Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом до Деражненської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно після смерті батька, в якому просили визнати право власності по 1/2 частці житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами розміром загальної площі 114,1 кв.м. житлової площі 53,2 кв.м., що розташований за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позову зазначають, що вони є сином та дочкою [PERSON] , який помер [INFO] . Вказують, що їх батько проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] і вони також проживали та були зареєстровані з ним. Зазначають, що після смерті батька звернулися до приватного нотаріуса з метою оформлення спадщини. Приватним нотаріусом 25.10.2023 було заведено спадкову справу №55/2023 після смерті [PERSON] . Також вказують, що вони між собою поділили спадкове майно після смерті батька, та отримали відповідні документи. Зазначають, що оформити право власності на спірний будинок не мають можливості, оскільки право власності на житловий будинок не зареєстровано за спадкодавцем, а сільською радою не виділялася земельна ділянка для його обслуговування. Позивачі в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , та після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.19). Частиною першою статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є сином та дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.12), свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.13). Судом встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , на десь смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] . До дня смерті разом з ним були зареєстровані позивачі, що підтверджується довідкою №52 від 12.02.2024 (а.с.20). З довідки №267/02-14 від 31.10.2023 виданої приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Матросової А.М., вбачається, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивачі, які спадщину прийняли, оскільки проживали з спадкодавцем на час її відкриття (а.с.21). Також з вказаної довідки вбачається, що 25.10.2023 нотаріусом заведено спадкову справу №55/2023 щодо майна померлого [PERSON] . Судом встановлено, що позивачі уклали договір про поділ спадщини після смерті батька [PERSON] , що підтверджується договором про поділ спадщини від 29.01.2024 (а.с.22). З постанови №40/02-31 від 29.01.2024, виданої приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Матросової А.М., вбачається, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами загальна площа якого становить 114,1 кв.м. житлова площа 53,2 кв.м., що розташований за адресою [ADDRESS] , оскільки відсутні документи на земельну ділянку на якій розташований вказаний житловий будинок (а.с.23-24). Відповідно до п.4.15 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №295/5 (надалі - Порядок), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п.4.18 глави 10 розділу 11 вказаного порядку, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, дане питання вирішується в судовому порядку. Відповідно до п.66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25 грудня 2015 року №1127, для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Відповідно до ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються: 1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою; 2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав. Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність. Судом встановлено, що право власності на спірний будинок з господарськими будівлями не зареєстроване, що підтверджується інформаційною довідкою №363587499 від 29.01.2024 (а.с.25). Відповідно до виписки з погосподарської книги №4 від 13.02.2024, наданої Деражненською сільською радою, особовий рахунок № [NUMBER] житловий будинок по [ADDRESS] рахується за померлим [PERSON] (а.с.17). З довідки №2 від 25.01.2024 вбачається, що рішення про передачу земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд що знаходяться за адресою [ADDRESS] не приймалося (а.с.18). З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою [ADDRESS] , вбачається що його загальна площа становить 114,1 кв.м. житлова площа 53,2 кв.м. (а.с.14-16). Відповідно до листа Міністерства юстиції від 23.02.2016 №8.4-35//18/1, щодо державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майно, збудованих до 5 серпня 1992 року, єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. В той же час, з метою спрощення процедури державної реєстрації прав власності на об`єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року без обов`язкового проведення технічної інвентаризації таких об`єктів, з 09 травня 2014 року набрали чинності зміни до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», внесені Законом України від 15 квітня 2014 року «Про внесення змін до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо особливостей державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна, закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року». Таким чином судом встановлено, що для видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом, позивачі не мають можливості надати документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку, на якій знаходиться спірне будинковолодіння, оскільки рішення про її передачу у користування не приймалося і єдиним способом визнати право власності на спадкове майно є звернення до суду з відповідним позовом. У відповідності до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Оскільки зібрані по справі докази та їх належна оцінка, а також визнання позову відповідачем свідчать про те, що позивачі набули право власності на спадкове майно, а саме на спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами розміром загальної площі 114,1 кв.м. житлової площі 53,2 кв.м., що розташований за адресою [ADDRESS] , на законних підставах, то суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно після смерті батька підлягає до задоволення.\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved