Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

Представник позивача за дорученням Суржик Ю.В., який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, ЄДРПОУ 37356833) через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до [PERSON] ( [INFO] [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 23.02.2022-1000003332. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит в розмірі 13000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 23.02.2022 року строком на 42 дні. Відповідно до Договору від 23.02.2022 року та квитанції про перерахування коштів Кредитором надано Позичальнику кредит у розмірі 13000 грн. 00 коп. строком на 14 днів, [PERSON] 23 лютого 2022 року отримано кредитні кошти в розмірі 13000 грн. 00 коп. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. Вказують, що [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, в зв`язку з чим станом на дату подачі позовної заяви утворилась заборгованість в розмірі 19890 грн. 00 коп., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 13000 грн. 00 коп. та по процентам в розмірі 6890 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Просять стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 23.02.2022-100003332 від 23.02.2022 в розмірі 19890 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. 16 лютого 2024 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Споживчий центр», не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності. Також, просив застосувати норму ЗУ «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме, п. 15 ст. 14. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України). Згідно частин 1, 2 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин 1, 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно статтею 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) № 23.02.2022-1000003332. Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит в розмірі 13000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 23.02.2022 року строком на 42 дні. Відповідно до Договору від 23.02.2022 року та квитанції про перерахування коштів Кредитором надано Позичальнику кредит у розмірі 13000 грн. 00 коп. строком на 14 днів, [PERSON] 23 лютого 2022 року отримано кредитні кошти в розмірі 13000 грн. 00 коп. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, в зв`язку з чим станом на дату подачі позовної заяви (05.02.2024) утворилась заборгованість в розмірі 19890 грн. 00 коп., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 13000 грн. 00 коп. та по процентам в розмірі 6890 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того, частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Довідки № 131 від 26.02.2024 року, виданої старшим лейтенантом [PERSON] , молодший сержант [PERSON] дійсно проходить військову службу в [INFO] (військової частини [NUMBER] ) з місцем дислокації [ADDRESS] ). На військовій службі з 23 червня 2022 року по теперішній час. А тому, суд не знаходить підстав про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» суми заборгованості за відсотками в розмірі 6890 грн. 00 коп. Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Кредитним договором № 23.02.2022-100003332 від 23.02.2022 року в розмірі 13000 грн.00 коп. Відносно судового збору суд зазначає наступне. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ст. 141 ЦПК України, згідно із якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задоволено частково на суму 13000 грн. 00 коп., що становить 65,36% від заявлених вимог, то із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 1583 грн. 28 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial