Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Казеко Оксана Іванівна, в порядку окремого провадження, звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] . Заява мотивована тим, що заінтересована особа\~по справі\~ [PERSON] \~є рідним\~сином заявниці.\~Протягом тривалого\~часу,\~коли син\~перебуває у\~стані алкогольного\~сп`яніння,\~його поведінка\~відносно заявниці\~стає неадекватною,\~зокрема,\~він влаштовує\~скандали,\~ображає її\~нецензурною лексикою,\~погрожує,\~застосовує фізичне\~та психологічне\~насилля. Заявниці неодноразово була змушена викликати працівників поліції, оскільки в діях [PERSON] вбачала реальну загрозу своєму життю і здоров`ю. Зокрема, 05.01.2024 р. [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до квартири, в якій проживає заявниця з чоловіком [PERSON] , вчинив сварку, погрожував їй фізичною розправою, при цьому ображав нецензурною лексикою, сприймаючи це як реальну загрозу своєму життю і здоров`ю, так як він перебував у стані алкогольного сп`яніння, і його дії не були адекватні, заявниця викликала працівників поліції. Після приїзду працівників поліції, [PERSON] продовжував вести себе неадекватно, на зауваження поліції не реагував. За результатами звернення заявниці до поліції, відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Аналогічні протиправні дії заінтересованої особи мали місце: 08.01.2024, 30.01.2024, про що складено адміністративні протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. Однак, через певний проміжок часу в червні 2024 року [PERSON] знов почав вчиняти сварки, ображати заявницю нецензурною лексикою, погрожувати застосуванням фізичного насилля в стані алкогольного сп`яніння. На даний час у заявниці є всі підстави вважати, що [PERSON] відчуваючи власну безкарність, вчинить дії, відносно неї чи її чоловіка, які за собою потягнуть незворотні тяжкі наслідки і це є реальним, оскільки на протязі останніх 2 років домашнє насильство над заявницею не припиняється, він фактично знущається над заявницею, ображає нецензурною лексикою, погрожує фізичним насильством, морально знущається і тому вона змушена звертатись до суду з даною заявою. Беручи до уваги наведені обставини, встановлені факти систематичного вчинення з боку [PERSON] по відношенню до заявниці фізичного та психологічного насилля, вбачається високий рівень вірогідності його продовження та повторного вчинення, такі ризики є реальними та підтверджуються наданими доказами, тому заявниця вважає, що для забезпечення дієвого та ефективного захисту її прав до її сина [PERSON] необхідно застосувати обмежувальний припис, а тому вона звернулася із даною заявою до суду, та просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , який проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] на строк шість місяців для забезпечення безпеки [PERSON] та встановити наступні заходи тимчасового обмеження його прав громадянина відносно заявниці, а саме: - заборонити перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити наближатися ближче ніж на 500 м до місця проживання (перебування) роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] ; - заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб; - заборонити переслідувати [PERSON] , або в будь-який спосіб спілкуватися з нею. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник адвокат Казеко О.І., вимоги заяви підтримали, просили заяву задоволити з підстав, що у ній наведено. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, тому суд здійснює розгляд заяви про видачу обмежувального припису за відсутності заінтересованої особи, оскільки неявка належним\~чином повідомлених\~заінтересованих осіб\~не перешкоджає\~розгляду справи\~про видачу\~обмежувального припису. Вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , який проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , являється рідним сином заявниці [PERSON] . Відповідно до наявних доказів в матеріалах справи відносно [PERSON] , сестиматично протягом тривалого часу здійснюється домашнє насильство з боку її сина [PERSON] , відносно якого було складено термінові заборонні приписи стосовно кривдника серії АА №095145 від 05.01.2024 року, серія АА №038519 від 30.01.2024 року Терміновий заборонний припис стосовно кривдника був винесений строком на 5 діб та строком на 10 діб. Заходом термінового заборонного припису стосовно кривдника є заборона в будь який спосіб контактувати з постраждалою особою. Також відносно [PERSON] , складено ряд протоколів про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст.. 173-2 КУпАП, за якими його було визнано винним у вчиненні домашнього насильства за ч. 2 ст.. 173-2 КУпАП відносно своє матері [PERSON] , згідно постанов Вінницького міського суду Вінницької області від 18.01.2024 року справа №127/1917/24 та справа №127/1927/24, та відповідно застосовано адміністративне покарання. Відповідно до пункту першого частини першої статті 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 07 грудня 2017 року\~\~ № 2229-VIII «Про запобігання та протидію домашньому насильству», що визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 2, 7 частини другої статті 3 Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: колишнє подружжя; батьки (мати, батько) і дитина (діти). Відповідно до пунктів 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Згідно з частиною третьою статті 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією із характеристик якого є повторюваність. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України). Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У справі, що розглядається судом достовірно встановлено, що [PERSON] відносно своєї матері заявниці у справі [PERSON] протягом тривалого часу, вчиняє домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Необхідність видачі обмежувального припису заявник аргументувала неодноразовими фактами чинення фізичного та психологічного насильства [PERSON] відносно неї. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість продовження [PERSON] психологічного та/або фізичного насильства відносно своєї матері [PERSON] . Відповідно до ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1)заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2)усунення перешкоду у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4)заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5)заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. За результатами дослідження фактичних обставин справи та представлених доказів, суд приходить до висновку, що перед судом доведено відповідні ризики, які обумовлюють безальтернативну необхідність застосування судом до [PERSON] запропонованих заявником спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, а саме видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , який проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , встановити наступні заходи тимчасового обмеження його прав громадянина відносно заявниці, а саме: - заборонити перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; - заборонити наближатися ближче ніж на 500 м до місця проживання (перебування) роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] ; - заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб; - заборонити переслідувати [PERSON] , або в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Встановити строк дії обмежувального припису 6 (шість) місяців. В силу ч. 3 ст.\~350-5\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved