Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги мотивував тим, що сторони у період з квітня 2008 року по грудень 2011 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] у сторін народився спільний син [PERSON] . 02.12.2011 відповідачка повідомила, що разом з сином переїжджає на постійне місце проживання до своєї матері, однак як надалі з`ясувалося відповідач [PERSON] залишила сина, а сама поїхала в невідомому напрямку, з того часу син [PERSON] постійно проживає разом із позивачем та перебуває на повному його забезпеченні та утриманні. 28.11.2013 рішенням Вінницького міського суду Вінницької області визначено місце проживання сина разом з позивачем, а також стягнуто з відповідачки аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 05.12.2017 рішенням Вінницького міського суду Вінницької області розмір аліментів був збільшений, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] частку від всіх її доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак відповідачка в повному обсязі аліменти не сплачує внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 79524,97 грн. За таких обставин позивач просив стягнути з відповідача пеню за несплату аліментів у сумі 115257,45 грн, а також витрати на правову допомогу. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Вказану ухвалу,\~разом із\~копією позовної\~заяви з\~додатками,\~було надіслано\~відповідачу рекомендованим\~листом з\~повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу її зареєстрованого місця проживання (0600264103816). Однак, поштове відправлення повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення адресату у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подала, своїм правом на продовження строків на подання відзиву не скористалася. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.08.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 4). 28.11.2013 рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/24557/13-ц стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 750,00 грн щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 14.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття; визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , [INFO] . Рішення набрало законної сили 10.12.2013 (а.с. 5-6). 05.12.2017 рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №127/23463/17 змінено розмір аліментів, присуджених згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28.11.2013 року по справі № 127/24557/13-ц, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання судовим рішенням законної сили. Рішення набрало законної сили 16.12.2017 (а.с. 7-8). Згідно довідки №111, виданої 07.03.2024 комітетом мікрорайону «Корея-1», сім`я [PERSON] , проживаючого (зареєстрованого) за адресою: [ADDRESS] , складається із нього та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Як слідує із довідки-розрахунку ВП №55671729 згідно виконавчого листа по справі №127/23463/17, виданого 20.12.2017 Вінницьким міським судом Вінницької області, заборгованість зі сплати аліментів станом на 29.02.2024 становить 79524,97 грн (а.с. 9). Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ст.20 СК України до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки врегульованих ст.196 СК України позовна давність не застосовується. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частини четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року в справі № 569/14819/19 (провадження № 61-1586св20) зазначено, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Згідно з розрахунком пені за прострочення сплати аліментів, проведеного позивачем у відповідності до зазначених вимог, загальна сума пені за порушення відповідачем аліментних зобов`язань за період з 01 травня 2021 року по 01 березня 2024 року складає 115257,45 грн. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) викладено висновок, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Відповідачем [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження вжиття всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання судового рішення, яким з неї стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] . Також матеріали справи не містять доказів на спростування відсутності вини відповідача у виникненні заборгованості по сплаті аліментів. У ході судового розгляду судом не встановлено поважних причин щодо несплати аліментів, таким чином суд приходить до висновку, що позивач має право на отримання від відповідача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів. Суд погоджується із наведеним позивачем розрахунком суми неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину за період з 01 травня 2021 року по 01 березня 2024 року відповідно до якого загальна сума пені за прострочення сплати аліментів складає 115257,45 грн. При цьому суд звертає увагу, що при обчисленні пені потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості на яку вона нараховується Таким чином, враховуючи, що сукупний розмір пені за період з 01 травня 2021 року по 01 березня 2024 року становить 115257,45 грн, в той час як сукупний розмір заборгованості за цей період, на яку нараховувалася пеня, складає 79524,97 грн, тому, враховуючи, що пеня не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, одержувач аліментів має право на стягнення 79524,97 грн пені. Зважаючи, що відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, вважає можливим стягнути розмір неустойки (пені) в сумі 79524,97 грн. Крім того, слід відзначити, що положенням ч. 2 ст. 196 СК України передбачено право суду зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Наразі, матеріали справи не містять та відповідними належними доказами не підтверджуються обставини, які б вказували на сімейний та майновий стан відповідача та давали можливість визначитись щодо цієї обставини. Питання судових\~витрат суд\~вирішує відповідно\~до вимог\~ст.\~141\~ЦПК України.\~Оскільки позивач\~відповідно до\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнений\~від сплати\~судового збору,\~а позов\~задоволено частково,\~то з\~відповідача на\~користь держави\~підлягає стягненню 835,70 грн судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial