Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] подав до суду позовну заяву до територіальної громади села Лисків в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області (відповідач), в якій просить: встановити факт постійного проживання [PERSON] [INFO] разом із [PERSON] у [ADDRESS] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] ; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право власності: на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 0,1346 га, кадастровий номер земельної ділянки 4621583600:02:000:0249, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯМ №392096 від 29.12.2012 року; на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 0,1547 га, кадастровий номер 4621583600:02:000:0145, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯМ №392095 від 29.12.2012 року; на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 0,7606 га, кадастровий номер 4621583600:02:000:0147, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯМ №392094 від 29.12.2012. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщини, до складу якої, окрім іншого, входили земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зарічненської сільської ради, що належали померлій на підставі Державних актів на право приватної власності на землю. [PERSON] до дня своєї смерті і на день смерті, що наступила [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . У Зарічненській сільській раді від [PERSON] заповіту не посвідчувалося. [PERSON] постійно проживав без реєстрації разом з померлою [PERSON] до дня її смерті, оскільки остання хворіла та потребувала постійного догляду. Оскільки заповіту [PERSON] не залишала, то спадкування відбулося за законом. Окрім позивача, інших спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] не було. Чоловік покійної [PERSON] помер швидше, а саме: [INFO] . Оскільки позивач постійно проживав із матір`ю на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається таким, що її прийняв, проте юридично не оформив своїх спадкових прав. Даний факт підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру, де відсутня інформація про заведені спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно книги реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю на території Зарічненської сільської ради Жидачівського району Львівської області на підставі розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації № 672 від 01.08.2007 року на [PERSON] зареєстровані Державні акти на право приватної власності на землю: Серії ЯМ №392096 від 29.12.2012, площа земельної ділянки 0,1346 гектарів, реєстраційний № 462150001008414, кадастровий номер земельної ділянки 4621583600:02:000:0249; Серії ЯМ №392095 від 29.12.2012, площа земельної ділянки 0,1547 гектарів, реєстраційний № 462150001008413, кадастровий номер земельної ділянки 4621583600:02:000:0145; Серії ЯМ №392094 від 29.12.2012, площа земельної ділянки 0,7606 гектарів, реєстраційний № 462150001008412, кадастровий номер земельної ділянки 4621583600:02:000:0147. Цільове призначення вищевказаних земель: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 26.03.2023 позивач звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі через пропущений термін для подання заяви про прийняття спадщини та відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки на території Зарічненської сільської ради, що належали померлій і є спадковим майном. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання заявлених вимог в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про проведення підготовчого засідання за відсутності його та позивача і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.32), заяву про проведення судового засідання за відсутності його та позивача, підтримання заявлених вимог та відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення (а.с.40). Представником відповідача подана заява про розгляд справи за його відсутності (а.с.29-30). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 15.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.23-24). Ухвалою підготовчого засідання від 10.05.2024 справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.33). Ухвалою судового засідання від 19.07.2024 постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.41). Позиція суду. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження від 02.02.1968 [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Свідоцтвами про смерть від 13.01.2011, 22.11.2013 встановлено, що [PERSON] помер [INFO] у с. Лисків Жидачівського району Львівської області, [PERSON] померла [INFO] у с. Лисків Жидачівського району Львівської області (а.с.12, 13). Згідно з довідкою старости сіл Зарічне, Лисків, Демівка, Корчівка, Романівка від 24.10.2023 [PERSON] до дня своєї смерті і на день смерті, що наступила [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . В Зарічненській сільській раді від [PERSON] заповіту не посвідчувалося. [PERSON] на день своєї смерті була зареєстрована одна в будинку по [ADDRESS] . [PERSON] постійно проживав без реєстрації разом з померлою [PERSON] до дня її смерті (а.с.14). За змістом інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №76036513 після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.15). Довідкою відділу №5 Управління надання адміністративних послуг у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 11.12.2023 встановлено, що на підставі розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації № 672 від 01.08.2007 року на [PERSON] зареєстровані Державні акти на право власності на земельні ділянки: - Серії ЯМ №392096 від 29.12.2012. Площа земельної ділянки 0,1346 гектарів. Реєстраційний №462150001008414. Кадастровий номер земельної ділянки 4621583600:02:000:0249; - Серії ЯМ №392095 від 29.12.2012. Площа земельної ділянки 0,1547 гектарів. Реєстраційний №462150001008413. Кадастровий номер земельної ділянки 4621583600:02:000:0145; - Серії ЯМ №392094 від 29.12.2012. Площа земельної ділянки 0,7606 гектарів. Реєстраційний №462150001008412. Кадастровий номер земельної ділянки 4621583600:02:000:0147. Цільове призначення вищевказаних земель: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.16). 26.03.2024 [PERSON] відмовлено приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з неподанням у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини, а також у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно, яке він має намір успадкувати (а.с.20). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що унеможливлює у позасудовому порядку юридичне оформлення позивачем спадщини після смерті спадкодавця. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права власності на майно у порядку спадкування за законом та перешкоди у належному юридичному оформленні цього права у позасудовому порядку через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд. До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Так, нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, згідно з приписами частини 2 статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Нормою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень частини 1, 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Також, суд застосував норми статей 1216, 1218, 1220, 1258, 1296 ЦК України, які передбачають поняття спадкування, склад спадщини та її відкриття, спадкування права на земельну ділянку, черговість спадкування за законом та право спадкоємця на одержання свідоцтва про право на спадщину. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Щодо наявності підстав для встановлення факту, що має юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала до своєї смерті в [ADDRESS] . Разом з нею без реєстрації проживав [PERSON] . Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, зокрема довідкою старости сіл Зарічне, Лисків, Демівка, Корчівка, Романівка, не викликають сумнівів у своїй належності, допустимості та достовірності, оскільки узгоджується між собою, містять у собі інформацію щодо предмета доказування і є достатніми доказами для встановлення факту постійного проживання позивача разом з матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини. Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд зазначає, що встановлення вказаного вище факту породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації ним права на спадкування за законом після смерті [PERSON] . Щодо наявності підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Зарічненської сільської ради площею 0,1346 га, кадастровий номер 4621583600:02:000:0249 згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯМ №392096 від 29.12.2012; площею 0,1547 га, кадастровий номер 4621583600:02:000:0145 згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯМ №392095 від 29.12.2012; площею 0,7606 га, кадастровий номер 4621583600:02:000:0147 згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯМ №392094 від 29.12.2012. За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробила. Після її смерті [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої входили належні їй права та обов`язки, які не припинилися внаслідок її смерті, зокрема і право власності на зазначені земельні ділянки. З огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за законом за правилами, встановленими ЦК України. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом та в силу приписів частини 3 статті 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на час її відкриття постійно проживала разом з спадкодавицею [PERSON] , факт чого встановлено судом вище, і не заявляв про відмову від спадщини. Фактичних даних про наявність інших спадкоємців за законом першої черги, які б прийняли спадщину або спадкоємців, які претендували б на неї з встановлених законом підстав, матеріали справи не містять. За наведених обставин, суд доходить переконання, що [PERSON] має обґрунтоване право власності на вказані земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , однак позбавлений можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved