Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

у жовтні 2023 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Центр правової допомоги Україна», в якому просить: розірвати договір про надання правової допомоги/юридичних послуг від 02.03.2023 року та стягнути 5 000,00 грн збитків через невиконання умов договору № 02032304. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що 02.03.2023 року між нею та відповідачем укладено договір № 02032304 про надання правової допомоги/юридичних послуг, за умовами якого виконавець взяв на себе зобов`язання за дорученням замовника надати юридичні послуги/правову допомогу, а саме: надання юридичної консультації з питання поділу квартири, однак ввів її в оманута, скориставшись її безпорадним станом і незадовільним здоров`ям, вказав предмет договору «Ручний перерахунок пенсії. Проект заяв до ПФУ». На виконання п. 3.1. умов договору позивач здійснила передоплату ТОВ «Центр правової допомоги Україна» в розмірі 5 000,00 грн, проте відповідач зобов`язання за договором не виконав. На підставі викладеного, просить позов задовольнити. Ухвалою від 05.02.2024 року, після передачі вказаної справи за підсудністю з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, відкрито провадження в указаній справі. Розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 18-19). 11.04.2024 року засобами електронного зв`язку на адресу суду надійшов відзив від ТОВ «Центр правової допомоги Україна» за підписом адвоката Пасічника Т.В., в якому представник відповідача просить у позові відмовити, посилаючись на те, що позивачем не здійснено жодних проплат за оспорюваним договором; доказів щодо її стану здоров`я позивачем не надано; з питань розірвання договору [PERSON] до відповідача не зверталася. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже, суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 02.03.2023 року між сторонами в справі укладено договір № 02032304 про надання правової допомоги/юридичних послуг, за умовами якого виконавець взяв на себе зобов`язання за дорученням замовника надати юридичні послуги/правову допомогу, а саме: Ручний перерахунок пенсії. Проект заяв до ПФУ. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач своїх обов`язків за договором не виконав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Правовими наслідками розірвання договору є припинення зобов`язання (ч. 2 ст. 653 ЦК України) та відсутність права сторін вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 4 ст. 653 ЦК України). У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Вiдповiдно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. ч. 1,2 ст. 509 ЦК Україницивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правовідносини сторін за спірним договором регулюються положеннями Глави 63 ЦК України, де відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Договір про надання послуг є складним зобов`язанням, що складається з двох органічно поєднаних між собою зобов`язань: по-перше, правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку; по-друге, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати. Статтею 906 ЦК України встановлено відповідальність виконавця за порушення договору про надання послуг, у зв`язку з цим, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Також цивільне законодавство передбачає й можливість розірвання договору про надання послуг. Так відповідно до ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. Оскільки, через бездіяльність відповідача, яка полягає не дотриманні умов договору, порушено права позивача, тому договір про надання правової допомоги/юридичних послуг від 02.03.2023 року № 02032304, підлягає розірванню в судовому порядку. За змістом ст. ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи . Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частинами 1,5,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Поряд із цим, доказів проведення позивачем оплати та отримання відповідачем від неї коштів в розмірі 5 000,00 грн за спірним договором про надання правової допомоги/юридичних послуг [PERSON] не надала. В доданійпозивачем фотокопії квитанції про оплату відсутні відомості про відповідача ТОВ «Центр правової допомоги Україна» як одержувача спірної суми коштів, немає його реквізитів. Крім того, з цього документа неможливо з`ясувати дату здійснення оплати, на виконання умов якого договору оплата здійснена, ким саме здійснено оплату та на яку конкретно суму. Посилання позивача як на підставу для стягнення спірної суми коштів на п. 3.1. договору від 02.03.2023 року № 02032304, є необґрунтованим, оскільки у цьому пункті не вказано, що за спірним договором [PERSON] здійснено передоплатув розмірі 5 000,00 грн в момент його укладення. В зв`язку з недоведенням позивачем здійснення факту оплатисаме відповідачу ТОВ «Центр правової допомоги Україна» за договоромпро надання правової допомоги/юридичних послуг від 02.03.2023 року № 02032304, правових підстав для стягнення з останнього5000,00 грн на користь [PERSON] немає. Оскільки, про зверненні до суду з позовом позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 073,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial