Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

У грудні 2023 року [PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання законної сили рішення суду для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона є єдиною родичкою (племінницею) [PERSON] , [INFO] . До повномаштабного вторгнення Російської Федерації на територію України вони проживали в м. Харкові. Позивачка фактично проживала з чоловіком за адресою: [ADDRESS] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що доглядала за своєю тіткою, приходила до неї, купувала ліки, прибирала в квартирі, надавала допомогу та підтримку. На початку березня 2022 року у зв`язку з постійними обстрілами м. Харкова була змушена виїхати з м. Харкова. [PERSON] категорично відмовилася виїжджати, тому позивачка залишила її на опікунство знайомих. Позивачка виїхала за кордон, де перебувала зокрема на стаціонарному лікуванні. На початку липня 2023 року позивач повернулася додому та від волонтерів дізналася, що [PERSON] померла у власному будинку, невідомі особи перевезли її тіло до моргу. Жодних документів про смерть позивач не отримувала. Для отримання свідоцтва про смерть позивач неодноразово зверталася до відділів ДРАЦС, ХОБСМЕ, поліції. Свідоцтво про смерть тітки не отримувала, а відмітка «повторно» в свідоцтві про смерть поставлена з тієї підстави, що при першому внесенні актового запису про смерть тітка була визначена як «невідома». На наступний день після отримання свідоцтва про смерть, 12.10.2023, позивач звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Карафетової К. В. з питання видачі на її ім`я свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті [INFO] [PERSON] Приватним нотаріусом Карафетовою К. В. було заведено спадкову справу №34/2023. 16.10.2023 приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Карафетова К. В. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.10.2023 №136/02-31. Позивач зазначає, що причини, через які вона пропустила строк для прийняття спадщини були поважними та такими, що пов`язані із об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення необхідних дій. Такими причинами позивач вважає: військову агресію Російської Федерації проти України, постійні обстріли м. Харкова, введення на території України правового режиму воєнного стану, вимушений виїзд на територію іншої області на іншої країни, необізнаності щодо строку на прийняття спадщини під час воєнного стану, стаціонарне лікування та період відновлення після нього, а також тривала відсутність свідоцтва про смерть спадкодавця. Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 13.12.2023 цивільну справу передано до за підсудністю до Московського районного суду м.Харкова. 17.01.2024 справа надійшла до Московського районного суду м.Харкова. Ухвалою судді від 19.01.2024 позов залишено без руху, встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Ухвалою судді від 26.01.2024 відкрито провадження по даній справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду\~від 21.02.2024\~ повернуто\~позивачу [PERSON] \~ її\~позовну заяву до Харківської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Карафетова К. В. про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Ухвалою суду від 25.03.2024 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового засідання. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. В судовому засіданні представник позивача адвокат Топчийов Є.\~В.підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, додатково пояснив, що факт смерті [PERSON] був встановлений через впізнання, позивач отримала свідоцтво про смерть та на наступний день звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду або розгляд справи за його відсутності не подавав. Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Карафетова К. В. у судове засідання н6е з`явилася, про дату, час та місце розгляду була повідомлена належним чином, заяв про розгляд за її відсутності або відкладення розгляду справи не подавала. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно з положеннями ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, вислухавши доводи позивача та її представника, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 11 жовтня 2023 року Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідно до якого 15.07.2022 складено відповідний актовий запис №6491 (а.с. 18). З постанови приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Карафетової К. В. від 16.10.2023 за № 136/02-31 вбачається, що нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] , [INFO] , яка постійно була зареєстрована та мешкала на день смерті за адресою: [ADDRESS] , в зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини. В постанові зазначено, що 12.10.2023 до приватного нотаріуса Карафетової К. В. звернулася [PERSON] з питання видачі на її ім`я свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . Спадкова справа №34/2023 заведена приватним нотаріусом Карафетовою К. В. 12.10.2023. Зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №74310468 від 12.10.2023 отримана інформація про наявність заповіту посвідченого П`ятою Харківською міською державною нотаріальною конторою 13.10.1994 за реєстровим №4-4556 (а.с.19-20). [PERSON] з 25.08.2022 зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). Відповідно до паспорту громадянина України для виїзду за кордон [PERSON] протягом 2022 2023 років декілька разів виїжджала за кордон (а.с.22-24). Відповідно до виписки №6867 із медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення [PERSON] перебувала на лікуванні у стаціонарі з 04.09.2022 по 13.09.2022 (а.с.25-26). 16.09.2022 [PERSON] проходила лабораторні дослідження (а.с.27-30). Відповідно до листа ХОБСМЕ від 10.08.2023 №02-06/1120 повідомили, що 30.03.2022 до відділення №2 відділу судово-медичної експертизи трупів КЗОЗ ХОБСМЕ було доставлено тіло невідомої жінки з адреси: [ADDRESS] . 31.03.2022 була проведена судово-медична експертиза трупа невідомої жінки. Причина смерті: «Смерть не є насильною, причину якої не можна встановити». 09.04.2022 тіло невідомої жінки було поховано за бюджетні кошти держави на кладовище №18 м. Харкова. 15.07.2022 факт смерті невідомої жінки був зареєстрований за номером актового запису 6491 у міському відділі Державної реєстрації актів цивільного стану м. Харкова (а.с.32). Відповідно до протоколу пред`явлення трупа для впізнання від 06.09.2023 [PERSON] впізнала особу трупа зареєстрованого у морзі ХОБСМЕ-2 за №10-12/1104-с/22, який був доставлений до ХОБСМЕ 24.03.2022 з адреси: [ADDRESS] , оглянувши знімок [PERSON] заявила, що це труп її рідної тітки [PERSON] , [INFO] (а.с.33-35). Відповідно до відповіді Державної прикордонної служби №91-54764/18/23-Вих від 09.11.2023 [PERSON] за період з 24.02.2022 по 09.11.2023: в`їздила до України - 13.08.2022, 28.11.2022, 09.04.2023, 09.10.2023; виїздила з України - 20.11.2022, 31.03.2023, 02.10.2023 (а.с.36-37). Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 05.11.1993 [PERSON] на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с.57). [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належну їй квартиру [ADDRESS] заповіла [PERSON] , що підтверджується заповітом від 13.10.1994, посвідченим державним нотаріусом Одинадцятої харківської державної нотаріальної контори Тимофіевою Т. О., зареєстровано в реєстрі за №4-4556 (а.с.58). Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після одруження прізвище дружини « [PERSON] » (а.с.67). З інформаційної довідки від 18.01.2024 вбачається, що спадкодавець [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] сама (а.с.47). Суд не бере до уваги надані позивачем свідоцтво про народження [PERSON] , свідоцтво про народження [PERSON] як такі, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Відповідно до положень ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Згідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Статтею 1261 ЦК України визначено, що першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до приписів ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що несвоєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] викликано тим, що вона лише 11.10.2023 отримала свідоцтво про смерть спадкодавця. Коли [PERSON] померла, позивача не було в м. Харкові у зв`язку з військовими діями на території Харкова та Харківської області та проходженням лікування, смерть [PERSON] зареєстрували як смерть невідомої особи. До 11.10.2023 актовий запис про смерть [PERSON] був внесений як щодо невідомої особи. Після внесення змін до актового запису позивач отримала свідоцтво про смерть і на наступний день звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивач пропустила строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки до 11.10.2023 позивач не отримала свідоцтво про смерть [PERSON] , позивач не міг з`явитись до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини, що є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами. Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 23.12.2021 по справі №645/7452/19 не звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у визначений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця у зв`язку з тим, що смерть спадкодавця була зареєстрована як смерть невідомої особи та у позивача відсутні достовірні відомості про смерть спадкодавця визнані поважною причиною пропуску строку для звернення до нотаріуса, а тому суд вважав, що наявні правові підстави для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Також суд\~враховує,\~що постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~28.02.2022\~№164\~«Деякі питання\~нотаріату в\~умовах воєнного\~стану» в\~редакції від\~06.03.2022 установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється (п.3). В подальшому 24.06.2022 було внесено зміни до п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» та викладено в такій редакції: установити, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Офіційне розуміння правової визначеності як елемента верховенства права надано в пункті 3.1 мотивувальній частині рішення Конституційного Суду України від 29\~червня 2010\~року №\~17-рп/2010 у справі №\~1-25/2010, відповідно до якого одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці є допустимим за умови передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права має базуватися на критеріях, які дадуть змогу передбачити юридичні наслідки своєї поведінки. Отже, суд задовольняє вимоги позивача та визначає [PERSON] додатковий строк три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущено з поважних причин, а саме: початок збройної агресії Російської Федерації та активні бойові дії у Харкові та Харківській області змусили позивачку виїхати за межі України для збереження життя, проходження нею стаціонарного лікування, мінливість норм законодавства щодо строків прийняття спадщини під час воєнного стану, отримання свідоцтва про смерть спадкодавця 11.10.2023, що призвело до неможливості подати позивачем заяву про прийняття спадщини у строк, передбачений статтею 1270 Цивільного кодексу України.

Outcome: approved