Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

[PERSON] подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості. Просив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі фактично понесених витрат - 60000,00 грн. Свої вимоги обґрунтував наступними доводами. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості піддягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/ третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «Еаst|West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. 01 липня 2023 року між позивачем у справі - [PERSON] та адвокатом Солімчуком І.М. був укладений договір про надання правової /правничої/ допомоги №П/07-23 та додатковий правочин до договору про надання правової /правничої/ допомоги №11/07-23 від 01.07.2023 року. Відповідно до пунктів 1 та 2 додаткового правочину до договору про надання правової /правничої/ допомоги №П/07-23 від 01.07.2023 року, сторони узгодили, що зважаючи на складність та нюанси справи, особливості доказової бази та існуючої судової практики, Адвокат на виконання робіт має безпосередньо витратити, як мінімум, 30 годин свого часу. Вартість правничої допомоги Адвоката з урахуванням його кваліфікації і досвіду роботи за одну годину складає 2000 грн. Відтак, вартість правничої допомоги Адвоката у цій справі становитиме 60 000 грн. Сторони погодили, що за надання правової/правничої допомоги Клієнт виплачує Адвокату гонорар у розмірі 60 000 /шістдесят тисяч/ гривень без ПДВ. 26 жовтня 2023 року [PERSON] , на підставі рахунку № П/07-23 від 25 жовтня 2023 року, сплатив [PERSON] 30000,00 грн. 19 червня 2024 року [PERSON] , на підставі рахунку № П/07-23 від 18 червня 2024 року, ще сплатив [PERSON] 30000,00 грн. 21 червня 2024 року між [PERSON] та [PERSON] був підписаний акт про надання правничої допомоги /послуги/ № П/07-23, який засвідчує те, що все передбачене умовами договору виконано сторонами і сторони не мають претензій одна до одної щодо виконання умов договору. З огляду на зазначене, враховуючи складність справи, тривалість її розгляду /шість засідань/, обсяг виконаних робіт (наданих послуг) і час, витрачений на виконання цих робіт (послуг), позивач - [PERSON] вважає, що буде обґрунтованою до стягнення витрати на правову допомогу сума фактично здійснених ним витрат у розмірі 60000 грн. Витрати на оплату послуг будуть співмірними із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони. У судовому засіданні представник позивача адвокат Солімчук І.М. підтримав заяву у межах її доводів та просив задовольнити. Представник відповідача адвокат Ярмошик В.Г. у судовому засіданні підтримав подане до суду клопотання про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу, яке ґрунтується на наступних доводах. Свою правову позицію обґрунтував наступними доводами. Зазначив, що позивачем додатково було долучено копію платіжного доручення №@2РL797350 від 19.06.24 року, призначення платежу - Договору правочину доп.№П-09-23. При цьому в рахунку, який був підставою для оплати правничої допомоги мова йде про Договір № П/07-23 від 01.07.2023. Дане платіжне доручення не може бути підтвердженням оплати адвокатських послуг в межах дії Договору № П/07-23 про надання правової/правничої допомоги від 01 липня 2023 року. Крім того, вважають, що вартість адвокатських послуг, що відповідач просить стягнути з позивача є не співмірною розміру наданої правничої допомоги і вважають завищеною оплату наданих послуг. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, фінансового стану обох сторін та інших обставин. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року в справі №922/1964/21 дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Вбачається, що надання копій цих документів буде прийнято Судом як належні докази для доведення понесених витрат, але не гарантує відшкодування заявленої суми в повній мірі, оскільки Судом має бути встановлено що розмір заявлених до відшкодування витрат є розумним та відповідає законним вимогам в даній сфері правовідносин, зокрема: «...Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268)...» Вказаний правовий висновок також викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Окрім того, інша сторона не позбавлена права вплинути на розгляд Судом питання про розподіл судових витрат та має змогу відстоювати свою позицію з цього питання. Зокрема, Суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У разі ж відсутності такої заяви від сторони, Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. З такою позицією Суду апеляційної інстанції погодився Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 28 вересня 2023 року у справі справа № 686/31892/19 (провадження № 61-4683св23), а також аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29.03.2018 р. у справі №907/357/16, від 18.12.2018 р. у справі №910/4881/18, від 08.04.2019 р. у справі №922/619/18. З огляду на викладене, враховуючи предмет спору, незначну складність справи та незначний обсяг матеріалів, що потребували вивченню адвокатом, кількість підготовлених ним процесуальних документів, конкретні обставини справи, результат вирішення спору, сталість судової практики з відповідного питання, рахує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката, заявлений відповідачем у сумі 60 000 грн, є неспівмірним із складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг, тому підлягає зменшенню. Просив зменшити суму витрат на професійну правничу допомогу і стягнути з нього на користь відповідача 1000 (одна тисяча) грн. витрат на професійну правничу допомогу. Заслухавши представникіа позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 18.06.2024 ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 14.05.2021 року в сумі 461 268 (чотириста шістдесят одна тисяча двісті шістдесят вісім) грн. 51 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4612 (чотири тисячі шістсот дванадцять) грн. 70 коп. Стягнуті за рішенням суду судові витрати є оплатою судового збору за пред`явлення позову до суду. У судовому засіданні представник позивача заявив, що заява про стягнення витрат на правничу допомогу буде подана протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду. Представником відповідача у судовому засіданні не було заявлено щодо намірів подати заяву про стягнення понесених відповідачем витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. При вирішенні вимог представника відповідача щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, то суд застосовує такі норми права. Відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. За п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду мають бути надані такі документи: договір про надання правової допомоги; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги; детальний опис вчинених дій (наданих послуг). Надання суду вказаних документів є базовою та необхідною умовою для розподілу витрат на правничу допомогу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат у розмірі 60 000,00 грн. заявником долучені та досліджені судом наступні докази : Договір про надання правової/правничої допомоги №П/07-23 від 01 липня 2023 року укладений між [PERSON] та адвокатом Солімчуком І.М. та додатковий правочин до договору про надання правової /правничої/ допомоги №11/07-23 від 01.07.2023 року. Договором про надання правової /правничої/ допомоги № П/07-23 від 01.07.2023 року сторони договору узгодили таке: "З огляду на озвучені Клієнтом спірні питання, для досягнення бажаного для нього результату /мети представництва/, Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання щодо надання правової/правничої допомоги при врегулюванні спірних питань з [PERSON] /неповернення позики/, які прямо або опосередковано стосуються виконання договору позики від 14.05.2021 року, а саме: з`ясувати всі обставини, деталі /нюанси/ пов`язані із спірним питанням та наявність доказової бази; надати Клієнту усні консультації та роз`яснення щодо можливості, варіантів правового врегулювання спірного питання з огляду на приписи чинного законодавства та судову практику та фактичні обставини справи, здійснювати комунікацію; з`ясувати, які необхідні докази для справи, де вони можуть знаходитися та збирати відомості про факти, що можуть бути використані, як докази у справі; здійснити правовий аналіз обставин, які прямо та/або опосередковано стосуються виконання договору позики від 14.05.2021 року з врахуванням визначення грошового зобов`язання в еквіваленті до іноземної валюти; здійснити правовий аналіз зібраної доказової бази, що має пряме або опосередковане відношення до спірного питання, прийняти міри щодо збереження доказів; здійснити моніторинг судової практики щодо врегулювання спірних питань, які є аналогічними до обставин, що склалися між сторонами договору позики від 14.05.2021 року з врахуванням визначення грошового зобов`язання в еквіваленті до іноземної валюти; розробити необхідні для захисту інтересів Клієнта юридичні документи та підготовити правове обґрунтування позиції у справах, що прямо та/або опосередковано стосуються вказаних обставин; вести справи Клієнта в місцевих, апеляційних та касаційних судах судової системи України з повним обсягом процесуальних прав та обов`язків (без обмеження повноважень Адвоката на вчинення будь-якої процесуальної дії), що надані законом позивачу, відповідачу, боржнику, третій особі і які можуть бути передані представнику, в тому числі з правом: підписувати позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги, відзиви; зміни підстави або предмету позову; збільшити або зменшити розмір позовних вимог; повної або часткової відмови від позовних вимог; визнання позову повністю або частково; укладання та підписання мирової угоди; вимагати виконання рішення, ухвали, постанови суду; одержання рішень, ухвал, постанов та інших документів, що є у справі; оскарження рішення, постанови і ухвали суду." Відповідно до пунктів 1 та 2 додаткового правочину до договору про надання правової /правничої/ допомоги №П/07-23 від 01.07.2023 року, сторони узгодили, що зважаючи на складність та нюанси справи, особливості доказової бази та існуючої судової практики, Адвокат на виконання робіт має безпосередньо витратити, як мінімум, 30 годин свого часу. Вартість правничої допомоги Адвоката з урахуванням його кваліфікації і досвіду роботи за одну годину складає 2000 грн. Відтак, вартість правничої допомоги Адвоката у цій справі становитиме 60 000 грн. Сторони погодили, що за надання правової/правничої допомоги Клієнт виплачує Адвокату гонорар у розмірі 60 000 /шістдесят тисяч/ гривень без ПДВ. 26 жовтня 2023 року [PERSON] , на підставі рахунку № П/07-23 від 25 жовтня 2023 року, сплатив [PERSON] 30000,00 грн. 19 червня 2024 року [PERSON] , на підставі рахунку № П/07-23 від 18 червня 2024 року, ще сплатив [PERSON] 30000,00 грн. 21 червня 2024 року між [PERSON] та [PERSON] був підписаний про надання правничої допомоги /послуги/ № П/07-23, який засвідчує те, що все передбачене умовами договору виконано сторонами і сторони не мають претензій одна до одної щодо виконання умов договору. Так, відповідно до даного Акту визначено найменування виконаних робіт та витрачений час на їх виконання. Зокрема з перерахованих видів робіт адвокатом витрачено 26 годин за роботу адвоката з клієнтом з приводу надання консультацій, вивчення судової практики, збір доказів , здійснення аналізу обставин щодо укладення договору позики, аналіз зібраних доказів, участь у судових засіданнях 6 годин. Отже, до позовної заяви як докази позовних вимог долучено : договір позики, графік погашення пдо договору позики від 14.05.2021.. Зазначені докази передували події надання адвокатом Солімчуком І.М. за договором від 01.07.2023. Тому суд погоджується щодо надання консультації щодо права сторони на звернення до суду з приводу примусового стягнення боргу з позичальника за рішенням суду. Також до позову долучено таблиця з узагальненням дат погашення боргу, розрахунок ціни позову та податкові декларації позивача, які були підготовлені як докази для звернення до суду. в Будь-якої судової практики та підтвердження витраченого часу на її пошук, суду не надано. З клопотаннями у судовому засіданні позивач не звертався . Окрім того, з протоколів судових засідань встановлено, що у судових засіданнях адвокатом сумарно було витрачено близько 2 год 40 хв.: 01.11.23- 05 хв., 06.12.23- 05 хв., 23.01.23 - 05 хв., 05.03.24 -23 хв. , 08.04.24 - близько 1 год, 27.05.24 - 10 хв., 18.06.24 - 50 хв. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з частиною першою та третьою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Рішенням суду позов задоволений , визнано що має місце борг за договорами позики, який допущений відповідачем у супереч положень договору та діючого законодавства, даний спір є малозначним, існує стала судова практика з даних правовідносин, незначний об`єм робіт виконаний безпосередньо адвокатом. З долучених до справи доказів не вбачається достовірних доказів затрати визначеного робочого часу адвоката на спілкування, аналітичну роботу, підшуковування судової практики, підготовку нормативної бази позову та пред`явлення його до суду. Окрім того, судом не встановлено об`єктивних доказів щодо майнового стану відповідача і його платоспроможність щодо відшкодування позивачу сплачених ним коштів за надання правничої допомоги у сумі 60000,00 грн. Суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доводів щодо витрати адвокатом 26 годин на надання досудової правничої допомоги адвокатом. Виходячи з вимог позивача, положень ЦПК, суд прийшов до висновку, що за надання адвокатом практично досудової підготовки (консультація та підготовка позову з додатками до нього) можу бути стягнуто 7000,00 грн. При визначенні даної суми суд враховує, що судовий збір за даним позовом становить 4612,00 грн.,а відтак витрати на його підготовку можуть бути співмірними даній сумі, визначеній державою за звернення до суду з позовом, заокругливши її до 5000,00 грн. та 2000,00 грн. за консультацію. За участь у судових засіданнях слід стягнути 6000 ,00 грн. (заокруглено до 3 годин витрачених на участь в с/з з розрахунку: 2000,00 грн. (вартість однієї години роботи х 3 год.), а всього - підлягає до стягнення - 13000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial