Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що він з 16 серпня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітнього сина, який проживає з матір`ю. Сімейне життя не склалось, з середини вересня 2023 року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, не спілкуються, проживають окремо. Майнового спору не мають. Просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не викликались. Відповідач направила до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, просить розірвати шлюб. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 03 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 серпня 2013 року Інгулецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №128, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 16 серпня 2013 року. Дошлюбне прізвище дружини - [PERSON] . Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Шлюбносімейні відносини між сторонами припинені у вересні 2023 року, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини наразі немає. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу до суду. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, він приймає рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Враховуючи, що подальше збереження шлюбу протирічить інтересам сторін, позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки жодних клопотань з цього приводу від відповідача не надходило, суд вважає за необхідне залишити останній прізвище набуте у шлюбі. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з\~ч. 1 ст.142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином підлягає поверненню позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 605,60 грн. З відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Outcome: approved