Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання разом з [PERSON] та перебування на його утриманні до дня його зникнення безвісти. 10 січня 2024 року заявниця отримала повідомлення про зниклого безвісти її чоловіка [PERSON] під час виконання бойового завдання поблизу н.п. Кринки Херсонської області. Вона не може отримати виплату належних, передбачених законодавством, коштів її чоловіка, який має статус зниклого безвісти, оскільки відсутній документ, який би підтверджував факт їхнього спільного проживання, факт утримання [PERSON] заявниці. Це пов`язано з тим, що з 1992 року вони були одружені, проте в 2011 році в їхній сім`ї відбувся конфлікт, і рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10.06.2011 шлюб розірвано. Цей вчинок був необдуманий та поспішний, адже через місяць вони помирилися і залишились проживати як чоловік і дружина. Проте для повторної реєстрації шлюбу до органів РАЦС не звертались. У 2013 році [PERSON] було встановлено 2 групу інвалідності. Чоловік у 2023 році склав на ім`я заявниці довіреність на право управляти та розпоряджатись всім його майном. Його зарплатна картка, на яку нараховувалась пенсія та зарплата, знаходиться у неї, і вона постійно нею користувалась в селищі Чорнобай , поки чоловік був на війні. Вона повністю залежала від свого чоловіка, який оплачував всі її потреби: харчування, одяг, відпочинок тощо. Вона знаходилась на повному утриманні свого чоловіка. Тому посилаючись на законодавство та судову практику, просила встановити вищевказані факти. В судовому засіданні 25.06.2024 представник заявниці адвокат Солод В.М. заяву підтримав, просив її задовольнити. В наступні судові засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи - Військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання заінтересована особа повідомлена належним чином. Заяв та клопотань до суду не надходило. Виходячи з приписів ст. 43, ч. 3 ст. 211, ст. 223 ЦПК суд ухвалив слухати справу за відсутності учасників справи, що не з`явилися. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази в сукупності, дійшов наступних висновків. 22 серпня 1992 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (це підтверджується відомостями з паспортів [PERSON] та [PERSON] , а.с. 8-13). [INFO] у подружжя народилась дочка - [PERSON] (а.с. 17). Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 10 червня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 14). Згідно зі Сповіщенням сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти №1/45 від 10 січня 2024 року чоловік [PERSON] , водій відділення механізованих мостів інженерно-дорожнього взводу інженерно-технічної роти групи інженерного забезпечення військової частини [NUMBER] , солдат [PERSON] , [INFO] , призваний на військову службу [INFO] , зник безвісти 08.01.2024 під час виконання бойових завдань за призначенням в районі населеного пункту Кринки Херсонської області (а.с. 31). Інформація про [PERSON] міститься в Єдиному реєстрі осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (витяг з реєстру, а.с. 32). Заявниця стверджує, що з часу укладення шлюбу, навіть після його офіційного розірвання, постійно спільно проживала з [PERSON] , що підтверджується наступними доказами. Відповідно до довідки виконавчого комітету Чорнобаївської селищної ради №268 від 05.02.2024 [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] разом зі своєю дружиною [PERSON] з 14.08.1995 (а.с. 20). До матеріалів справи додано фотографії на підтвердження спільного з [PERSON] проживання та проведення дозвілля (святкування, відпочинок, подорожі за кордон) за період з 1997 по 2021 роки (а.с. 21). 18 серпня 2023 року [PERSON] видав на ім`я [PERSON] довіреність, якою уповноважив її управляти та розпоряджатись всім його майном, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось та на інші дії, вказані в довіреності (а.с. 18). Також в користуванні [PERSON] знаходиться банківська картка [PERSON] (а.с. 19). В судовому засіданні 25.06.2024 допитано свідків [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] повідомив, що [PERSON] - його знайома, знає її з дитинства, вчилися в одній школі. Її чоловіка [PERSON] теж знає. У 1995 році познайомились з ним на роботі у Чорнобаївському районному відділі поліції. З того часу товаришують сім`ями. [PERSON] та [PERSON] з 1995 року проживали завжди разом. [PERSON] і не знав, що вони розлучались, оскільки постійно жили разом. Сім`ями неодноразово відпочивали, тісно спілкувались. Раніше [PERSON] працювала в школі, де зараз - не знає. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що знає заявницю давно, це її знайома, багато років товаришують. Дуже часто зустрічались, відпочивали. Знає її з 1996 року. Познайомив її з сім`єю [PERSON] чоловік, який працював з [PERSON] . Інформація про розлучення [PERSON] їй відома. Але вони постійно жили разом, не помічала, щоб їхні стосунки псувалися. Раніше [PERSON] працювала в школі № 2 і начебто працює там на сьогодні. Сім`я [PERSON] робила все разом. Все у них було спільно. [PERSON] служив до зникнення більше року, фактично з перших днів. Враховуючи зазначене, досліджені у судовому засіданні докази, що з достовірністю підтверджують факт проживання заявниці з [PERSON] однією сім`єю без укладення шлюбу, суд дійшов висновку про достатність підстав для встановлення даного факту та задоволення заяви, оскільки іншим чином встановити його неможливо. Щодо встановлення факту перебування заявниці на утриманні [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до п. 4 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року, виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). За п. 7 цієї постанови виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Згідно з ч. 3, 5 ст. 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» непрацездатними членами сім`ї вважаються: б) батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Всі правила цього Закону, що стосуються сімей померлих, відповідно поширюються (оскільки не обумовлено інше) і на сім`ї безвісти відсутніх, якщо безвісна відсутність годувальника засвідчена у встановленому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги безвісно відсутнього. Якщо крім допомоги, що надавалася безвісно відсутнім, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що безвісно відсутній виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку безвісно відсутнього та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні безвісно відсутнього, може бути встановлено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. З виписки АТ «Ощадбанк» про рух коштів на рахунку за період з 24.02.2022 по 08.01.2024 вбачається, що у вказаний період транзакції з карткою, а саме оплати в магазинах, зняття готівки тощо здійснювались, крім іншого, в селищі Чорнобай. Також з виписки відслідковуються надходження коштів - заробітної плати, на рахунок [PERSON] . Так, в січні 2023 року [PERSON] отримав зарплату з військової частини у розмірі 26548,96 грн., в лютому 2023 року - 153259,95 грн., у березні 2023 року - 53079,78 грн., у квітні 2023 року - 53529,78 грн., у травні 2023 року - 72727,59 грн., у червні 2023 року - 69343,12 грн., в липні 2023 року - 60241,73 грн., в серпні 2023 року - 96719,19 грн., у вересні 2023 року - 187529,36 грн., у жовтні 2023 року - 45033,4 грн., у листопаді 2023 року - 26318,4 грн., у грудні 2023 року - 37841,32 грн. Крім того, [PERSON] , зокрема, з січня 2023 року по січень 2024 року щомісячно отримував пенсію у розмірі 12387,13 грн. (інформація на CD-диску, а.с. 52-53). З довідки про суму виплаченого доходу і утриманих податків за місцем основної роботи №347 від 26.06.2024, виданої Відділом освіти Чорнобаївської селищної ради вбачається, що [PERSON] працює вчителем Чорнобаївського ліцею, стаж роботи 27 років. В жовтні та листопаді 2023 року їй виплачено дохід у сумі по 12091,87 грн., в грудні 2023 року - 13814,64 грн., в січні 2024 року - 14889,36 грн., в лютому та березні 2024 року - 13355,01 грн. 21 травня 2013 року [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності (а.с. 15, 16). Розмір пенсії по інвалідності - з жовтня 2023 по лютий 2024 включно - 2846,46 грн, за березень 2024 - 3066.11 грн. Відповідно до банківських квитанцій за лютий 2024 року за комунальні послуги нею сплачено 6175,25 грн. [PERSON] з 12 по 21 лютого 2024 року амбулаторно лікувалась. В довідці сімейного лікаря зазначено діагноз, вказано призначене лікування. За видатковою накладною №205Нт00005871 ТОВ «НАТ-ФАРМА» вартість призначених ліків становить 5439,20 грн. Також [PERSON] 16.02.2024 отримала консультацію травматолога, їй встановлено діагноз, призначено лікування. Вартість призначених травматологом ліків за видатковою накладною №205Нт00023805 ТОВ «НАТ-ФАРМА» становить загалом 12376,3 грн. Суд вважає, що отримання заявницею заробітної плати та пенсії у розмірі, що сукупно перевищує встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму доходів громадян, проте не є підставою для відмови у встановленні факту перебування її на утриманні чоловіка. Враховуючи розмір надходжень заробітної плати на банківську картку [PERSON] , а також розмір заробітної плати та пенсії [PERSON] , суд приходить до висновку, що розмір щомісячних доходів [PERSON] значно перевищував розмір доходів заявниці. Інших утриманців він не мав. Також заявниця має значні витрати на комунальні послуги щодо утримання приватного будинку, в якому вони спільно проживали, до зникнення безвісти [PERSON] . Враховуючи встановлення в 2013 році ІІ групи інвалідності та інші хвороби, [PERSON] змушена проходити вартісне лікування, яке не покривається її особистими доходами. [PERSON] передав заявниці для користування свою банківську картку, на яку надходила його заробітна плата, тобто надав їй можливість розпоряджатись його коштами. Тому суд вважає, що вказані дії є його допомогою, яка була систематичною, носила постійний характер та була основним джерелом до належного існування [PERSON] . Вказані висновки суду також відповідають правовим висновкам Верховного Суду, зокрема, у постановах: від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц (провадження № 61-12056в18), від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17 (провадження № 61-29713св18), від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19 (провадження № 61-22247св19), від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц (провадження № 61-2386сво19), від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18 (провадження № 61-8512св20), від 31 серпня 2022 року у справі . № 592/13089/21 (провадження № 61-5213св22). Суд враховує, що [PERSON] видав на ім`я [PERSON] довіреність, якою уповноважив її управляти та розпоряджатись всім його майном з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось та на інші дії, вказані в довіреності (а.с. 18), а також надав у користування її свою банківську картку. (а.с. 19). Таким чином, суд встановив, що допомога, яка надавалася заявниці [PERSON] , була для неї хоч і не єдиним, проте постійним та основним джерелом засобів до існування. Вказане свідчить про перебування заявниці на утриманні [PERSON] до дня його зникнення безвісти - 08 січня 2024 року. Тому вимога щодо встановлення цього факту підлягає до задоволення. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved