Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

06.06.2024 року до суду через систему «Електронний суд» звернувся представник: адвокат Чоп`як В.М. в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилалися на те, що 22.10.2022 року між [PERSON] (Кобилінська) та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро), актовий запис №434, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . З початку 2024 року сторони почали усвідомлювати, що у них різні погляди на життя та цінності, а також втратили почуття любові один до одного, стали абсолютно чужими людьми, у яких уже не залишилось нічого спільного, наслідком чого стали сварки подружжя, що призвело до того, що позивач вимушена була переїхати разом із дитиною проживати до батьків на початку травня 2024 року. З того часу сторони не проживають спільно та не ведуть спільне господарство. Вважає, що зберегти сім`ю неможливо, та подальше знаходження у шлюбі суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. На примирення позивач не згодна і тому вважає, що необхідно якомога швидше розірвати шлюб. Після припинення шлюбних відносин малолітня донька подружжя залишилась проживати з позивачем. Прохали розірвати шлюб, укладений 22.10.2022 року між [PERSON] (Кобилінська) та [PERSON] , який зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро), актовий запис №434; після розірвання шлюбу залишити [PERSON] шлюбне прізвище « [PERSON] ». 10.06.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду по суті в судове засідання з викликом сторін. 22.07.2024 року в судове засідання позивач та її представник: адвокат Чоп`як В.М. не з`явилися, 22.07.2024 року представник подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав, не заперечували проти заочного розгляду справи. 22.07.2024 року відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить оголошення про виклик на офіційному сайті Судової влади України, поштове повідомлення повернуто до суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання», будь-яких заяв чи клопотань до суду за увесь час знаходження справи на розгляді не надав, відзив на позов не подав, про причини неявки не повідомив. Відповідно ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У зв`язку з наведеним, суд на підставі ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. Відповідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] в м. Запоріжжя народилася позивач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта громадянина України № [NUMBER] від 28.11.2022 року, та Витягом з реєстру територіальної громади №2024/006484364 від 03.06.2024 року. [INFO] в м. Запоріжжя народився відповідач [PERSON] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю з Єдиного державного демографічного реєстру від 10.06.2024 року. 22.10.2022 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб в Шевченківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро), актовий запис №434, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 22.10.2022 року. [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.12.2022 року. Позивач посилається\~на те,\~що з початку 2024 року сторони почали усвідомлювати, що у них різні погляди на життя та цінності, а також втратили почуття любові один до одного, стали абсолютно чужими людьми, у яких уже не залишилось нічого спільного, наслідком чого стали сварки подружжя, що призвело до того, що позивач вимушена була переїхати разом із дитиною проживати до батьків на початку травня 2024 року. З того часу сторони не проживають спільно та не ведуть спільне господарство. Вважає, що зберегти сім`ю неможливо, та подальше знаходження у шлюбі суперечитиме інтересам позивача. На примирення позивач не згодна. Після припинення шлюбних відносин малолітня донька подружжя залишилась проживати з позивачем. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: \~ \~ \~ \~Так, відповідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено,\~що сторони\~у справі\~перебувають у\~шлюбі з\~22.10.2022\~року,\~мають спільну\~дитину \~доньку [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~з початку 2024 року сторони почали усвідомлювати, що у них різні погляди на життя та цінності, а також втратили почуття любові один до одного, стали абсолютно чужими людьми, у яких уже не залишилось нічого спільного, наслідком чого стали сварки подружжя, що призвело до того, що позивач вимушена була переїхати разом із дитиною проживати до батьків на початку травня 2024 року. З того часу сторони не проживають спільно та не ведуть спільне господарство. Вважає, що зберегти сім`ю неможливо, та подальше знаходження у шлюбі суперечитиме інтересам позивача. На примирення позивач не згодна. Після припинення шлюбних відносин малолітня донька подружжя залишилась проживати з позивачем. А тому суд вважає, що шлюб має бути розірвано, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Крім того, відповідно ч.1,8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Так як відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, будь-яких заперечень суду не надав, то суд вирішив справу за наявними матеріалами. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та наданими суду доказами. Відповідно ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивачем не заявлено вимоги щодо розподілу судових витрат, то суд під час ухвалення рішення не вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Outcome: approved