Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № 230524-61892-2 від 24.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» (торгова марка «MONETKA») та [PERSON] , відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 гривень, строком на 150 днів (до 21.10.2023), шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua або https://monetka.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Кредитні кошти були відправлені відповідачу 24.05.2023 року на платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ «КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується чеком. \~ \~ \~ \~У зв`язку з порушеннями зобов`язань заборгованість за Договором № 230524-61892-2 від 24.05.2023 станом на 27.03.2024 становить 31250,00 гривень, яка складається з: - 5000,00 грн заборгованість за кредитом; - 26250,00 грн заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.2. Кредитного договору за ставкою 3,5 % за кожен день користування кредитом за період з 24.05.2023 по 21.10.2023 (включно). Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 04.04.2024 відкрито провадження у справі та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ «КБ «ПРИВАТБАНК». Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та за наявними в матеріалах справи документами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причина неявка суду не відома, з заявами та клопотаннями не звертався. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного. 24.05.2023 між ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» та [PERSON] укладено договір № 230524-61892-2 про отримання кредиту в розмірі 5000,00 гривень, строком на 150 днів. Товариство здійснює переказ суми кредиту на електронний платіжний засіб № 516915XXXXXX5394, що належить позичальникові (а.с.26). У зв`язку з порушеннями зобов`язань заборгованість за Договором № 230524-61892-2 від 24.05.2023 станом на 27.03.2024 становить 31250,00 гривень (а.с.39). На виконання ухвали суду, АТ КБ «ПриватБанк» повідомив, що на ім`я [PERSON] РНОКПП [NUMBER] не було емітовано картку № [NUMBER] . З даної підстави надати виписку по рахунку не вбачається можливим (а.с.108). Відповідно до ч. 1 та ч. 2\~ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до положень\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом статей 626,\~628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1ст. 638\~ЦК України). Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2\~ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно правил\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Статтею 525 ЦК України\~передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2\~ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.611ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1\~ст.612 ЦК України\~передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічні висновки наведені Верховним Судом в постанові від 30.01.2018 у справі №161/16891/15-ц. В усталеній практиці Верховного Суду, яка запроваджена Верховним Судом України в постанові від 15 грудня 2015 року у справі № 21-4266а15, наголошено, що для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій, розрахунок не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Наявність складеного розрахунку заборгованості не є підставою для висновку, що фінансова операція щодо надання кредиту відбулася, якщо з інших даних (меморіальний ордер, платіжне доручення, виписка по банківському рахунку клієнта) не вбачається, що фактичний рух коштів по видачі кредиту відбувся. Копія наданого стороною позивача договору № 230524-61892-2 від 24.05.2023 не свідчить про його фактичне виконання. Тож господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору та наявністю розрахунку заборгованості за договором, а з фактом руху коштів, зокрема, по банківських рахунках позичальника. Верховний Суд в постанові від 17.12.2021 по справі № 278/2177/15-ц зробив висновок, що заборгованість за кредитом має доводитись первинними касовими документами, наприклад виписками за картковими рахунками за кредитним договором. ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» не надало суду первинних бухгалтерських документів на підтвердження факту надання відповідачу кредитних коштів (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки та інше), тому відсутні підстав вважати, що розмір заборгованості відповідача перед позивачем є доведеним. У зв`язку із недоведеністю, а саме відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження існування заборгованості в розмірі 31250,00 грн, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості не підлягають задоволенню. З огляду на те, що суд відмовляє у позові, а судові витрати понесені лише позивачем, на підставі статті 141 ЦПК України їх розподіл не здійснюється. У відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: dismissed