Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 04.06.2006 року він перебуває з відповідачкою в шлюбі. Від цього шлюбу у сторін народилися двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Однак, 16.04.2024 р. позивачем подана до вказаного суду позовна заява про розірвання шлюбу між сторонами. Позивач також зазначає, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні вказаного малолітнього сина сторін [PERSON] , не піклується про стан його здоров`я та духовний розвиток, не проявляє материнської турботи, що свідчить про те, що вона нехтує своїми обов`язками щодо вказаної дитини, хоча має для їх виконання реальну юридичну та фактичну можливість, адже перешкод щодо виконання відповідачкою її материнських обов`язків їй ніхто не чинить. Таким чином, син сторін позбавлений материнської турботи і уваги. Його вихованням позивач займається самостійно. Тому позивач просить позбавити відповідачку батьківських прав щодо їхнього малолітнього сина [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, 01.07.2024 року подав заяву, в якій зазначає про підтримання позовних вимог та просить проводити розгляд справи в його відсутності (а.с. 49). Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, 17.05.2024 року вона подала заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи у її відсутності, оскільки відповідачка виїжджає на постійне місце проживання в Італійську Республіку (а.с.38). Представник вказаного органу опіки та піклування в судове засідання не з`явилася, 05.06.2024 р. до суду надійшло клопотання від 04.06.2024 р., підписане начальником цього органу Галиною Мисливчук , про здійснення розгляду даної справи у відсутності представника даного органу опіки та піклування ( а.с.45). У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі (їх представників), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до положень частин 1-3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до положень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення і поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що згідно з даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.03.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Млинівського районного управління юстиції в Рівненській області, сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , актовий запис №30 (а.с.35). Відповідно до даних витягу №890 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого (витягу) 05.04.2024 р., а також акту, складеного депутатом Млинівської селищної ради Дубенського району Рівненської області 08.04.2024 року, в будинку [ADDRESS] , зареєстроване місце проживання позивача, а також двох дітей сторін. Місце проживання відповідачки в даному будинку не зареєстроване, та вона не проживає в цьому житлі (а.с.33, 34). Згідно з даними довідки за вих.№137 від 17.04.2024 року вказаний син сторін [PERSON] навчається у 7-А класі Млинівського ліцею №1 Млинівської селищної ради Дубенського району Рівненської області (а.с.7). Відповідно до даних довідки за вих.№194 від 24.04.2024 року, підписаної директором того ж ліцею, відповідачка з 01.09.2023 р. не відвідувала батьківські зустрічі, не спілкувалася з класним керівником, не брала участі у вихованні свого сина [PERSON] , [INFO] . Цим сином займається виключно його батько (тобто позивач), який відвідує батьківські зустрічі, спілкується з класним керівником, займається навчанням та вихованням сина (а.с.41). Судом також встановлено, що рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано - Франківської області, ухваленим 21.05.2024 р. у справі 3461955/24, яке набрало законної сили 21.06.2024 р., шлюб, укладений сторонами 04.06.2006 р., розірвано (а.с.50). З приводу висновку щодо розв`язання даного спору, який (висновок) згідно з правилами частин 4,5 ст.19 СК України повинен надаватися в даній категорії справ органом опіки та піклування виконавчого комітету Коломийської міської ради Івано-Франківської області, суд зазначає наступне. У вище вказаному клопотанні від 04.06.2024 р., підписаному начальником цього органу органом опіки та піклування Галиною Мисливчук , вказано про те, що 03.06.2024 року комісією з працівників служби у справах дітей вказаної міської ради проведено обстеження житла за адресою місця проживання відповідачки. Однак, остання була відсутня за цим місцем. Отже, працівники вказаної служби не мають можливості належним чином вивчити питання щодо доцільності позбавлення відповідачку батьківських прав щодо її малолітнього сина, винести це питання на засідання зазначеної комісії та підготувати обґрунтований висновок щодо його вирішення (а.с.45). Таким чином, судом вжито всіх заходів щодо отримання вказаного висновку, передбаченого ст.19 СК України, однак, останній суду не надано з вище вказаних причин. Тому на підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо вихованню свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не цікавиться його духовним та фізичним розвитком, не проявляє до нього материнської турботи. Крім того, відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом на підставі оцінки вищевказаних письмових доказів встановлено, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, наявна достатня правова підстава для позбавлення відповідачку батьківських прав щодо її малолітнього сина, передбачена п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України. Тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими. На підставі наведеного, ст.ст.19, 150, 164 СК України, 59, 63 ЦК України, та,

Outcome: approved