Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] , 2022 року народження. В обґрунтування заяви зазначила, що з листопада 2021 року вона співмешкала з [PERSON] без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання в них народився спільний син - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] фактично визнавав себе батьком дитини, проте документально батьківство не оформив, оскільки, будучи військовослужбовцем, загинув [INFO] . Встановлення зазначеного факту необхідно, в зв`язку з тим, що запис про батька дитини внесено зі слів матері, що стало підставою для звернення до суду з даною заявою. Заявник [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, підтвердила факт того, що малолітній син - [PERSON] , [INFO] , є біологічними сином померлого [PERSON] .. За життя [PERSON] визнавав себе батьком дитини, просто не встиг оформити визнання свого батьківства, оскільки загинув [INFO] . Заінтересована особа Кривоозерський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеси) в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила. Суд, вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно положень ч.1 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до положень ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно положень ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства чи визнання батьківства, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно положень ст.52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 8 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , згідно заяви вказувала, що проживала із [PERSON] без реєстрації шлюбу з листопада 2021 року. У 2022 році [PERSON] пішов служити в ЗСУ, де був прикомандирований до в/ч [NUMBER] та направлений на Донецький напрямок. У сторін [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджено даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Кривоозерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 23 грудня 2022 року(а.с.10). Згідно сповіщення сім`ї №580 від 20 квітня 2024 року підтверджено, що солдат [PERSON] , в/ч [NUMBER] , який з 23 січня 2023 року вважався зниклим безвісти, вірний військовій присязі, захищаючи територіальну цілісність та державний суверенітет України, загинув біля населеного пункту Бахмут Донецької області 23 січня 2023 року(а.с.12), що підтверджено також даними копії актового запису про смерть №1 від 03 травня 2024 року, складеного Кривоозерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)(а.с.22). Даними довідки Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області за вих.№844 від 08 травня 2024 року підтверджено, що [PERSON] , 1984 року народження, був зареєстрований в [ADDRESS] , станом на 08 травня 2024 року, згідно акту обстеження проживав без реєстрації за адресою [ADDRESS] (а.с.13). Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] , який помер [INFO] , проживав із заявником [PERSON] як сім`я з листопада 2021 року, від цих відносин народився хлопчик - [PERSON] , 2022 року народження. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст.134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у ст.126 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, оскільки судом встановлений факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] , відносно неповнолітнього [PERSON] , 2022 року народження, так як це підтверджується зібраними по справі письмовими доказами, показами свідків. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки встановлення факту породжує для заявника юридичні наслідки, іншої можливості встановити цей факт заявник не має.

Outcome: approved