Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

У травні 2024 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Житлово-будівельного кооперативу "Захисник", Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСВ Практик" про визнання майнових прав на частки в об`єкті незавершеного будівництва. Позивач посилається на те, що між [PERSON] , яка після укладення шлюбу 10.10.2020 змінила прізвище на [PERSON] , та ТОВ «ОСВ Практик» 26.11.2014, 27.11.2014, 16.04.2015 укладені наступні нотаріальні договори купівлі-продажу майнових прав: на квартири [ADDRESS] . 20 червня 2014 року між ЖБК «Захисник» (замовник), та TOB «ОСВ ПРАКТИК» (генеральний підрядник) було укладено договір генерального підряду на капітальне будівництво №2. За цим договором генпідрядник зобов`язувався на свій ризик своїми коштами та/або залученими силами та засобами збудувати та передати замовнику об`єкт будівництва: житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями, який розташований за адресою - [ADDRESS] . Запланований термін введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва - 3-й квартал 2015 року. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором сплативши кошти на користь відповідача-2. При цьому, відповідачі не виконують умови договору. Дані обставини свідчать про невизнання відповідачами факту переходу майнових прав до позивача, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом, оскільки на даний момент не існує жодного документа, який може бути доказом отримання позивачем майнових прав на об`єкт нерухомості, що у свою чергу є грубим порушенням прав та інтересів позивача. На даний момент будівництво житлового будинку не закінчено, об`єкт в експлуатацію не введено, при цьому відповідачі не дотримується взятих на себе зобов`язань щодо строків будівництва, тим самим порушуючи умови договору. Ухвалою суду від 07.05.2024 відкрито провадження по справі, розгляд якої призначено у підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою підготовчого судового засідання від 17.06.2024 розгляд справи призначено по суті. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без участі. Представники відповідачів відзив на позов не надали, в судове засідання не прибули, про дату та час розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Заяв про участь у розгляді справи не надійшло. Дослідивши докази і письмові пояснення, надані суду та викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 26.11.2014 між [PERSON] та ТОВ «ОСВ Практик» укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовою В.М. за реєстровим № 991 (далі Договір від 26.11.2014). Відповідно до п.1.1 Договору від 26.11.2014 продавець (Відповідач-2) передає у власність (продає), а покупець (позивач) приймає у власність (купує) майнові права на квартиру [ADDRESS] . Будівництво здійснюється продавцем на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:63:332:0051. Пунктом 1.2 Договору від 26.11.2014 визначено, що об`єкт продажу має наступні характеристики а) загальна площа: 63,80 кв.м.; б) поверх - 7; в) кількість кімнат - 2. Згідно п. 1.3 Договору № від 26.11.2014 запланований термін введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва - 3-й квартал 2015 року. Пунктом 1.4 Договору від 26.11.2014 визначено, що документами, що будуть підставою для отримання покупцем свідоцтва про право власності на квартиру є цей Договір, довідка про оплату в повному обсязі квартири, акт приймання-передачі квартири, технічний паспорт. Згідно п. 2.1 Договору від 26.11.2014 майнові права, що визначені в п.1.1 договору продаються за ціною 287100,00 грн., з врахуванням ПДВ, виходячи з вартості майнових прав у перерахунку 1 квадратний метр загальної площі 4500 грн., з врахуванням ПДВ. Пунктом п. 2.2 Договору від 26.11.2014 передбачено, що покупець зобов`язаний сплатити 100% вартості квартири до 30.04.2015, а продавець зобов`язаний передати квартиру у власність покупця шляхом складання акту приймання-передачі після введення житлового будинку в експлуатацію та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічного паспорта на квартиру протягом 30 календарних днів з дня здачі в експлуатацію житлового будинку. Згідно п. 2.2.2 пункту 2.1 Договору від 26.11.2014 продавець зобов`язався забезпечити, щоб на момент переходу до покупця права власності на квартиру, така квартира не буде нікому іншому продана та/іншим способом відчужена, передана в заставу, перебувати під арештом, у спорі або під забороною, обтяжена будь-якими зобов`язаннями перед третіми особами. На виконання умов Договору від 26.11.2014 позивачем було здійснено повну оплату 100% вартості майнових прав на рахунок відповідача-2 в сумі 287100,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ "ОСВ Практик" № 10 від 19.01.2020. 27.11.2014 між [PERSON] та ТОВ «ОСВ Практик» укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевельовою В.М. за реєстровим № 1024 (далі Договір від 27.11.2014). Відповідно до п.1.1 Договору від 27.11.2014 продавець (Відповідач-2) передає у власність (продає), а покупець (позивач) приймає у власність (купує) майнові права на квартиру [ADDRESS] . Будівництво здійснюється продавцем на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:63:332:0051. Пунктом 1.2 Договору від 27.11.2014 визначено, що об`єкт продажу має наступні характеристики а) загальна площа: 37,7 кв.м.; б) поверх - 4; в) кількість кімнат - 1. Згідно п. 1.3 Договору від 27.11.2014 запланований термін введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва - 3-й квартал 2015 року. Пунктом 1.4 Договору від 16.04.2015 визначено, що документами, що будуть підставою для отримання покупцем свідоцтва про право власності на квартиру є цей Договір, довідка про оплату в повному обсязі квартири, акт приймання-передачі квартири, технічний паспорт. Згідно п. 2.1 Договору від 27.11.2014 майнові права, що визначені в п.1.1 договору продаються за ціною 169650,00 грн., з врахуванням ПДВ, виходячи з вартості майнових прав у перерахунку 1 квадратний метр загальної площі 4500 грн., з врахуванням ПДВ. Пунктом п. 2.2 Договору від 27.11.2014 передбачено, що покупець зобов`язаний сплатити 100% вартості квартири до 30.04.2015, а продавець зобов`язаний передати квартиру у власність покупця шляхом складання акту приймання-передачі після введення житлового будинку в експлуатацію та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічного паспорта на квартиру протягом 30 календарних днів з дня здачі в експлуатацію житлового будинку. Згідно п. 2.2.2 пункту 2.1 Договору від 27.11.2014 продавець зобов`язався забезпечити, щоб на момент переходу до покупця права власності на квартиру, така квартира не буде нікому іншому продана та/іншим способом відчужена, передана в заставу, перебувати під арештом, у спорі або під забороною, обтяжена будь-якими зобов`язаннями перед третіми особами. На виконання умов Договору від 27.11.2014 позивачем було здійснено повну оплату 100% вартості майнових прав на рахунок відповідача-2 в сумі 169650,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ "ОСВ Практик" № 9 від 19.01.2020. 16.04.2015 між [PERSON] та ТОВ «ОСВ Практик» укладено договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Багдасаровою О.М. за реєстровим № 280 (далі Договір від 16.04.2015). Відповідно до п.1.1 Договору від 16.04.2015 продавець (Відповідач-2) передає у власність (продає), а покупець (позивач) приймає у власність (купує) майнові права на квартиру [ADDRESS] . Будівництво здійснюється продавцем на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:63:332:0051. Пунктом 1.2 Договору від 16.04.2015 визначено, що об`єкт продажу має наступні характеристики а) загальна площа: 58,2 кв.м.; б) поверх - 8; в) кількість кімнат - 2. Згідно п. 1.3 Договору № від 16.04.2015запланований термін введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва - 3-й квартал 2015 року. Пунктом 1.4 Договору від 16.04.2015 визначено, що документами, що будуть підставою для отримання покупцем свідоцтва про право власності на квартиру є цей Договір, довідка про оплату в повному обсязі квартири, акт приймання-передачі квартири, технічний паспорт. Згідно п. 2.1 Договору від 16.04.2015 майнові права, що визначені в п.1.1 договору продаються за ціною 302640,00 грн., з врахуванням ПДВ, виходячи з вартості майнових прав у перерахунку 1 квадратний метр загальної площі 5200 грн., з врахуванням ПДВ. Пунктом п. 2.2 Договору від 16.04.2015 передбачено, що покупець зобов`язаний сплатити 100% вартості квартири до 29.05.2015, а продавець зобов`язаний передати квартиру у власність покупця шляхом складання акту приймання-передачі після введення житлового будинку в експлуатацію та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічного паспорта на квартиру протягом 30 календарних днів з дня здачі в експлуатацію житлового будинку. Згідно п. 3.2.2 пункту 2.1 Договору від 16.04.2015 продавець зобов`язався забезпечити, щоб на момент переходу до покупця права власності на квартиру, така квартира не буде нікому іншому продана та/іншим способом відчужена, передана в заставу, перебувати під арештом, у спорі або під забороною, обтяжена будь-якими зобов`язаннями перед третіми особами. На виконання умов Договору від 16.04.2015 позивачем було здійснено повну оплату 100% вартості майнових прав на рахунок відповідача-2 в сумі 302640,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ "ОСВ Практик" № 8 від 19.01.2020. Звертаючись до суду з заявленим позовом позивач вказує, що ним виконано умови договорів щодо оплати вартості квартир у повному обсязі, однак отримати свідоцтва про право власності на квартири не вдається за можливе, оскільки в запланований термін закінчення будівництва даний об`єкт будівництва не завершено та не введено в експлуатацію. Крім того, термін закінчення будівництва та введення будинку в експлуатацію чітко не визначено, що спричинює порушення майнових прав позивача, який просить позов задовольнити. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» всі суб`єкти інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено законодавчими актами України. Розміщення інвестицій у будь-яких об`єктах, крім тих, інвестування в які заборонено або обмежено цим Законом, іншими актами законодавства України, визнається невід`ємним правом інвестора і охороняється законом. Інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торгівельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України. Згідно із ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Відповідно до ч. 3 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, копії, засвідчені в установленому порядку. При цьому, нормами ч.ч.7 та 8 п.50 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, визначено, що у разі коли завершення будівництвом об`єкту містобудування та державної реєстрації прав на такий об`єкт за особами, які брали участь в інвестуванні (фінансуванні) об`єкта будівництва, здійснюється після 1 січня 2013 р., особа, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб (замовник будівництва), після прийняття такого об`єкта в експлуатацію подає: документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку (крім випадків реконструкції об`єктів нерухомого майна без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані); документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення прав власності на такий об`єкт до проведення реконструкції (у разі проведення реконструкції об`єкта нерухомого майна); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; документ що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадку, коли в результаті реконструкції об`єкта нерухомого майна його адреса не змінювалася); затверджений такою особою перелік фізичних та юридичних осіб, кошти яких залучалися на інвестування (фінансування) об`єкта будівництва. Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий з моменту набуття права власності, визначений статтею 328 ЦК України на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За положеннями пункту 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року, прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. У Постанові № 6-98цс13 від 02 жовтня 2013 року Верховний Суд України висловив правову позицію про те, що виконання грошових зобов`язань за інвестиційною угодою, а саме повна сплата вартості об`єкта інвестування (стовідсоткова передоплата), свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об`єкт. Статтею ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що майновими правами визнаються будь-які права пов`язані з майном, відмінні від права власності у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо). Встановлено, що [PERSON] , дошлюбне прізвище [PERSON] , виконала свої зобов`язання за договорами, сплативши грошові кошти в загальному розмірі 759390,00 грн., у визначених у договорах сумах, у зв`язку із чим за умовами договорів набула майнових прав щодо об`єктів нерухомості, зокрема права на отримання в подальшому у власність спірних квартир. Запланований термін введення в експлуатацію об`єкта капітального будівництва - 3-й квартал 2015 року. Відповідно до ст. 204 ЦК України,? ? правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно із ч.1, ч.2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 511 ЦК України, зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилом статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 634 ЦК України, договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Згідно із ч.3?ст. 653 ЦК України,? ? у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Згідно із ст. 851 ЦК України, підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником Згідно із ст. 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Згідно до ст. 876 ЦК України, власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором. Відповідно до ст. 880 ЦК України, віднесення ризику випадкового знищення або випадкового пошкодження об`єкта будівництва на замовника або підрядника до його прийняття замовником встановлюється відповідно до вимог закону, крім випадків, коли це сталося внаслідок обставин, що залежали від замовника. Доводи позивача про те, що до завершення будівництва об`єктів нерухомості, а саме квартир [ADDRESS] та введення його в експлуатацію позивачу, як інвестору, належать майнові права на ці об`єкти, є такими, що ґрунтуються на законі. Аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові № 14-461 цс19 від 09 жовтня 2019 року. Позивач приєднався до будівництва квартир [ADDRESS] на стадії будівництва, до введення будинку в експлуатацію, на момент дії нормативно-правових актів, які по-різному регулюють сферу правовідносин, що виникають з приводу залучення коштів фізичних осіб на етапі будівництва відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав, який укладено відповідно Цивільного Кодексу України. Підстави залучення коштів від інших фізичних осіб на стадії будівництва врегульовані Законом України "Про кооперацію", Законом України "Про інвестиціцну діяльність" та іншими нормативно-правовими актами. Виходячи з правочинів, укладених між замовником та підрядником відповідачі не заперечують факт інших джерел фінансування капітального будівництва, ніж пайові внески, тобто залучення коштів не лише відповідно до Закону України "Про кооперацію". Враховуючи, що будинок, розташований за будівельною адресою по [ADDRESS] належить ЖБК "Захисник" для позивача, який не є членом кооперативу існує ризик з моменту розірвання договору між підрядником і замовником порушення майнових прав на об`єкт будівництва. З урахуванням 100% сплати коштів за об`єкти інвестування - спірні квартири, право позивача підлягає захисту внаслідок зобов`язання, що відповідає вимогам Цивільного Кодексу України, оскільки договори купівлі-продажу майнових прав не були оскаржені ЖБК "Захисник" в судовому порядку. Суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги про визнання майнових прав позивача є обґрунтованими та доведеними. Згідно зі ст. 656 ЦК України майнові права можуть бути предметом договору купівлі-продажу. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає зі змісту або характеру цих прав. За договором купівлі-продажу майнових прав покупець отримує у власність не індивідуально визначене нерухоме майно з усіма притаманними йому властивостями, а майнові права на ще не існуюче майно, яке може стати таким при сукупності всіх передбачених будівельною документацією обставин. Законодавець не обмежує власника майнових прав на нерухоме майно в здійсненні будь-яких не заборонених законом операцій щодо цих прав, в тому числі щодо уступки права вимоги (цесії) за такими договорами. Відповідно до? ? ст. 657 ЦК України, згідно з якою договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. В договорі купівлі-продажу майнових прав на нерухомість має бути зазначено, що покупець придбаває майнові права на конкретну квартиру чи будинок, має бути роз`яснено зміст цих прав, тобто які саме майнові права передаються покупцю (повинно бути чітко зазначено, що після введення будинку чи квартири в експлуатацію передається покупцю у власність; також чітко і однозначно має бути описаний порядок такої передачі) та регламентовано, з якого моменту покупець стає власником майнових прав на нерухомість. Окрім цього договір купівлі-продажу майнових прав має містити чітко визначену саму квартиру/будинок (кінцевий об`єкт), а саме: а) будівельна адреса об`єкта; б) номер приміщення згідно з будівельною нумерацією; в) поверх; г) площа загальна і жила; ґ) кількість кімнат. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Даною нормою Основного Закону України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За змістом ст. ст. 4, 5 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а частиною 2 визначено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Частиною 1,2,3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.? ? Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.? ? Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.? ? Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,? ? на? ? які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. ? ? ? ? ? ? Таким чином, зважаючи на обставини справи, придбання позивачем майнових прав на? квартири [ADDRESS] та невизнання ЖБК "Захисник" умов Договорів купівлі-продажу майнових прав, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права щодо визнання майнових прав за [PERSON] на? квартири [ADDRESS] в розмірі загального внеску в сумі 759390,00 грн., як частину в об`єкті незавершеного будівництва згідно з договорами купівлі - продажу від 26.11.2014, 27.11.2014, 16.04.2015 забезпечить поновлення? ? прав позивача, а відтак позов за заявленими вимогами підлягає задоволенню. Відповідно ст. 141 ЦПК України здійснити розподіл судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved