Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2024 року позовні вимоги [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , [INFO] , інтереси якої представляє представник адвокат Івахненко Олександр Олександрович, до [PERSON] , інтереси якої представляє представник адвокат Мунтян Тимофій Іванович, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом задоволено. Встановлено факт належності громадянину [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , договору дарування житлового будинку [ADDRESS] , від 28.03.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Томаківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Горпиняк В.О., зареєстрованого в реєстрі за №451, виданого на ім`я [PERSON] . Визнано за\~громадянкою [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] , на 1/2 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа житлових приміщень якого якого становить 59,80 кв.м., житловою площею 36,00 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] . Визнано за громадянкою [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] , на 1/2 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальна площа житлових приміщень якого якого становить 59,80 кв.м., житловою площею 36,00 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду Максюти Ж.І. від 17.06.2024 року справу за позовом [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту належності правововстановлюючого документу, визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом повернуто до суду першої інстанції для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення. Представник позивача [PERSON] адвокат Івахненко О.О. 27.06.2024 року звернувся до суду з заявою у якій просить суду ухвалити по справі додаткове рішення яким вирішити питання щодо розподілу судових витрат, які не були вирішені судом під час ухвалення рішення. Суд вважає, що відсутня необхідність виклику в судове засідання сторін або інших учасників справи відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов наступного висновку. Відповідно до\~вимог ст.\~270\~ЦПК України\~суд,\~що ухвалив\~рішення,\~може за\~заявою учасників\~справи чи\~з власної\~ініціативи ухвалити\~додаткове рішення,\~якщо судом\~не вирішено\~питання про\~судові витрати.\~Суд,\~що ухвалив\~рішення,\~ухвалює додаткове\~судове рішення\~в тому\~самому складі.\~Додаткове судове\~рішення ухвалюється\~в тому\~самому порядку,\~що й\~судове рішення.\~ Заяву\~про ухвалення\~додаткового рішення\~може бути\~подано до\~закінчення строку\~на виконання\~рішення.\~ У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до п. 35 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014\~\~№ 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення\~статті 88\~ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Судом встановлено, що дійсно рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2024 року позовні вимоги [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , [INFO] , інтереси якої представляє представник адвокат Івахненко Олександр Олександрович, до [PERSON] , інтереси якої представляє представник адвокат Мунтян Тимофій Іванович, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом задоволено. При цьому, судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Згідно п. 3) ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати; Матеріалами справи доведено, що позивач звертаючись з позовом до суду сплатив судові витрати у виді судового збору в розмірі 536,80 грн. пов`язаного з подачею заяви у справах окремого провадження, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №1266402 від 25.08.2023 року, та судовий збір в розмірі 1073,60 грн. пов`язаного з заявленням вимоги майнового характеру, яка подана фізичною особою, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №1266395 від 25.08.2023 року. Предметом позову в даних спірних правовідносинах є нерухоме майно, а саме житловий будинок садибного типу з господарськими з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 59,80 кв.м., розташований по [ADDRESS] , що належав спадкодавцю [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно звіту про оцінку майна висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки виданого ФОП [PERSON] вартість житлового будинку, що є предметом спору, станом на 25.08.2023 року становить 100600,00 грн. Згідно пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі для працездатних осіб - 2684 гривні. Отже, станом на 1 січня 2023 року мінімальний розмір ставки судового збору за позовну заяву майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем, становить 1073,60 грн. Позивач [PERSON] , у своїй позовній заяві просила визнати за [PERSON] , як спадкоємцем за законом першої черкги після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , право особистої приватної власності на 1/2 частину житлового будинку. При цьому, [PERSON] було сплачено мінімальний розмір судового збору за вимогу майнового характеру в розмірі 1073,60 грн. Оскільки, один відсоток від ціни позову 100600 грн. становить 1006 грн. Ухвалюючи по справі рішення, судом також було визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] і на іншу 1/2 частину житлового будинку за його матір`ю, відповідачкою [PERSON] . Таким чином, визнавши право власності на частину житлового будинку за відповідачкою, суд повинен був також стягнути з неї в дохід держави суму судового збору в розмірі одного відсотка від вартості частини нерухомого майна. Оскільки один відсоток від вартості 1/2 частини житлового будинку, право власності на яку за рішенням суду визнано за відповідачкою, становить (100600 грн. / 2 = 50300 грн.), то стягненню в дохід держави підлягає мінімальний розмір ставки судового збору за позовну заяву майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем, в сумі 1073,60 грн. Крім того, згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України у справах окремого провадження передбачено, що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом, тобто витрати понесені позивачкою за заяву про встановлення юридичного факту розподілу не підлягають.

Outcome: approved