Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

що позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що перебувала у шлюбі із відповідачем. За час перебування у шлюбі у них народилось четверо дітей. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.11.2021 у справі № 345/751/21 шлюб між нею і відповідачем розірвано. Діти проживають з нею і перебувають на її повному утриманні. Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.10.2020 у справі № 345/3362/20 з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей в сумі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину. Цих коштів на даний час їй не вистачає на утримання дітей, оскільки їхній розмір значно менший за прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. З часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів пройшов тривалий час, соціальна ситуація в країні змінилася в гіршу сторону, гривня девальвувала, ціни на продукти, товари та послуги суттєво зросли. Відповідач приховує свої дійсні доходи, і з цією метою за його ініціативою зареєстровано як фізичну особу-підприємця [PERSON] , його матір. Просить збільшити розмір аліментів, присуджених рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.10.2020 у справі № 345/3362/20, та стягнути з відповідача по 3000 грн. аліментів щомісячно на кожну дитину. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.06.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач подав відзив на позов, в якому позов не визнав. У відзиві зазначає, що двоє дітей до шестирічного віку та двоє дітей у віці від 6 до 18 років. З 01.01.2024 мінімальний гарантований розмір аліментів становить: для дітей до 6 років - 1 281,5 грн; для дітей від 6 до 18 років- 1 598 грн. Фактично на даний час з нього стягуються аліменти на 2-х дітей до 6 років у сумі 1500 грн., що є більше мінімального гарантованого розміру аліментів та на 2-х дітей у розмірі 1598 грн. у мінімальному гарантованому розмірі для дитини відповідного віку. Позивачем до позовної заяви долучено відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, у відповідності до яких за І квартал 2024 року позивач отримала соціальні виплати у сумі 88242,45 грн. Отже, середньомісячна сума соціальних виплат становить 29414,15 грн. (88242,45 : 3). Разом з аліментами середньомісячна сума доходу сім`ї позивача становить 35806,15 грн. (29414,15+6392). Звідси, середньомісячний дохід на одного члена сім`ї позивача становить 7161,23 грн. (35610,15:5), що становить більше двох прожиткових мінімумів на дітей у віці від 6 до 18 років (3196 грн.) чи працездатну особу (3028 грн.) При цьому, він отримує на руки мінімальну заробітну плату у сумі 6440 грн., з нарахованих нарахована 8000 грн. Таким чином, сплативши 6392 грн. аліментів йому на прожиття залишається 48 грн., а тому він змушений проживати на залишок заощаджень з минулих років та обмежувати себе у всьому. Вищевикладене засвідчує, що твердження позивача про її скрутне матеріальне становище та про скрутне матеріальне становище дітей є голослівними та не відповідає наявним доказам у справі. При цьому, сплативши аліменти, саме він залишається у скрутному матеріальному становищі. У задоволенні позову просить відмовити. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. Представник відповідача адвокат Яцків М.В. у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов не визнає. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що з 04.11.2010 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.11.2021 розірвано. За час шлюбу у сторін по справі народилося четверо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідно свідоцтвами про народження № 202429 від 16.02.2012, № [NUMBER] від 13.01.2017, № 396574 від 21.09.2019, № 396573 від 21.09.2019. Діти проживають з позивачкою, що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади, які наявні в матеріалах справи, і що також не заперечується відповідачем. Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.10.2020 у справі № 345/3362/20 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей в сумі по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини,що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з частиною першою 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Із положень частини першої статті 184 СК України слідує, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як передбачено частиною першою статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості один із батьків має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У такому випадку частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, а також тверда грошова сума аліментів визначається судом. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Розмір аліментів має забезпечувати гармонійний розвиток дитини та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд зобов`язаний врахувати ряд обставин, а саме матеріальний та сімейний стан платника аліментів і дітей. Визначений рішенням суду розмір аліментів не вважається незмінним. Підставою для зміни розміру аліментів, визначеного судовим рішенням, є доведеність у судовому засіданні суттєвої зміни (погіршення або покращення) матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Така зміна обставин має настати після того, як суд визначив первісний розмір аліментів, при цьому, вирішуючи спір, суд зобов`язаний застосувати як положення статті 192 СК України, так і низку інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). У постанові Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року (справа №759/22898/20) зазначено, що у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги для зменшення розміру аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Таким чином, особа, яка одержує аліменти одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, позивач обґрунтовує свої вимоги необхідністю збільшення розміру аліментів, оскільки визначений судом розмір стягуваних з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. на місяць на кожну дитину не є достатнім для забезпечення потреб дітей. Окрім цього, позивачка зазначає про збільшення доходів відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19). Згідно з частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина 1, 2 стаття 77 ЦПК України). Таким чином, поставивши перед судом питання про збільшення розміру стягуваних аліментів, позивачу належало доводити передусім збільшення у платника аліментів відповідного доходу як підставу для задоволення вищевказаної вимоги. Водночас позивач, пред`являючи позов про збільшення розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, не надала суду будь-яких доказів покращення матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також інформації про щомісячні доходи як платника аліментів, так і одержувача аліментів, хоча це є її процесуальним обов`язком. Матеріалами справи підтверджується, що з 01.05.2024 відповідач перебуває у трудових відносинах з ФОП [PERSON] , де отримує мінімальну заробітну плату, що підтверджується наказом № 1 від 30.04.2024 та записом у трудовій книжці відповідача. Як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 19.07.2024, за період з першого кварталу 2022 року по перший квартал 2024 року інформація щодо джерел/сум нарахованого (виплаченого) доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору в Державному реєстрі платників податків щодо відповідача відсутня. За таких обставин, покращення матеріального становища відповідача не доведено позивачем. Враховуючи, що позивач не довела погіршення свого майнового стану, що може бути визначено за ст. 192 СК України підставою для збільшення розміру аліментів, суд прийшов до висновку, що позов про збільшення розміру аліментів не підлягає до задоволення. Варто зауважити, що доводи позивача про надання стоматологічних послуг, які містяться у позовній заяві, відхиляються. Адже, позивач не позбавлена права звернутися до суду із позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, що передбачено статтею 185 СК України. Доводи позивача,\~що [PERSON] \~зареєструвалась як\~фізична особа-підприємець\~для приховування\~доходів відповідача\~до уваги\~судом не\~беруться,\~оскільки доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях,\~що узгоджується\~із висновками,\~викладеними у\~постанові Великої\~Палати Верховного\~Суду від\~31\~січня 2020\~року у\~справі №\~370/999/16-ц,\~провадження №\~14-709цс19,\~та від\~07\~квітня 2020\~року у\~справі №\~372/1684/14-ц,\~провадження №\~14-740цс19. Що стосується доводів позивача про зниження купівельної спроможності раніше присуджених аліментів, то слід зазначити наступне. Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 16 листопада 2016 року «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» вказаний Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, доповнено пунктом 10-4 такого змісту: Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється з місяця, в якому призначено аліменти. У разі проведення державним, приватним виконавцем індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, обчислення індексу споживчих цін здійснюється наростаючим підсумком, починаючи з наступного року з місяця, що відповідає місяцю встановлення розміру аліментів. При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 відсотків грошового доходу платника аліментів. Відповідно до пункту 2 Порядку, індексації підлягає, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Згідно з пунктом 6 Порядку індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами - підприємцями, які провадять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Індексація таких аліментів проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, індексується у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. При цьому розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, разом із сумою індексації не повинен перевищувати 50 % грошового доходу платника аліментів. З викладеного вбачається, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, провинна проводитись відповідно до вищевказаного законодавства органом виконавчої служби або підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами - підприємцями, які провадять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Отже, тривале зростання загального рівня цін, що відображує зниження купівельної спроможності грошової одиниці (інфляція) саме по собі не потребує звернення отримувача аліментів до суду з відповідним позовом про збільшення розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, оскільки законодавством передбачено відповідний механізм індексації (підвищення) розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач не зверталась до державної виконавчої служби з відповідною заявою щодо проведення індексації аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078. Крім того, Законом України № 2475-VIII від 03.07.2018 було внесено зміни до ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України та викладено її у наступній редакції: Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Законом України «Про внесення змін до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» щодо обов`язку виконавця проводити індексацію розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 01 вересня 2020 року № 831-ІХ встановлено, що індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів. У разі самостійного надіслання стягувачем виконавчого документа безпосередньо підприємству, установі, організації, фізичній особі - підприємцю чи фізичній особі, зазначеним у частині першій статті 7 цього Закону, індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у вказаній редакції Закону від 01 вересня 2020 року № 831-ІХ, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Враховуючи вищевикладені норми законодавства, сам по собі факт наявності інфляції не може бути підставою для задоволення заявлених позовних вимог, а є підставою для проведення індексації розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, у порядку, передбаченому чинним законодавством. Належних та допустимих доказів наявності обставин зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших обставин, які відповідно до ст. 192 СК України є підставою для зміни способу стягнення аліментів та їх розміру, а також доказів наявності у платника аліментів відповідного доходу - позивачкою не надано. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то розподіл судових витрат, у відповідності до статті 141 ЦПК України, не здійснюється.

Outcome: dismissed