Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою в якій просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 22.12.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною зареєстрований в реєстрі за № 66098 про стягнення з неї на користь ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» грошових коштів у сумі 16920 грн. 274 коп. В обґрунтування вимог позову стороною позивача зазначено, що при перевірці себе в Єдиному реєстрі боржників вона виявила запис про внесення її до даного реєстру, та встановила, що в Галицькому відділі державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №74310113 з примусового виконання виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за № 66098 від 22.12.2021, що виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною про стягнення з позивача грошових коштів в розмірі 16920,74 грн. на користь ТзОВ «Фінансова компанія управління активами», якому ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» на підставі договору факторингу №2112 від 21.12.2021 р. відступлено право вимоги за кредитним договором №75678821 від 14.07.2021 р. укладений між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та позивачем. Сума заборгованості по виконавчому документу складає 16920,74 грн., а саме: 5000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 11870,74 грн. заборгованість за нарахованими і несплаченими процентами; 50 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Позивач зазначає те, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тетяною Миколаївною вчинено з порушенням, у зв`язку з тим, що у виконавчому написі зазначено, що пропонується стягнути 16920,74 грн. суму боргу за період з 20.12.2021 р. по 22.12.2022 р., однак, виконавчий напис не містить вказаного в нього строку за який нарахованого відсотки. Нарахування позичальнику проценти за користування кредитними коштами згідно кредитного договору має позикодавець, а не факторингова (фінанасова) компанія. Позивач зазначає, що вона не одержувала жодних повідомлень ані від ТзОВ «Фінансова компанія управління активами» з вимогою про сплату боргу за кредитним договором ані від ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» про те, що за договором факторингу №212 від 21.12.2021 р. ним відступлено право вимоги а кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами». Зазначення у виконавчому написі строків, за які нараховано відсотки мають безпосереднє відношення до права кредитора їх стягувати, а також відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання з позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості за вищевказаним кредитним договором, а обмежився виключно формальною перевіркою факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів згідно вимог пп. 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку, що суперечить позиції висловленій Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 р. в справі №6-887цс17. \~ \~ \~ \~Позивач вважає, що діями відповідача були порушені його права та інтереси, оскільки відповідач не повідомляв позивача про існування заборгованості. Крім того, позивач не отримував вимогу від нотаріуса про усунення порушення та ним, при вчиненні спірного виконавчого напису, не було дотримано вимог законодавства щодо перевірки безспірності вимог кредитора, також приватний нотаріус Солонець Тамара Миколаївна вчинила оскаржувальний напис не на нотаріально посвідченому договорі, а на договорі , який укладений в просторі письмовій формі, тому вона вимушена звернутися за захистом своїх прав до суду з даним позовом. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 28.03.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с.23). В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] при подачі позову до суду зазначила, щоб проводити розгляд справи без її участі(а.с.6). Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими у встановленому законом порядку про час, дату та місце проведення розгляду справи. За таких обставин, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку\~ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.12,\~81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною 22.12.2021 р. видано виконавчий напис про стягнення з позивача грошових коштів в розмірі 16920,74 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» зареєстрований в реєстрі за № 66098 (а.с.8,9-10). Галицьким відділом державної виконавчої служби в Івано-Франківькому р-ні Івано-Франківської обл. західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №74310113 з виконання виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. (а.с.16). \~ \~ \~ \~Підставою відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис №№ 66098 від 22.12.2021 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М (а.с.8), відповідно якого з позивача підлягає стягненню на користь відповідача заборгованість в розмірі 16920,74. \~ \~ \~ \~01.03.2024 р. Галицьким відділом державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №74310113 з примусового виконання виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за № 66098 від 22.12.2021, що видано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною про стягнення з позивача грошових коштів в розмірі 16920,74 грн. на користь ТзОВ «Фінансова компанія управління активами», якому ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» на підставі договору факторингу №2112 від 21.12.2021 р. відступлено право вимоги за кредитним договором №75678821 від 14.07.2021 р. укладеним між ТзОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та позивачем. Сума заборгованості по виконавчому документу складає 16920,74 грн., а саме: 5000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 11870,74 грн. заборгованість за нарахованими і несплаченими процентами; 50 грн. плата за вчинення виконавчого напису. Відповідно до рахунку заборгованості заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за кредитним договором №75678821 від 14.07.2021 р. укладеним між боржником та ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» складає 16870,74 грн. (а.с.19). Позивач зазначає, що відповідач не повідомляв позивача про існування заборгованості, позивач не отримував вимогу від нотаріуса про усунення порушення при вчиненні спірного виконавчого напису, також не було дотримано вимог законодавства щодо перевірки безспірності вимог кредитора, також відповідач порушив вимогу звернення до нотаріуса та звернувся більше ніж через сім років з дня виникнення права, тому позивач вважає, що будь - яка законна підстава стягнення коштів, проведення інших виконавчих дій відсутня. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості за вище вказаним кредитним договором, а обмежився виключно формальною перевіркою факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів згідно вимог пп. 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку, що суперечить позиції висловленій Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 р. в справі №6-887цс17. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Частиною 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок). Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України "Про нотаріат"). Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14 557цс19). У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18). У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У даному випадку підписаний між позивачем і відповідачем кредитний договір нотаріально не посвідчувався, що також виключає можливість вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Беручи до уваги, що виконавчий напис вчиняється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання кредитором боржнику письмової вимоги про усунення порушень, а в матеріалах справи відсутні докази надіслання відповідачем як кредитором позивачу як боржнику такої вимоги та надання відповідних підтверджень її нотаріусу разом з заявою про вчинення виконавчого напису, суд вважає, що вказана вимога законодавства також не була дотримана. Зважаючи на те, що підписаний кредитний договір між позивачем і відповідачем наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, всупереч вищезазначеним нормам не був посвідчений нотаріально, а також беручи до уваги наявний спір щодо вказаної заборгованості у виконавчому написі, наявні всі підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскільки кредитний договір не був посвідчений нотаріально, між сторонами є спір стосовно суми боргу вказаної у виконавчому написі і документи відповідача не підтверджують безспірність вимог відповідача, позивач не отримував письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису, пропущені строки вчинення виконавчого напису. Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису Мосейчук Оксана Степанівна мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. У зв`язку з чим, за відсутності інших доказів які б спростовували посилання позивача на відсутність відповідних документів, суд вважає можливим визнати факт вчинення спірного виконавчого напису за відсутності визначених законодавством документів, оскільки таке посилання не спростовано наявними у справі матеріалами. Отже, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до приписів п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, який зазначає у резолютивній частині рішення. Згідно ч.1ст.133\~ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно квитанції від 19.03.2024 року позивачем було сплачено судовий збір за звернення до суду в розмірі 1211,20 грн. (а.с.7). Враховуючи приписи ч.1\~ст.141 ЦПК України, висновки суду щодо задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1211,20 грн. З урахуванням вищезазначеного,

Outcome: approved