Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в інтересах якого діє законний представник [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди від злочину. В обгрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, він є власником автомобіля марки «Daowoo Lanos», реєстраційний № [NUMBER] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] від 01.11.2016р.. 12.07.2018 року біля 13:00 год. [PERSON] , перебуваючи в м. Надвірна по вул. Соборна, Івано-Франківської області зустрівся із своїми товаришами відповідачами [PERSON] та [PERSON] , в ході спілкування з ними запропонував поїздити на автомобілі марки ««Daowoo Lanos», який на той час перебував у користуванні його сина [PERSON] , на що останні погодились. Того ж дня [PERSON] близько 14.00 год. ключем відкрив вхідні двері квартири [ADDRESS] , взяв з коридору квартири ключі від гаражу і від мого автомобіля та направився до гаражного приміщення, яке знаходиться в [ADDRESS] разом із [PERSON] та [PERSON] .. В подальшому [PERSON] за допомогою ключів відкрив гаражне приміщення та запросив всередину [PERSON] з [PERSON] , де запропонував останньому виїхати із гаражного приміщення, тому, що [PERSON] навиків водіння немає, і передав ключі від автомобіля ««Daowoo Lanos», реєстраційний № [NUMBER] », реєстраційний № [NUMBER] . В свою чергу, [PERSON] сів за кермо та привів двигун у робочий стан та намагався виїхати із гаражного приміщення, але не маючи навиків водіння транспортним засобом не зміг включити передачу заднього ходу та не міг виїхати. Тоді [PERSON] запропонував [PERSON] виштовхати автомобіль власноручно на вулицю з метою його подальшого приведення в дію, а [PERSON] сидів за кермом автомобіля. Коли [PERSON] та [PERSON] виштовхували автомобіль із гаражу, [PERSON] сказав [PERSON] вивернути кермо. [PERSON] вивернув кермо вліво, однак вдарив автомобіль лівим переднім крилом до гаражу. Після чого [PERSON] сказав заїздити назад у гараж і [PERSON] завів автомобіль та поїхав вперед, однак вдарив автомобіль переднім правим крилом. Після чого у них почалася паніка і вони вийшли з гаражу і пішли геть. Таким чином, [PERSON] разом із [PERSON] та [PERSON] умисно пошкодили передній бампер належного йому автомобіля, передні праві дверцята, обидва передні крила, праве дзеркало заднього виду, правий повторювач покажчика повороту, таким чином спричинили мені шкоду на загальну суму 33945,86 грн., що підтверджується висновком експерта №4.5-70/18 від 09.10.2018р. складеного [PERSON] старшим судовим експертом Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України. По даному факту відкрито кримінальне провадження, яке 30.07.2018р. внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018090200000510. У кримінальному провадженні він був визнаний потерпілим. Вироком Надвірнянського районного суду від 21.12.2019р. по справі №348/2379/18 [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 289КК України і призначено покарання у вигляді 1 рік 6 місяців позбавлення волі та звільнено від покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 рік. Вирок Надвірнянського районного суду набрав законної сили 21.01.2020р.. Внаслідок незаконних спільних дій відповідачів, йому крім матеріальної шкоди внаслідок пошкодження автомобіля було заподіяно також і моральну шкоду. Через пошкоджений автомобіль він тривалий час був позбавлений можливості вести нормальний спосіб життя (деякий час не міг використовувати автомобіль для своїх потреб і для потреб своєї сім`ї), переживав де взяти кошти на ремонт пошкодженого автомобіля, про те що автомобіль втратив товарний вигляд тощо. Все це викликало у нього душевні страждання у вигляді занепокоєння та нервозності, що в по дальшому призвело до погіршення стосунків у сім`ї, і тепер примушує мене докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Заподіяну мені моральну шкоду я оцінюю в сумі 10000,00 грн.. Завдану йому майнову та моральну шкоду під час досудового слідства і розгляду кримінальної справи у суді відповідачі йому так і не відшкодували. Своїм правом на подачу відзиву відповідачі у встановлений строк не скористалися. Стислий виклад позицій сторін: Позивач в судове засідання подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі з підстав зазначених в позовній заяві, просить позов задоволити та стягнути в солідарному порядку з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 33945,86 та моральну шкоду сумі 10 000грн, а також стягнути сплачені витрати на правничу допомогу. Представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задоводити в повному об`ємі. Зазначив, що вироком [PERSON] визнно виним у вчинення кримінального правопорушення, тому він як винна особа має нести цивільну відповідальність. Крім того стверджує, що хоча в діях відповідачів [PERSON] і [PERSON] не встановлено кримінально правового умислу, однак цивільну відповідальність вони повинні нести та як саме спільні дії трьох осіб привели до завдання шкоди потерпілому. Просить задоволити позов в повному об`єміта та стягнути в солідарному порядку з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 33945,86 та моральну шкоду сумі 10 000грн, а також стягнути сплачені витрати на правничу допомогу. Відповідач [PERSON] судове засідання не з`явився подав заяву про слухання справи у його відсутності. Позов не визнає в повному об`ємі. Законний представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Суду пояснила, що не заперечує щодо стягнення матерільної шкоди завданої злочином, однак вважає, що шкоду повинні відшкодовувати троє осіб , так як саме їх спільні діі привели до спричинення шкоди потерпілому. Також вважає, що не доведено спричинення моральної шкоди, а тому в цій частині просить відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про розгляд та постановлення рішення суду. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив обставини на які посилається позивач. Ствердив, що предметом розгляду є відшкодування шкоди завданої злочином. Вироком суду тільки [PERSON] визнано винним у вчинення кримінального правопорушення. [PERSON] був свідком неправомірних дій, його вина не встановлена судом . Зазначає що позивачем не доведено вина, причинний зв`язок між його діями та спричиненням шкоди. Просить в позові відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час і місце слухання справи повідомлявся завчасно належним чином, рекомендованою кореспонденцією, та у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд прийшов до висновку про можливість проведення судового засідання, оскільки відповідач [PERSON] не з`явився в судове засідання без поважних причин і не повідомив про причини неявки. Процесуальні дії у справі: Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05.03.2024 по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.12.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.05.2022 по справі задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Гураша М.В. та зупинено провадження по справі до припинення перебуванння відповідача [PERSON] у складі ЗСУ. Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.04.2024 провадження поновлено . Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що вироком Надвірнянського районного суду від 21 грудня 2019 року у справі № 348/2379/18 [PERSON] , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України - 1 рік 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ст.ст. 75, 76,104 КК України звільнити [PERSON] від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.та покладенням обовязків. Вироком суду встановлено наступні обставини: Обвинувачений [PERSON] дізнавшись, що його сестра [PERSON] у зв`язку з від`їздом на відпочинок, залишила ключі від квартири за адресою [ADDRESS] його мамі [PERSON] , в нього виник умисел заволодіти ключем від автомобіля марки «Daewoo Lanos», реєстраційний № [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , для подальшого користування автомобілем. 12.07.2018 біля 13:00 год. обвинувачений [PERSON] перебуваючи в [ADDRESS] ,і зустрівся із своїми товаришами [PERSON] та [PERSON] , в ході спілкування з ними запропонував поїздити на автомобілі, при цьому не повідомляючи їм своїх істинних намірів, запевнив, що власник автомобіля марки «DaewooLanos» [PERSON] дозволив йому скористатися цим автомобілем, на що останні погодились. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, [PERSON] 12.07.2018 р. близько 14.00 год. ключем відкрив вхідні двері квартири [ADDRESS] , взяв з коридору квартири ключі від гаражу і від автомобіля та направився до гаражного приміщення, яке знаходиться в [ADDRESS] разом із [PERSON] та [PERSON] , які були введені в оману, нічого не підозрюючи про протиправні дії [PERSON] , не маючи при цьому злочинного умислу на незаконне заволодіння транспортним засобом. В подальшому [PERSON] 12.07.2018 р. близько 14:10 год. за допомогою ключів відкрив гаражне приміщення та запросив всередину [PERSON] з [PERSON] , де запропонував останньому виїхати із гаражного приміщення, тому, що [PERSON] навиків водіння немає, і передав ключі від автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний № [NUMBER] . В свою чергу, [PERSON] сів за кермо та привів двигун у робочий стан та намагався виїхати із гаражного приміщення, але не маючи навиків водіння транспортним засобом так і не зміг виїхати. Продовжуючи свій злочинний намір, [PERSON] запропонував [PERSON] виштовхати автомобіль власноручно на вулицю з метою його подальшого приведення в дію, але до кінця вивести автомобіль з гаражного приміщення через перешкоди не вдалося. Таким чином, [PERSON] виконав усі дії, які вважав необхідні для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки автомобіль так і не виїхав за межі гаражного приміщення. (а.с. ) Станом на час розгляду справи та постановлення рішення відповідач [PERSON] досяг 20 річного віку та несе повну цивільну відповідальність за завдану шкоду. Позивач [PERSON] визнаний потерпілим в кримінальному провадженні та є власником пошкодженого автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний № [NUMBER] . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] допитані в кримінальному провадженні в якості свідків. Відповідно до висновку експерта від 09.10.2018 р. № 4.5-70/18 вартість відновлюваного ремонту автомобіля «DaewooLanos», реєстраційний № [NUMBER] , внаслідок завданих йому пошкоджень станом на 10.09.2018 р. становила 20058,86 грн. Вартість матеріальних збитків власнику автомобіля «DaewooLanos», реєстраційний № [NUMBER] , внаслідок завданих йому пошкоджень станом на 10.09.2018 р. становила 13887,00 грн. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права: Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої потерпілому внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною 3 ст. 33 ЦК України передбачено, що «неповнолітня особа несе відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі, відповідно до статті 1179 цього Кодексу, згідно якої, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.» Встановлено, що вироком Надвірнянського районного від 21 грудня 2019 року у справі № 348/2379/18 [PERSON] , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України та призначено покарання Вирок вступив закону силу . Цивільний позов потерпілим [PERSON] в кримінальному провадженні не заявлено. Відповідно до вказаної вироку, судом встановлено, що Неповнолітній обвинувачений [PERSON] вчинив умисні дії, які виразились в умисному закінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом з проникненням у приміщення. Допитаний в судовому засіданні обвинувачений [PERSON] свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю. У вчиненому розкаявся та запевнив суд, що подібного більше не повторить, він шкодує про вчинене, та висловлює щирий жаль з приводу вчинених дій та їх осуджує, протиправність своєї поведінки повністю усвідомив. Просив суворо не карати. Станом на час вчинення кримінально протиправних дій обвинуваченому виповнилорсь 14 років. Станом на час розгляуд справи та винесення рішення відповідачу [PERSON] виповнилось 20років. В результаті кримінально протиправних дій обвинуваченого [PERSON] потерпілому [PERSON] завдано матеріальну шкоду спричинену пошкодженням належному потерпілому автомобіль. Вартість матеріальних збитків власнику автомобіля «DaewooLanos», реєстраційний № [NUMBER] , внаслідок завданих йому пошкоджень відповідно висновку Висновком експерта від 09.10.2018 р. № 4.5-70/18 становить на загальну суму 33945,86грн. (а.с). За правилом статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як визначено у статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). За частиною 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Підставою для застосування цивільно-правової відповідальності відповідно до статті 1166 ЦК України є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого є заподіяна шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між ними, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком. Отже, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У частині першій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права. Положеннями статей 77-80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії Таким чином, вирок суду свідчить про визнання відповідачем [PERSON] факту вчинення ним вказаного злочину, вини та факту заподіяння своїми діями позивачу майнової та моральної шкоди, що входить до складу цього злочину. Судом встановлено, що шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується в повному обсязі особою, яка таку шкоду заподіяла,на підтвердження завданої шкоди позивачем було надано відповідний висновок експерта. На підставі викладеного суд підійшов висновку про доведеність обставин щодо неправомірності дій відповідача, [PERSON] заподіяння ним шкоди позивачу, наявності безпосереднього причинного зв`язку між ними і шкодою та вини відповідача. Суд дійшов висновку про недоведеності вини [PERSON] та [PERSON] з огляду на відсутність обвинувального вироку суду та невстановлення обставин винуватості їх , оскільки такі доводи не ґрунтуються на вимогах закону. У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду у загальному розмірі 33945,86 грн. На підтвердження матеріального збитку спричиненого пошкодженням належного потерпілому автомобіля до позовної заяви надано висновок м експерта від 09.10.2018 р. № 4.5-70/18 вартість відновлюваного ремонту автомобіля «DaewooLanos», реєстраційний № [NUMBER] , внаслідок завданих йому пошкоджень станом на 10.09.2018 р. становила 20058,86 грн. Вартість матеріальних збитків власнику автомобіля «DaewooLanos», реєстраційний № [NUMBER] , внаслідок завданих йому пошкоджень станом на 10.09.2018 р. становила 13887,00 грн. Дослідивши долучені до позовної заяви докази (висновок експерта ) суд дійшов висновку, що вимога про відшкодування майнової шкоди підлягає задоволенню, а саме в розмірі 33945,86 оскільки позивачу дійсно завдано шкоду злочинними діями відповідача [PERSON] , що виразились у пошкодженні належному потерпілому автомобілі, що підтверджені відповідними належними та допустимими доказами у справі. За таких обставин з огляду на вирок суду щодо відповідача [PERSON] суд дійшов висновку, що неправомірними діями щодо відповідача [PERSON] , пов`язаними з пошкодженням пошкодження автомобіля «DaewooLanos», реєстраційний № [NUMBER] , було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв`язку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи. Щодо вимоги про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного : Так, позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000 грн, яка виразилась в душевних стражданнях внаслідок отримання пошкодження автомобіля в результаті неправомірних дій [PERSON] , які відбулися 8 липня 2018 року. В обґрунтування завдання моральної шкоди позивач зазначив, що для позивача відбулись негативні зміни у житті, через пошкоджений автомобіль він тривалий час був позбавлений можливості вести нормальний спосіб життя (деякий час не міг використовувати автомобіль для своїх потреб і для потреб своєї сім`ї), переживав де взяти кошти на ремонт пошкодженого автомобіля, про те що автомобіль втратив товарний вигляд. Все це викликало у позивача душевні страждання у вигляді занепокоєння та нервозності, що в по дальшому призвело до погіршення стосунків у сім`ї, і примусило докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Заподіяну моральну шкоду позивач оцінюю в сумі 10000,00 грн.. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У пунктах 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Суд дійшов висновку, що протиправні дії відповідача [PERSON] дійсно завдали позивачу моральної шкоди, оскільки права позивача були порушені і природньо, що будь-яка особа у такій ситуації зазнає моральної шкоди, що виражається у душевних стражданнях, яких особа зазнає в зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Отже, з урахуванням принципів розумності, справедливості та співмірності, з огляду на ступінь вини відповідача [PERSON] , завдання позивачу додаткових незручностей, відсутність відшкодування протягом значного періоду , вимушених змін в організації життя, з огляду на те, що такі події дійсно вплинули на емоційний стан позивача, що було встановлено судом під час розгляду справи, суд дійшов висновку, що відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 000 грн є належним способом відновлення прав позивача. Доводи позивача про встановлення вини відповідачів [PERSON] , та [PERSON] так як вони спільно діяли суд відхиляє як необґрунтовані. Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Відповідно до приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ч.4 ст.10 ЦПК України застосовує при розгляді даної справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї як джерело права. Так згідно ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи ... незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який ... встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. З огляду на відсутність вироку суду, який би набрав законної сили, щодо відповідачів [PERSON] та [PERSON] , останні вважається невинуватим у вчиненні злочину. При цьому суд враховує, що відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала чи постанова суду, лише в питанні чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У вироку відсутні будь-які посилання на встановлення винності [PERSON] та [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення. Разом з цим, в даній справі обставини щодо заподіяння позивачу шкоди внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON] встановлені на підставі наявних у матеріалах справи доказів, зокрема, вироку суду. За таких обставин з огляду на вирок суду щодо відповідача [PERSON] суд дійшов висновку, що неправомірними діями щодо відповідача [PERSON] , пов`язаними з пошкодженням пошкодження автомобіля «DaewooLanos», реєстраційний № [NUMBER] , було завдано майнової шкоди та прямих збитків, які знаходяться в безпосередньому причинно-слідчому зв`язку зі вказаними діями відповідача і підлягають повному відшкодуванню за рахунок винної особи. Разом з тим судом не встановлено обов`язкових елементів зокрема винуватості та неправомірності дій відповідачів [PERSON] та [PERSON] , тому позовні вимоги в частині стягнення завданої шкоди з них не підлягають до задоволення. Щодо розподілу судових витрат: Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У відповідності до п. 6 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Оскільки позивач звільнений від оплати судових витрат зі сплати судового збору на підставі п. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то з відповідача [PERSON] , щодо якого судом задоволено позовні вимони, необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 1211 грн. 20 коп.. Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). За змістом ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, позивачем надано суду договір про надання правової допомоги, укладений з авокатом [PERSON] , за № 023 від 24.02.2020; попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат від 24.02.2020; та квитанції № 001243 від 03.03.2020 на суму 2000 грн., та № 036/2024 від 05.07.2024 на суму 3000 грн. (а.с. 26-28, 201). Відповідно до п. 4.1. договору про надання правової допомоги, за надання правової допомоги згідно п. 2.1. цього Договору Замовник сплачує Виконавцю винагороду в розмірі: 200,00 грн. - консультація клієнта з приводу кримінального провадження та подання позовної заяви; 300,00 грн. - ознайомлення з матеріалами кримінального провадження; 1500,00 грн. - складання позовної заяви про відшкодування матеріальної та моральної шкоди від злочину, та 500,00 грн. - представництво інтересів адвокатом в суді І інстанції (за одне засідання). Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, загальна сума витрат на правничу допомогу, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи у суді, становить 4000,00 грн., з яких: 200,00 грн. - консультація клієнта з приводу кримінального провадження та подання позовної заяви; 300,00 грн. - ознайомлення з матеріалами кримінального провадження; 1500,00 грн. - складання позовної заяви про відшкодування матеріальної та моральної шкоди від злочину, 2000,00 грн. - представництво інтересів адвокатом в суді І інстанції (500,00 грн. за одне засідання). Згідно долучених квитанцій позивачем [PERSON] сплачено адвокату Куцому О.С. витрати на правничу допомогу на загальну суму 5000,00 грн. Таким чином вказаний розмір судових витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн. погоджений між адвокатом та позивачем. Факт оплати наданих послуг правничої допомоги підтверджується відповідними квитанціями. Однак враховуючи, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] 38945,86 грн. матеріальної та моральної шкоди, завданих кримінальним правопорушенням, та враховуючи, що позовна заява підлягає до задоволення на 88,62%, за розгляд справи судом з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 4431,00 грн. сплачених витрат на правничу допомогу. Висновки суду: Враховуючи наведені вимоги законодавства у сукупності із фактичними обставинами даної справи, суд доходить до висновку про те, що позивачу у справі внаслідок неправомірних дій з вини відповідача [PERSON] було завдано матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданих кримінальним правопорушенням внаслідок пошкодження автомобіля «DaewooLanos», реєстраційний № [NUMBER] , тому позовні вимоги в цій частині необхідно задоволити частково та стягнути з відповідача [PERSON] - 33945,86 грн. матеріальної шкоди та 5000,00 грн. моральної шкоди, завданих кримінальним правопорушенням. Позовні вимоги в частині стягнення завданої шкоди із [PERSON] та [PERSON] не підлягають до задоволення за недоведеністю . Оскільки позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то з відповідача [PERSON] необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 1211 грн. 20 коп судового збору. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідач [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути 4431 грн. 00 грн. сплачених витрат на професійну правничу допомогу сплачених судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,ст.ст. 23,33,1166, 1177 ЦК України,

Outcome: approved