хустської районної державної адміністрації від 20 грудня 2002 року №591 затверджено список громадян с.Кошелево на виділення земельних часток (паїв), в якому під порядковим номером - 58 значиться [PERSON] , адреса проживання [ADDRESS] , сертифікати на право на земельну частку (пай) № 0069742, та № 0045855 площею 0,5 га, з цільовим призначенням для особистого селянського господарства, що розташована в ур. «Під Долинка». Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, заявниця під час реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] заявниця записана [PERSON] . Аналогічні відомості про [PERSON] містяться і в трудовій книжці серії [NUMBER] , від 04.08.1998 року, де, спочатку вона була записана помилково Дзябко, але потім\~ відділом кадрів АТО «Нарцис» було зроблено виправлення на підставі паспорту громадянина України № [NUMBER] на\~ прізвище « [PERSON] ». Наразі трудовою книжкою підтверджується період трудової діяльності заявниці, спочатку в колгоспі ім. « [PERSON] », а після перейменування в АТО « [PERSON] » з 10.01.1987 року по 02.08.1998 року.\~\~ Через вказані розбіжності у правовстановлюючих документах заявниця не може реалізувати свої права на отримання сертифікату на земельну ділянку (пай) та оформлення права власності на земельну частку (пай). Виконуючи приписи ч.4 ст.264 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та даючи мотивовану оцінку аргументам, наведеним заявником щодо наявності підстав для задоволення заявленої ним вимоги, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України). За змістом п.6 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом п.п.2 п.2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до заяви про призначання пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). Відповідно до пунктів 3, 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються, крім іншого, довідки та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Згідно роз`яснень п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанови №5 від 31.03.1995 року) на підставі ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що звернення заявниці [PERSON] до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, від якого залежить реалізація її права на отримання сертифікату на земельну ділянку (пай) та оформлення права власності на земельну ділянку частку (пай), здійснено у спосіб, передбачений законом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмовими доказами. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Будь-яких обставин, які б спростовували, що саме [PERSON] зазначена у списку громадян с. Кошелево на виділення земельних часток (паїв), затверджений розпорядженням голови Хустської РДА №591 від 20.12.2002 року, судом під час розгляду справи встановлено не було. Таким чином, заявниця наділена правом на захист свого цивільного права в судовому порядку, оскільки підстави її звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів свідчать про наявність обмеження її права на виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок як власнику часток (паїв) та оформлення пава власності на свою земельну ділянку. На підставі викладеного, встановивши обставини, якими обґрунтовується заява [PERSON] , оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення вимоги [PERSON] та встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved