Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до\~ [PERSON] , Ямпільської міської рада Могилів-Подільського району Вінницької області, про визнання заповіту недійсним. Свої вимоги мотивує наступним: [INFO] в селі Цекинівка Могилів-Подільського району Вінницької області померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 1,7475 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області; земельної ділянки площею 1,7474 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області; частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] ; житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. 09 серпня 2023 року позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги за законом. Однак, як повідомив нотаріус, [PERSON] склала заповіт на [PERSON] , зокрема все своє майно з чого б воно не складалося, після смерті [PERSON] переходить саме їй. Також нотаріус зауважив, що про інших спадкоємців їй нічого не відомо. 09 серпня 2023 року позивач звернувся до старости Цекинівського старостинського округу №18 Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області із заявою надати їй копію заповіту її матері [PERSON] . Однак, згідно відповіді Цекинівського старостинського округу№18 Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області №372 від 25 серпня 2023 року позивачу повідомлено, що заповіт на ім`я позивача не складався. Також, позивач зверталась до приватного нотаріуса Могилів-Подільського нотаріального округу Бешинської Г.А. із заявою щодо надання їй копії заповіту, який складений [PERSON] . Згідно відповіді приватного нотаріуса Могилів-Подільського нотаріального округу Бешинської Г.А. №97/01-16 від 31.08.2023 року повідомилось, що оскільки заповіт складений не на ім`я позивача, то надати копію заповіту складеного [PERSON] неможливо. Разом з тим, позивач вважає заповіт її матері нікчемним та недійсним, оскільки мати її дуже любила, постійно з нею спілкувалась, в них були дуже довірливі стосунки, як у матері та доньки, матір постійно підтримувала її, радилась з нею у всіх справах, секретів між матір`ю та донькою не було. Крім цього, [PERSON] вже неодноразово забирала самотніх пристарілих людей до себе додому без відома їх родичів та успадковувала їх майно. [PERSON] скориставшись тим, що в травні 2022 року позивач поїхала до Італії, а її матір [PERSON] , яка в цей час проживала одна в будинку по [ADDRESS] та скориставшись довірою позивача та [PERSON] , покликала останню до себе проживати. Так, [PERSON] за період часу коли її донька перебувала в Італії, почувала себе добре, сама себе обходила, поралася по господарству, а також ще й їздила на велосипеді, хоч їй було на той час 82 роки. Донька з матір`ю постійно спілкувалися по месенджеру, вацапу, через телефон [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Тобто позивач постійно телефонувала на простий телефон до своєї матері та повідомляла, що буде їй телефонувати на месенджер, вацал. [PERSON] в свою чергу приходила до [PERSON] , або ж [PERSON] приходили до матері і через смартфон останніх донька та матір між собою спілкувалися, оскільки мати не вміла користуватися сучасним гаджетом. Одного дня, позивач кілька разів телефонувала до своєї матері [PERSON] , однак так і не змогла з нею зв`язатися. В зв`язку з чим, позивач зателефонувала до [PERSON] , оскільки [PERSON] вже на той час в селі Цекинівка не проживала, а [PERSON] не відповідали. Після даного випадку [PERSON] кілька разів приходила до [PERSON] добровільно і сама набирала позивачку, донька з матір`ю спілкувалися по вацапу та месенджеру. 02.11.2022 позивач зателефонувала до [PERSON] та попросила, щоб остання підійшла до мами та набрала її. [PERSON] повідомила, що [PERSON] знаходиться в неї. При цьому, відповідач навіть не попередила позивача про те, що вона має намір забрати [PERSON] до себе додому на постійне місце проживання, хоча у відповідача були всі координати для зв`язку з позивачем. Також, позивач зауважує, що вона [PERSON] пропонувала вислати за нею таксі та забрати її в Республіку Молдова до внучки на зимовий період. Однак мати категорично відмовилася і сказала, що від хати нікуди не піде. Позивач була здивована вчинком матері, чому саме вона пішла до [PERSON] , а не до її матері - [PERSON] , так як вони з останньою були подругами все життя, разом працювали, святкували всі сімейні свята та тісно між собою спілкувалися, і був такий випадок, що матір проживала в [PERSON] протягом місяця взимку. Позивач [PERSON] запропонувала [PERSON] , що буде платити кошти за те, що [PERSON] проживає в неї. Однак [PERSON] відмовилася, мотивуючи тим, що [PERSON] отримує хорошу пенсію, а також в бабусі ще є збереження і їм вистачає, а тому ніяких коштів на утримання [PERSON] висилати не потрібно. Тим більше, що [PERSON] мала заощадження в сумі 20 000 грн., які хотіла відправити своїй онучці Ані. Відповідач [PERSON] повідомила, що дані кошти відправити через поштовий переказ неможливо у зв`язку з війною. [PERSON] проживала в [PERSON] з листопада 2022 року по березень 2023 року. Позивач [PERSON] спочатку нічого не запідозрила, оскільки матір вже проживала в Бережної Лідії - матері відповідача, бо вони були між собою подруги і дуже тісно спілкувалися. У зв`язку з тим, що немає світла, а також нема інтернету, і тому майже весь час [PERSON] писала, що з [PERSON] все добре, пересилала фото останньої, [PERSON] зі святами. Іноді спілкувалися, коли був інтернет. Під час останньої розмови позивача з матір`ю по ватцапу - 19.03.2023, [PERSON] говорила якусь нісенітницю і постійно сміялася, на що [PERSON] сказала: «Не звертай уваги, все добре і бабуся йде їсти», і це була остання розмова матері з донькою. Всі розмови відбувалися лише в присутності [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. В цей\~же день,\~через декілька\~годин,\~позивач приїхала\~до села\~Цекинівка Могилів-Подільського\~району Вінницької\~області,\~для того,\~щоб зайнятися\~похованням матері. Однак як\~виявилося,\~будинок [PERSON] \~був у\~занедбаному стані,\~в ньому\~був цілковитий\~безлад,\~все було\~розкидано,\~а також\~в будинку\~знаходився різний\~непотріб,\~сміття.\~Хоча коли\~позивач [PERSON] \~приїжджала до\~матері,\~там завжди\~було затишно\~та прибрано,\~так як\~вона там\~також прибирала\~та допомагала\~матері по\~господарству. Відповідач повідомила, що ховати [PERSON] будуть з її будинку, оскільки будинок [PERSON] для здійснення похоронної церемонії був непридатний, а також зауважила, що бабуся [PERSON] заощадила на похорон 20 000 грн. і цих коштів цілком вистачає на похорон, ще й залишиться. Позивач погодилася на умови [PERSON] .. Здійснили поховання [PERSON] . Вранці, 28.03.2023 перед похованням, позивач попросила у відповідача папку з документами, якій належали покійній. Позивач переглянула їх, чи є всі документи на місці, зробила з деяких документів фото, забрала мамині записи. В цей час відповідач запропонувала, щоб позивач не забирала папку з документами, а залишила їй, так як вони їй можливо будуть потрібні в майбутньому. Також, відповідач повідомила, що треба отримати свідоцтво про смерть, і їй це не буде важко зробити. Зловживаючи довірою позивача, відповідач заволоділа документами [PERSON] . Після похорону, позивач та відповідач продовжували і далі спілкуватися по телефону. Під час однієї із їхніх розмов, через три місяці після смерті [PERSON] , а саме 28.06.2023 року позивач повідомила, що до неї звернулися люди з проханням впустити їх проживати в будинок матері. Однак [PERSON] сказала, що даним людям не можна довіряти. Також під час цієї розмови позивач повідомила, що необхідно отримати орендну плату за земельні паї. [PERSON] ненароком сказала, що вона сама все вирішить по земельних паях, оскільки в неї є заповіт, який перед смертю склала [PERSON] . Позивач [PERSON] попросила, щоб [PERSON] скинула фото маминого заповіту, оскільки про даний заповіт їй нічого не було відомо. Позивач лише знала, що мама зробила заповіт на старшого брата, який на даний час проживає в російській федерації. Однак, відповідач нічого не відповіла і фото заповіту не переслала. Згодом позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги. Однак, як повідомила нотаріус, [PERSON] склала заповіт на [PERSON] , зокрема все майно з чого б воно не складалося, після смерті [PERSON] переходить саме їй. Також нотаріус зауважила, що про інших спадкоємців їй нічого відомо не було. Крім того, позивач звернулася до відділення поліції (№1) м.Ямпіль Могилів-Подільського ВП ГУНІ у Вінницькій області з заявою з проханням внести до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення [PERSON] , злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.3 ст.190 КК України та розпочати досудове розслідування. Відповіді з відділення поліції №1 м.Ямпіль Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області ще не надійшло. В зв`язку з викладеним вище, виникла необхідність звернутися до суду з даним позовом, оскільки позивач [PERSON] вважає, що заповіт складений з порушенням вимог , а саме волевиявлення її матері [PERSON] не було вільним та не відповідало її внутрішній волі. Позивач вважає, що підпис в заповіті не належить її матері. З урахуванням вищевикладеного, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд визнати недійсним заповіт складений від імені [PERSON] на ім`я [PERSON] , посвідчений старостою Цекинівського старостинського округу №18 Могилів-Подільського району Вінницької області від 29 вересня 2022 року. Відповідачем подано відзив зі змісту якого встановлено: відповідач [PERSON] заперечує щодо позовних вимог [PERSON] , вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вказала, що дійсно у листопаді 2022 року вона на особисте прохання [PERSON] забрала її на проживання в осінньо-зимовий період до свого будинку та вони проживали разом до дня смерти [PERSON] . Зазначає, що це було особисте бажання [PERSON] та зважаючи на їх гарні взаємовідносини та наявність у неї можливости надати останній окрему кімнату, вона погодилась на проживання [PERSON] в її будинку. [PERSON] обходила себе сама, жила за рахунок своєї пенсії та збережень, які вона накопила за життя. Будь-якої допомоги від своєї доньки [PERSON] та онуки [PERSON] вона не отримувала. Натомість [PERSON] потребувала простої родинної уваги, яку не отримувала від свої рідних. Донька [PERSON] [PERSON] у 2015 році виїхала за кордон та спілкувалась із своєю матір`ю лише зрідка по телефону. [PERSON] не повідомляла їй, що її донька та онука пропонували їй переїхати на проживання в Республіку Молдова. Вважає нещирими пояснення позивачки про те, що вона пропонувала їй кошти за утримання своєї матері, а також те, що вона зловживаючи довірою, заволоділа документами її матері [PERSON] . Усі документи, які [PERSON] до часу своєї смерті зберігала у своїх папках, вона надала [PERSON] , але вона ознайомившись із ними, сама їх залишила у неї на зберіганні. Поховання [PERSON] проводила вона за рахунок заощаджень, які залишила покійна та частково за власний рахунок. [PERSON] жодної допомоги щодо організації поховання своєї матері їй не пропонувала та не надавала, вказавши, що мама їй казала, що склала гроші на похорон. Вона в свою чергу не просила позивачку відшкодувати їй особисті витрати, які понесла у зв?язку із похованням [PERSON] . Про наявність заповіту складеного [PERSON] на її ім`я позивачка знала, про що і зазначає у своїй позовній заяві. Вказує, що вона дійсно прийняла спадщину за заповітом [PERSON] , оскільки це було її особисте бажання та воля, належно оформлена у відповідних нотаріальних документах. Після того, як [PERSON] дізналась про наявність заповіту складеного матір?ю на її ім?я, вона запропонувала їй, відмовитись від прийняття спадщини за заповітом. Коли вона не погодилась це зробити [PERSON] повідомила, що буде звертатися суд та притягне її до кримінальної відповідальності. Зазначає, що позивачем позовні вимоги чітко не визначені, безпідставні, їх обгрунтування є надуманим та зводиться до особистої думки позивача. Просить суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Сердечнюк М.В. діючи на підставі ордеру серії АВ №1096290 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Просили суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] \~та її\~представник адвокат\~Сінчак О.В.\~в судовому\~засіданні заперечували\~щодо задоволення\~позову.\~Просили суд\~відмовити в\~задоволенні позовних\~вимог.\~Представник відповідача\~ [PERSON] \~вказав,\~що висновок\~експерта є\~неналежним доказом,\~оскільки на\~вимогу експерта\~було надано\~недостатньо матеріалів\~для проведення\~почеркознавчої експертизи,\~а тому\~почеркознавча експертиза\~проведена неповно.\~Інших доказів,\~які б\~підтверджували неналежність\~підпису [PERSON] \~в оскаржуваному\~заповіті,\~позивчем ненадано. Представник відповідача Ямпільської міської ради Могилів-Подільського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника за наявними у справі доказами. В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: 18 жовтня 2023 року ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання та витребувано докази. 08 листопада 2023 року ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні, долучено до матеріалів справи докази та витребувано додаткові докази. 24 листопада 2023 року ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області було призначено почеркознавчу експертизу та зупинено провадження у справі. 22 березня 2024 року ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області було поновлено провадження у справі. 17 травня 2024 року ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області було закрито підготовче провадження та здійснено виклик свідків та експерта. 31 травня 2024 року ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області було призначено судове засідання в режимі відеоконференції за участю експерта. 12\~червня 2024\~року ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області було відкладено розгляд справи та здійснено повторно виклик свідків. 01 липня 2024 року ухвалами Ямпільського районного суду Вінницької області було продовжено розгляд справи, у задоволені клопотання позивача про виклик свідків та про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів було відмовлено. 05 липня 2024 року ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області було відкладено розгляд справи. Судом встановлено наступні фактичні обставини: Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона є старостою Цекинівського старостинського округу Могилів-Подільського району Вінницької області. Так, 2022 року до неї зателефонувала [PERSON] та попросила прийти до неї, оскільки вона хворіла на туберкульоз. Прийшовши до [PERSON] остання повідомила, що за нею здійснюють догляд сусіди, ходять позичати кошти. [PERSON] обходила певний період часу [PERSON] та отримувала за це кошти, які надходили за паї [PERSON] . В листопаді 2022 року [PERSON] привезла [PERSON] до сільської ради, вони разом зайшли до приміщення сільської ради та [PERSON] сказала, що хоче скласти заповіт на [PERSON] . [PERSON] сказала, що [PERSON] за нею доглядає та обходить. Свідок зазначає, що [PERSON] заповіт складала в її присутності сама, їй було дуже важко писати, вона погано бачила, але писала рукописний текст та ставила підпис в заповіті сама. Після чого, протягом 3 днів заповіт був направлений для реєстрації. Експерт [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що їй було надано на дослідження зразки підпису та почерку [PERSON] , яких було достатньо для прийняття категоричного висновку, що рукописні тексти виконані не [PERSON] , а іншою особою. Складений висновок повністю підтримує. Вказала, що у даному випадку, якщо звернути увагу на виконання рукописних текстів в заповіті 2010 року [PERSON] та зразки почерку [PERSON] надані на дослідження, було встановлено, що вони виконані середнього ступеня виробленості. Якщо звернути увагу на заповіт 2022 року, то встановлено, що текст заповіту та підпис виконані особою кращим почерком, який вище середнього ступеня виробленості. Вказує, що особа поважного віку за проміжок часу 10 років потому, не може почати писати кращим ступенем виробленості. Із досліджених судом письмових доказів встановлено, що [INFO] в с.Цекинівка Ямпільського району Вінницької області народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (т.1, а.с.10). З копії архівної виписки із запису акта про реєстрацію шлюбу та перекладу з румунської мови встановлено, що 23 травня 2000 року [PERSON] , [INFO] уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] (т.1, а.с.11-12). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] в с.Цекинівка Могилів-Подільського району Вінницької області померла [PERSON] (т.1, а.с.13). З витяга про реєстрацію в спадковому реєстрі №73517269 встановлено, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа №70474047 приватним нотаріусом Бешинською Г.А. (т.1, а.с.14). З копії заяви від 10 серпня 2023 року встановлено, що [PERSON] зверталась до Цекинівського старостинського округу №18 Ямпільської міської ради Вінницької області з метою отримання копії заповіту її матері [PERSON] , яка померла [INFO] (т.1, а.с.15). З відповіді старости Цекинівського старостинського округу №18 Ямпільської міської ради Вінницької області вбачається, що заповіт на ім`я [PERSON] по Цекинівському старостинському округу №18 Ямпільської міської ради Вінницької області не складався (т.1, а.с.16). З копії заяви [PERSON] від 27 вересня 2023 року встановлено, що остання зверталась до приватного нотаріуса Могилів-Подільського нотаріального округу Бешинської Г.А. з метою отримання копії заповіту її матері [PERSON] , яка померла [INFO] (т.1,а.с.18). З відповіді приватного нотаріуса Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області 31 серпня 2023 року №97/01-16 встановлено, що заповіт складено не на ім`я [PERSON] , а тому видати копію заповіту [PERSON] неможливо (т.1, а.с.17). З копії Державного акта на право власності на земельну ділянку встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,7475 га, яка розташована на території Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області (т.1, а.с.19). З копії Державного акта на право власності на земельну ділянку встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,7474 га, яка розташована на території Цекинівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області (т.1, а.с.20). З копії свідоцтва про прав на спадкування за заповітом встановлено, що [PERSON] належить право власності на частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] (т.1 а.с.21). З копій фотознімків екрану телефону встановлено, що позивач спілкувалась із відповідачем через соціальні мережі з приводу матері [PERSON] , відповідач направляли фотознімки [PERSON] позивачу (т.1, а.с.22-40). З копії спадкової справи №70/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа. З матеріалів спадкової справи вбачається, наступне:із заявами про прийняття спадщини [PERSON] до приватного нотаріуса звертались [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.65, 74). З копії заповіту від 29 вересня 2022 року, зареєстрованого в реєстрі №18-36 встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, у тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом, а також земельні ділянки з кадастровим номером 0525687700:03:003:0017; 0525687700:03:003:0016 заповіла [PERSON] . 29 вересня 2022 року старостою Цекинівського старостинського округу Могилів-Подільського району Вінницької області було посвідчено заповіт [PERSON] (т.1, а.с.67). З копії закордонного паспорта [PERSON] [NUMBER] встановлено, що остання тривалий період часу перебувала за кордоном (т.1 а.с. 87-90). З дослідженого судом DVD диску вбачається, що даний диск містить ряд аудіозаписів та відеозаписів (т.1, а.с.91). Аудіозаписи суд не приймає до уваги, оскільки з їх прослуховування не вдається встановити суб`єктний склад осіб, які ведуть розмову. Два відеозаписи на яких відображено розмову позивача [PERSON] із сусідами її покійної матері [PERSON] , суд не приймає до уваги, оскільки з відеозаписів не вдається можливим встановити осіб, їх анкетні дані, при цьому особи висловлювали свою суб`єктивну думку з приводу можливості складання заповіту [PERSON] на ім`я [PERSON] . Дані відеозаписи не можуть замінити покази свідків, які надають свої покази безпосередньо в судовому засіданні, попереджаються про кримінальну відповідальність за неправдиві покази та за відмову від дачі показів. У зв`язку із чим, суд відхиляє дані докази (пояснення осіб зображених на відеозаписах) та вважає їх недостовірним. З інших відеозаписів, які містяться на DVD диску (т.1, а.с.91) суд встановив, що [PERSON] приїжджала до будинку своєї покійної матері [PERSON] , спілкувалась із нею та перебувала у гарних стосунках. З матеріалів перевірки звернення [PERSON] до ВП №1 Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області вбачається, що остання зверталась до відділу поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення [PERSON] за ч.3 ст.190 КК України. За результатами перевірки, вищевказану заяву розглянуто в порядку звернення громадянь та відомостідо ЄРДР не було внесено за відсутності складу злочину(т1, а.с. 144-153). З дослідженого судом DVD диску вбачається, що даний диск містить фотознімок та відеозаписи з поховання [PERSON] (т.1, а.с.133). З висновку\~експерта Вінницького\~науково-дослідного\~експертно-криміналістичного\~центру МВС\~України від\~ 08\~березня 2024\~року №\~СЕ-19/102-23/21841-ПЧ встановлено, що підпис у графі підпис та рукописний текст [PERSON] у заповіті від імені [PERSON] від 29 вересня 2022 року зареєстрованого в реєстрі за №18-36 старостою Цекинівського старостинського округу Могилів-Подільського району Вінницької області (спадкова справа №70/2023) в с.Цекинівка Могилів-Подільського району Вінницької області виконані не [PERSON] , яка померла [INFO] , а іншою особою (т.1 , а.с. 191-205). Суд заслухавши пояснення сторін, покази свідка та експерта, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку: Правилами\~ст.12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.5\~ст.81 ЦПК України). Позивач [PERSON] вважає своє право на спадкування порушеним, оскільки спадкодавець її мати [PERSON] . оскаржуваний заповіт від 29 вересня 2022 року не підписувала. Згідно із частиною другою статті 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Необхідно враховувати, що як заінтересовані особи, повноважні пред`являти позовні вимоги про визнання заповіту недійсним відповідно до частини другої статті 1257 ЦК України, можуть розглядатися виключно особи, суб`єктивні спадкові права яких, що виникають відповідно до норм книги шостої ЦК України (спадкоємців за законом, спадкоємців за іншим заповітом, відказоодержувачів), порушені у зв`язку із вчиненням (складанням) недійсного (за їх твердженням) заповіту. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт, відповідно статті 1234 ЦК України, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до вимог частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами першою-п`ятою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Заповіт є правочином, а тому на нього поширюються загальні положення про правочини, якщо у книзі шостій ЦК немає відповідного правила. Загальні вимоги до форми заповіту встановлено статтею 1247 ЦК України, якою передбачено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення та має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог\~статті 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно зі\~статтею 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього кодексу. Стаття 1257 ЦК України\~передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таке ж положення міститься і у частині 3\~статті 203 ЦК України. Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам\~ЦК України\~щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо). Зі змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц вказано, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. У постанові Верховного Суду від 14.05.2018 в справі №756/14304/15-ц (провадження №61-11896св18) зроблено висновок щодо застосування частини другої\~статті 1257 ЦК України\~та зазначено, що «для дійсності заповіту волевиявлення заповідача має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Воля - це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту). Волевиявлення - це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених\~ЦК України». Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 та ч.6 ст.81 \~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення \~для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися \~на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність \~або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1\~ст. 77 ЦПК України). За змістом\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному \~та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, \~так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення експерта, суд вважає, що доводи представника відповідача, про визнання висновку експерта недопустимим доказом - не доведені з наступних підстав. Відповідно до висновку експерта Вінницького науково-дослідного\~експертно-криміналістичного\~центру МВС\~України від\~ 08\~березня 2024\~року №СЕ-19/102-23/21841-ПЧ за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи: підпис у графі підпис у заповіті від імені [PERSON] від 29 вересня 2022 року зареєстрованого в реєстрі за №18-36 старостою Цекинівського старостинського округу Могилів-Подільського району Вінницької області (спадкова справа №70/2023) в с.Цекинівка Могилів-Подільського району Вінницької області виконаний не [PERSON] , яка померла [INFO] , а іншою особою. Рукописний текст [PERSON] у заповіті від імені [PERSON] від 29 вересня 2022 року зареєстрованого в реєстрі за №18-36 старостою Цекинівського старостинського округу Могилів-Подільського району Вінницької області (спадкова справа №70/2023) в с.Цекинівка Могилів-Подільського району Вінницької області виконаний не [PERSON] , яка померла [INFO] , а іншою особою. Відповідно до положень\~ст.110 ЦПК України\~висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими\~статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Згідно п.11\~Постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову експертизу у кримінальних і цивільних справах» від 30.05.1997 № 8\~повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Висновок експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи №СЕ-19/102-23/21841-ПЧ від 08 березня 2024 року, судом не визнавався необґрунтованим, неповним, неясним або таким, що суперечить іншим матеріалам справи. В ухвалі суду від 24 листопада 2023 року, експерт був повідомлений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на експерта обов`язків у відповідності до ст.\~384,\~385 КК України, про що також вказано у висновку експерта. Компетентність експерта [PERSON] , яка надавала поясненння і в судовому засіданні не викликає сумнівів, обставини, які виключали б участь експерта у справі відсутні; відповіді на порушені питання не суперечать іншим фактичним даним, висновок відповідає вимогам належності та допустимості. Доводи представника відповідача щодо сумнівів у висновку експерта, не дають підстав вважати, що він є недостатньо обґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи. Експертом надано обґрунтовані відповіді на всі питання, які входили до переліку питань судової почеркознавчої експертизи, істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи також не встановлено, тобто підстави, наведені представником відповідача не підтверджені належними та допустимими доказами. Суд відхиляє покази свідка [PERSON] ,\~яка є\~старостою Цекинівського\~старостинського округу\~Могилів-Подільського\~району Вінницької\~області та\~здійснювала посвідчення\~оскаржуваного заповіту\~від 29\~вересня 2022\~року.\~З огляду\~на те,\~що її\~покази суперечать\~висновку почеркознавчої\~експертизи,\~який викладений\~у категоричній\~формі та\~поясненням експерта.\~Так,\~з показів\~ [PERSON] \~вбачалось,\~що спадкодавець\~ [PERSON] \~погано бачила,\~їй було\~дуже важко\~писати,\~але вона\~писала рукописний\~текст та\~ставила підпис\~в заповіті\~сама.\~Хоча зі\~змісту висновку\~експерта та\~пояснень експерта\~вбачається,\~що текст\~заповіту від\~29\~вересня 2022\~року та\~підпис виконані\~особою кращим\~почерком,\~який вище\~середнього ступеня\~виробленості,\~аніж заповіт\~ [PERSON] ,\~який був\~складений посвідчений\~в 2010\~році.\~При цьому\~експерт зазначила,\~що особа\~поважного віку\~за проміжок\~часу 10\~років потому,\~не може\~почати писати\~почерком кращим\~ступенем виробленості.\~У зв`язку\~із чим,\~суд \~розцінює покази\~свідка [PERSON] ,\~як намір\~особи,\~що здійснювала\~посвідчення оскаржуваного\~заповіту,\~уникнути відповідальності\~передбаченої законом,\~за порушення\~порядку посвідчення\~заповіту та\~не приймає\~їх до\~уваги. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.01.2020 в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зроблено висновок, що підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. Статтею 15 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч.1,6\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вважає доведеною та не спростованою іншими доказами обставиною те, що підпис від імені [PERSON] у заповіті проставлений іншою особою, тому волевиявлення заповідача в такому випадку не було вільним і не відповідало її волі, у зв`язку із чим, оспорюваний заповіт слід визнати недійсним. Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідачів солідарно підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1073 грн.60 коп. (т.1, а.с.1) та витрати пов`язані з залучення експерта у розмірі 10\~904 грн. 88 коп. (т.1, а.с.188) .

Outcome: approved