Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

У червні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 29 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 4235309, згідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Відповідно до положень договору сума кредиту (загальний розмір) складає 11900 грн., строк кредиту - 30 днів, процентна ставка - 1,90 в день та застосовується у межах строку кредиту. Кредит надається у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані позичальником кредитодавцю. Позивач зазначає, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за Договором про надання споживчого кредиту № 4235309 від 29.05.2021 року виконало належним чином, перерахувавши відповідачу грошові кошти у розмірі 11900 грн. Натомість, відповідач [PERSON] свої зобов`язання не виконує, в результаті чого за ним рахується заборгованість у загальному розмірі 32986 гривень 99 копійок. 24 січня 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 24-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 4235309 від 29.05.2021 року, де боржником є [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-01/2023/01 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 4235309 від 29.05.2021 року, що укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позичальником, яким є [PERSON] . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, станом на 10 травня 2024 року у нього утворилась заборгованість в загальній сумі\~32986 гривень 99 копійок, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 10000,39 грн.; заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги - 22801 грн. 12 коп.; 3% річних -\~25,48 грн; інфляційні втрати - 160 грн. Зазначену суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Також просить стягнути понесені ним судові витрати у сумі 3028 гривень на сплату судового збору та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 гривень. Ухвалою від 19.06.2024 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та прийнято рішення про розгляд справи з повідомленням сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися, представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач вважається\~належним чином\~та своєчасно\~повідомленим про\~дату,\~час і\~місце слухання\~справи у\~порядку ч.11\~ст.128\~ЦПК України\~шляхом розміщення\~оголошення про\~виклик до\~суду на\~офіційному веб-сайті\~судової влади\~України,\~так як\~ зареєстроване\~у встановленому\~порядку місце\~його проживання\~невідомо.\~Проте відповідач\~у судове\~засідання не\~з`явився,\~про причини\~неприбуття не\~повідомив, відзиву на позов не подавав. Тому, за таких обставин, суд доходить висновку про можливість проведення судового засідання без його участі та ухвалення заочного рішення в порядку передбаченому статтями 280, 281 ЦПК України. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав. Судом установлено, що 29 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту\~№ 4235309, згідно умов якого, Товариство надало відповідачу кредит у розмірі 11900 грн. строком на 30 днів, процентна ставка 1,90% в день (а.с. 5-9) та надано відповідачу паспорт споживчого кредиту, які було підписано електронним підписом відповідача (а.с. 10-12). На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 11900 гривень\~(а.с. 12-14). 24 січня 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 24-01/2022, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 4235309 від 29.05.2021 року, де боржником є [PERSON] (а.с. 25-30). ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», відповідно до договору про відступлення права вимоги №10-01/2023/01 від 10.01.2023 року, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту № 4235309 від 29.05.2021 року, де боржником є [PERSON] (а.с. 31-36). Як вбачається із Розрахунку заборгованості, відповідач зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором не виконав, внаслідок чого, станом на 10.05.2024 року, за ним рахується заборгованість у розмірі\~32986,99 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 10 000,39 грн; заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги - 22 801,12 грн.; 3% річних\~25,48 грн ; інфляційні втрати - 160,00 грн (а.с. 24). За правилом ч. 1\~ст. 205 Цивільного кодексу України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст. 207 Цивільного кодексу України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Згідно\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1\~статті 627 Цивільного кодексу України). За змістом статей\~626,\~628 Цивільного кодексу України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 Цивільного кодексу України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2\~статті 639 Цивільного кодексу України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені\~Законом України «Про електронну комерцію». У відповідності до ч. 3\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч. 6\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного «повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею». Відповідно до\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1\~ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Будь-яких застережень про неможливість заміни кредитора у зобов`язанні кредитний договір не містить. Згідно ст.\~525,526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону і одностороння відмова від зобов`язання чи зміна його умов не допускається, аст. 1054 ЦК Українипередбачає обов`язокпозичальника закредитним договоромповернути кредитта сплатитипроценти. Пунктом 1\~статті 1048 ЦК України\~передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Норми\~ст. 625 ЦК України\~вказують, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно\~ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ст.\~1077,1078\~ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). За змістом ст.1079 ЦКУкраїни сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. За приписамист.\~1080\~ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Згідност. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до\~ст.\~1082\~ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Відповідно достатті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~12,\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, беручи до уваги вищезазначене, а також те, що відповідачем [PERSON] не подано до суду відзив на позовну заяву та не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували проведений представником позивача розрахунок заборгованості відповідачем за вищевказаним договором, як і не надано доказів виконання належним чином та у встановлені строки зобов`язань за вказаним договором, у зв`язку з чим порушення зобов`язання визнається судом таким, що сталося з вини відповідача, а отже суд вважає, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України,\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 3, ч. 4\~ст. 137 ЦПК України). На підтвердження обґрунтованості витрат, понесених на професійну правничу допомогу в суді, позивач додав копію договору № 02-01/2023 про надання правової допомоги від 02.01.2023 року, прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», затвердженої рішенням загальних зборів № 01-11/2023 від 01.11.2023 року, платіжну інструкцію № 0433350000 від 10.05.2024 року, заявку на надання юридичної допомоги № 1063 від 26.04.2024 року, витяг з акта № 1 про надання юридичної допомоги від 03.04.2024 року (а.с. 40-44). Таким чином, ураховуючи вищевикладене та беручи до уваги підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем факт надання Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» професійної правничої допомоги позивачу, суд дійшов до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9 000 гривень. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» необхідно стягнути судові витрати в розмірі 3 028 гривень.

Outcome: approved