Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

В провадження Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від всіх його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. Свій позов мотивувала тим, що між нею та відповідачем 25.07.2013 зареєстровано шлюб, від якого сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.05.2022 (справа №127/7244/22) шлюб між сторонами розірвано. Позивач зазначає, що з початку повномасштабного вторгнення вона та донька переїхали до м. Вінниця та після переїзду відповідач обов`язки щодо матеріального утримання дитини виконує систематично на власний розсуд. Оскільки спільна донька сторін є дитиною з інвалідністю, вона потребує лікування, якісного харчування, зміни сезонного одягу та взуття, хорошого навчання та фізичного розвитку. Позивач вказує, що відповідач немає а ні інших неповнолітніх дітей, а ні непрацездатних батьків, які перебувають на його утриманні. Викладене стало підставою для звернення позивачем до суду з цим позовом до відповідача. Ухвалою суду від 19.06.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 24.06.2024 від представника позивача на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено копію довідок переселенця. Ухвалою суду від 01.07.2024 відкрито спрощене позовне провадження в справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відзив на позов відповідач суду не надав, однак 22.07.2024 на адресу суду від [PERSON] надійшла заява, в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Зазначив, що свої обов`язки по сплаті аліментів на утримання дитини у визначеному законом розмірі продовжує добровільно виконувати, на підтвердження чого до заяви долучив відповідні квитанції. Разом з цим, задля запобігання у майбутньому у позивача сумнівів щодо розмірів його добровільних відрахувань, в якості аліментів та з метою отримання позивачем виконавчого документу й пред`явлення його до виконання за місцем роботи відповідача, не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.05.2022 розірвано шлюб між сторонами, що зареєстрований 25.07.2013 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області. Рішення суду набрало законної сили 04.06.2022 (справа №127/7244/22) (а.с. 11-12). Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.08.2014 (а.с. 13). Позивач [PERSON] та донька [PERSON] , [INFO] , є переселенцями та проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки переселенця №509-5003235692 від 15.04.2024 та копією довідки переселенця №509-5003235693 від 15.04.2024 (а.с. 73-76). З наведеного суд встановив, що спільна дитина сторін по справі проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання. Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Як встановлено ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положень ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років 3 196 гривень. [PERSON] , [INFO] , на день ухвалення рішення суду виповнилося 9 років. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; особу платника аліментів, яка являється молодою людиною працездатного віку, визнання позову відповідачем. На підставі викладеного, враховуючи повне визнання відповідачем позову, обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу, а дитина потребує такої допомоги, суд прийшов до висновку про задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 18.06.2024 року та до досягнення дитиною повноліття. При визначені розміру аліментів судом враховано всі повідомлені позивачем обставини, які слід врахувати при ухваленні рішення, відповідно до вимог ст.182 СК України. На підставі ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Відповідно до ст.ст. 141,142 ЦПК України, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору, визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 605,60 гривень судового збору, інша частина судового збору компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved