Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Брусницької сільської ОТГ (с.Брусенки Вижницького району Чернівецької області) про поновлення строку для реалізації майна, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.09.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №1580, вона має на праві власності земельну ділянку площею 0,1225 га., кадастровий номер 7322581500:01:002:0154, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Брусницької сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Вказує, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.09.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №1577, вона має на праві власності земельну ділянку площею 0,3015 га., кадастровий номер 7322581500:01:002:0214, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Брусницької сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Також посилається на те, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.09.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №1578, вона має на праві власності земельну ділянку площею 0,1940 га., кадастровий номер 7322581500:02:005:0521, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Брусницької сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Вказує також, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.09.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №1579, вона має на праві власності земельну ділянку площею 0,1499 га., кадастровий номер 7322581500:02:004:0330, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Брусницької сільської ради Вижницького району Чернівецької області. Посилається на те, що вона є громадянкою Російської федерації, а в Україні отримала посвідку на постійне проживання. На даний час має можливість продати вищевказані земельні ділянки, однак звернувшись до приватного нотаріуса, їй відмовлено в укладенні договору купівлі-продажу земельних ділянок, оскільки нею пропущено річний строк відчуження. Крім цього, зазначає, що вона є інвалідом першої групи та більшість свого часу та коштів витрачає на лікування та підтримку життєдіяльності. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити, продовжити їй строк для відчуження належних їй земельних ділянок. Позивачка [PERSON] . в підготовче судове засідання не прибула, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Представник відповідача Брусницької сільської ОТГ в підготовче судове засідання не прибув, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Позов визнав в повному обсязі. Частиною 3\~ст. 211 ЦПК України\~передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1.\~ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У відповідності до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того, ч.3\~ст. 200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи подані до суду заяви, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ч.3\~ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно ч.3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч.1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві власності належать земельні ділянки: площею 0,1225 га., кадастровий номер 7322581500:01:002:0154, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Брусницької сільської ради Вижницького району Чернівецької області згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.09.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №1580; площею 0,3015 га., кадастровий номер 7322581500:01:002:0214, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Брусницької сільської ради Вижницького району Чернівецької області згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.09.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №1577; площею 0,1940 га., кадастровий номер 7322581500:02:005:0521, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Брусницької сільської ради Вижницького району Чернівецької області згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.09.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №1578; площею 0,1499 га., кадастровий номер 7322581500:02:004:0330, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Брусницької сільської ради Вижницького району Чернівецької області; згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.09.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №1579 (а.с.8-11). Згідно Довідки №667 від 27.09.2021 року Ставчанської сільської ради позивачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована і проживає в [ADDRESS] , з 08.04.1993 року по теперішній час (а.с.12). Відповідно до посвідчення № [NUMBER] від 01.08.2007 року та довідки серія серія МСЗ -2006 №0004233949 вбчається, що позивачка [PERSON] являється інвалідом другої групи (а.с.13). Згідно з ч.1\~ст. 3 Земельного кодексу України\~відносини регулюються \~Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Частиною 5\~ст. 22 Земельного кодексу України\~встановлено, що землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземним громадянам, особам без громадянства. Також ч.2\~ст. 81 цього Кодексу\~дозволяється іноземним громадянам та особам без громадянства набувати права власності на земельні ділянки лише несільськогосподарського призначення. Водночас ч.4\~ст. 81 Земельного кодексу України\~допускається можливість отримання такими особами земель (земельних ділянок) сільськогосподарського призначення у спадщину, але з умовою їх наступного відчуження. Так, згідно\~статті 81 цього Кодексу\~землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземними громадянами, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Особливостей (уточнень) щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення особами, які отримали у власність ці ділянки за часів перебування у громадянстві України, а згодом змінили таке громадянство, статті 22, 81 та інші\~Земельного кодексу України\~не містять. Разом з тим слід зазначити, що\~статтею 145 цього Кодексу\~встановлено вимогу припинення права власності на земельну ділянку особи, якій земельна ділянка не може належати на праві власності. Так, відповідно до\~статті 145 Земельного кодексу України, якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. Особа, до якої переходить право власності на земельну ділянку і яка не може набути право власності на землю, має право отримати її в оренду. З викладеного випливає, що землі сільськогосподарського призначення на постійній основі можуть належати лише тільки громадянину України. Позивач на даний час має намір добровільно відчужити належні їй земельні ділянки. Відповідно до пункту 15\~розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, до набрання чинності законом про ринок земель не допускається купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб, купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від\~12\~червня 2009\~року №\~2\~«Про застосування\~норм цивільного\~процесуального законодавства\~при розгляді\~справ у\~суді першої\~інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Таким чином, враховуючи неврегульованість чинним законодавством правовідносин щодо продажу земельних ділянок товарного сільськогосподарського призначення, які є власністю іноземця, що унеможливлює йому відчуження в терміни визначені чинним законодавством, беручи до уваги, що законодавством не встановлено заборони на продовження строку для укладення договору відчуження земельної ділянки іноземцем, суд вважає, що продовження строку для укладення договору не суперечить діючому законодавству та не порушує прав та інтересів інших осіб, а тому вважає за можливе продовжити громадянці РФ [PERSON] строк для відчуження належних їй земельних ділянок. На підставі викладеного,

Outcome: approved