Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 19 січня 2018 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області було зареєстровано шлюб з відповідачем, актовий запис № 36. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. Фактично їх сім`я розпалася, шлюб збережений бути не може. Вважаючи, що їх сім`я розпалась позивачпросила шлюб між ними розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але в поданій суду позовній заяві зазначено про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з`явився, хоча у встановленому законом порядку завчасно повідомлявся судом про час та місце слухання справи, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями. Враховуючи, що представник позивача [PERSON] в поданій до суду заяві не заперечує щодо розгляду справи у його відсутності, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача [PERSON] , та відповідача [PERSON] ,ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 19 січня 2018 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області було було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 36. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалося. Вони проживають окремо, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили повагу одне до одного. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, будучи впевненою, що їх сім`я розпалась, відповідач не подав до суду жодних заперечень на позовні вимоги, не з`явився в судове засідання, будучи завчасно повідомленим про місце та час розгляду справи. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що сім`я між даним подружжям розпалась і збережена бути не може, а тому шлюб між ними слід розірвати. Подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам. Представник позивача заявив вимогу про стягнення з Відповідача на користь Позивача витрат на правову допомогу в сумі 5100.00 гривень. З такою позицією Представника позивача суд не погоджується і враховує, що у відповідності до Правил адвокатської етики при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, беруться до уваги наступні фактори: обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання в звичайному часовому режимі; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення для клієнта; роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт; досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин даного адвоката з клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката. Таким чином, максимальний розмір оплати послуг адвоката хоч нормативно і необмежений, однак в силу позиції Вищого господарського суду України (наприклад, п. 11 Інформаційного листа ВГСУ від 14.12.2007 р. № 01-8/973) може бути обмежений самим судом «з огляду на розумну необхідність відповідних судових витрат для даної справи». Згідно ч. 4,5 ст. 137 ЦПК України - розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Суд рахує, що дана справа не є складною, а навпаки типовою справою, що виникає у відношеннях про розірвання шлюбу. Обсяг наданих адвокатом послуг не є великим, за критерієм оцінки справи за сумою ціни позову справа є малозначною, послуги представника позивача полягали у написанні позовної заяви з подальшим зверненням з позовом та участю в судовому розгляді, при тому, що інша сторона не брала участі у розгляді справи, а тому враховуючи вищевказані обставини, суд рахує за необхідне зменшити розмір відшкодування судових витрат на залучення Представника позивача та надання ним професійної правничої допомоги до 2 500,00 гривень. Зважаючи на те, що Відповідач у судове засідання для розгляду вище вказаної справи не з`явився, заперечень суду не надав, виходячи із принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, вирішуючи справу на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити та стягнути з Відповідача в користь Позивача витрати пов`язані з оплатою на правничу допомогу у розмірі 2500.00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь [PERSON] 968 гривень 96 копійок судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, а також витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Outcome: approved