Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

У травні 2024 року АТ «Ідея Банк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 12 вересня 2019 року уклав з [PERSON] договір кредиту та страхування №Z02.00609.005688553. За цим договором АТ «Ідея Банк»\~зобов`язався надати\~ [PERSON] \~кредит у розмірі 36587 гривень, а\~ [PERSON] зобов`язався протягом 60 місяців повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1.99% річних.\~АТ «Ідея Банк» виконав взяті на себе за договором зобов`язання та надав грошові кошти. Відповідач, в свою чергу, зобов`язання за договором належним чином не виконує. Тому станом на 05 квітня 2024 року у нього виникла заборгованість у розмірі 102920 гривень 13 копійок, що складається: з заборгованості за кредитом у розмірі 53288 гривень 02 копійки, заборгованості по процентам у розмірі 2191 гривень 43 копійок та заборгованості за платою за обслуговування кредиту у розмірі 47440 гривень 68 копійок. Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. У зв`язку з цим АТ «Ідея Банк» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 102920 гривень 13 копійки. Представник позивача та відповідач в судове засідання не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.30). Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 12 вересня 2021 року між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування №Z02.00609.005688553 (а.с.4-14). Пунктом 3 кредитного договору визначено, що нанесенням власноручного підпису під цим договором, позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк», яка розміщена на офіційному веб - сайті Банку: www.ideabank.ua Згідно кредитного договору відповідачка отримала кредит в розмірі 96587,00 грн. зі сплатою 1,99 % річних з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. На виконання умов договору АТ «Ідея Банк» свої зобов`язання виконало належним чином, перерахувавши відповідачу кредитні кошти в сумі 96587,00 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру № 3913665 від 12.09.2019 року (а. с. 15). Відповідно до довідки-розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором №Z02.00609.005688553 станом на 05.04.2024 року загальною сумою 102920,13 грн., що складається із: суми простроченого боргу 53288,02грн.; суми прострочених процентів 2191,43 грн.; простроченої плати за обслуговування кредиту\~43163,39 грн. (а.с.21). 05.02.2024 року АТ «Ідея Банк» зверталось до відповідача [PERSON] з вимогою про усунення порушення кредитних зобов`язань (а.с. 22). Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.\~634\~ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1ст. 1055 ЦК Україниви значено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст.525,526 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України,у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 536 ЦК України\~встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 1050 ЦК України\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Із дослідженого судом кредитного договору №Z02.00609.005688553 від 12.09.2019 року встановлено, що даний договір укладено в письмовій формі та зі сторони споживача підписано особистим підписом. Отже, підписання вищезазначеного договору свідчить про те, що [PERSON] всі умови цілком зрозуміла та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Таким чином, оскільки відповідачем не заперечується факт укладення кредитного договору та отримання грошових коштів і не надав належних та допустимих доказів на підтвердження повного погашення боргу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом у сумі 55479,45 грн. (53288,02 + 2191,43), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Разом з тим, щодо вимоги позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за комісіями за кредитним договором\~№ Z02.00609.005688553 у розмірі\~47440,68 грн.,\~суд приходить до наступного висновку. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку із чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". За ч.ч.1,2\~ст.11\~Закону України\~"Про\~споживче кредитування"\~після укладення\~договору про\~споживчий кредит\~кредитодавець на\~вимогу споживача,\~але не\~більше одного\~разу на\~місяць,\~а також\~у разі\~зміни істотних\~умов договору\~про споживчий\~кредит,\~включаючи випадки,\~коли така\~зміна відбувається\~внаслідок настання\~умов,\~визначених таким\~договором,\~у порядку\~та на\~умовах,\~передбачених договором\~про споживчий\~кредит,\~безоплатно повідомляє\~споживачу інформацію\~про поточний\~розмір його\~заборгованості,\~розмір суми\~кредиту,\~повернутої кредитодавцю,\~надає виписку\~з рахунку/рахунків\~(за\~наявності)\~щодо погашення\~заборгованості,\~зокрема інформацію\~про платежі\~за цим\~договором,\~які сплачені,\~які належить\~сплатити,\~дати сплати\~або періоди\~у часі\~та умови\~сплати таких\~сум (за\~можливості зазначення\~таких умов\~у виписці),\~а також\~іншу інформацію,\~надання якої\~передбачено цим\~Законом,\~іншими актами\~законодавства та\~договором про\~споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Згідно ч.5 ст.12 Закону України "Про споживче кредитування" умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування", загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України "Про споживче кредитування" передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Водночас банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення кредитного договору. Оскільки банк не зазначив перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту в розмірі 2,65 % відповідна умова кредиту є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) та постанові Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 344/3078/23 (провадження № 61-15548св23) щодо оцінки правомірності встановлення у кредитному договорі умови про щомісячну плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Враховуючи наведене , частина заборгованості, яка є предметом спору та нарахована на підставі умов договору, які є нікчемними, а саме нарахована плата за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 47740,68 грн., не підлягає стягненню з відповідача Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції №8532399 від 26 квітня 2024 року (а.с.3) вбачається, що при пред`явленні позову АТ «Ідея Банк» сплатив судовий збір у розмірі 3028 гривень. Позов задоволений частково. З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у пропорційному розмірі 1632,09 гривень (53,90%). На підставі викладеного та

Outcome: partial