Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

У січні 2023 року [PERSON] в особистих інтересах та інтересах малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду з даним позовом, в якому в якому просить зобов`язати [PERSON] не чинити їй та малолітньому сину, [PERSON] , [INFO] , перешкод у користуванні окремою частиною житлового приміщення, будинку [ADDRESS] шляхом недопущення, умисного відключення енергопостачання, газопостачання та блокування вхідної частини житлового будинку, що перебуває у її користуванні. В обґрунтування вимог зазначається, що відповідачу на підставі свідоцтва про право власності на житло від 13 грудня 2012 року, виданого Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області належить житловий будинок [ADDRESS] . У житловому будинку постійно зареєстровані та проживають: [PERSON] , 1957 року народження, [PERSON] , 1946 року народження, [PERSON] , 1976 року народження, [PERSON] , 1993 року народження, [PERSON] , 2004 року народження, [PERSON] , 2015 року народження. Не дивлячись на правомірність проживання позивача та її малолітнього сина у будинку, відповідач постійно вчиняє протиправні дії, направлені на перешкоджання вільно користуватися житловим приміщення. Перешкоджання полягає у тому, що при низькій температурі атмосферного повітря відповідач блокує вхід до окремої частини будинку, відключає від електро- та газопостачання, створюючи при цьому нестерпні умови для повноцінного проживання. З підстав усунення перешкод у користуванні житловим будинком позивач у власних інтересах та інтересах малолітнього сина звернулася до суду. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 січня 2023 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 21 лютого 2023 року відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву. 21 березня 2023 року третя особа Виконавчий комітет Броварської міської ради Броварського району Київської області подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності третьої особи. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 25 квітня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснила, що у 2010 році з дозволу своєї матері, відповідача у справі, вона прибудувала окреме приміщення до основного будинку. Таким чином, останній розділився на дві частини, в одній з яких проживають її батьки, в іншій вона спільно з дітьми. У 2012 році відповідач одноособово набула право власності на спірний будинок. На даний час її батьки відокремилися парканом та стали вимагати квартирну плату. Відповідач постійно чинить їй перешкоди у користуванні житловим приміщенням у будинку та створює умови для неможливого проживання. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що між нею та дочкою існують конфлікти. Особисто вона не надавала згоди на реєстрацію у її будинку позивача та її малолітнього сина. Спірний будинок належить їй одноособово. Будь-яких перешкод у користуванні будинком вона своїй дочці не чинила, газо-та електропостачання у будинку не вимикала. Уточнила, що прибудова до будинку була здійснена на кошти позивача. Просить відмовити у задоволенні позову, так як він недоведений. Третя особа Виконавчий комітет Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області у судове засідання представника не направив, у заявах, поданих до суду уповноваженим представником, просив розглянути дану справу без участі його представника. Вислухавши пояснення позивача, заперечення відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 29 листопада 2022 року № 316309065 [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 13 грудня 2012 року належить житловий будинок [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту загальна площа будинку [ADDRESS] у селищі міського типу Велика Димерка складає 182,9 кв.м, житлова площа будинку 86,2 кв.м, будинок є двоквартирним. Житловий будинок 1983 року побудови. Відповідно до довідки № 1877 від 01 грудня 2022 року, виданої Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, у зв`язку з упорядкуванням вулиць і номерів будинків у селищі міського типу Велика Димерка домоволодіння [PERSON] , яке значилося по [ADDRESS] , на даний час значиться по [ADDRESS] . Згідно з погосподарськими документами селищної ради домоволодіння значиться за [PERSON] . Серед проживаючих значиться: [PERSON] , [INFO] , голова сім`ї, [PERSON] , [INFO] , чоловік, [PERSON] , [INFO] , дочка, [PERSON] , [INFO] , онук, [PERSON] , [INFO] , онук, [PERSON] , [INFO] , онук. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09 грудня 2015 року Виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, [INFO] у селищі міського типу Велика Димерка Броварського району Київської області народився [PERSON] . Батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до актів обстеження умов проживання від 22 листопада 2022 року та 30 листопада 2022 року, складеного начальником Служби у справах дітей та сім`ї Великодмерської селищної ради Броварського району Київської області, батьки [PERSON] періодично вимикають світло у зв`язку з тим, що їм не подобається її співмешканець, вони вмикають електрику тільки після того як співмешканець залишить їх житлову площу. Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї від 12 грудня 2022 року у родині [PERSON] склалися неприязні стосунки з бабусею [PERSON] , яка не пускає родину до будинку. У будинку відсутнє опалення, світло. З наданих до суду копій квитанцій, вбачається, що [PERSON] сплачувала за послуги з розподілу (доставку) природного газу та за спожитий природний газ. За положеннями статті 47\~Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. У цій справі спір виник щодо усунення перешкод у користуванні житловим будинком. Статтею 9 Житлового кодексу України (далі ЖК України) передбачено, що ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Згідно зі статтею 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За змістом частини першої та частини четвертої статті 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. (частина друга статті 65 ЖК України). Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 398\~ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Відповідно до частини першої статті 405\~ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 406 ЦК України сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту. У цій справі, питання про зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні будинком, у контексті пропорційності застосування такого заходу має оцінюватися з урахуванням дотримання балансу між захистом права власності та захистом права члена сім`ї власника будинку на користування ним. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року справі №686/8440/16-ц. Право членів сім`ї власника будинку (квартири) користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є; з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї. Відповідно до пункту 1 статті 8 Конвенції кожній особі крім інших прав гарантовано право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Пункт 2 статті 8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених у пункті 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання насамперед має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві. Державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, визначених у пункті 2 статті 8 Конвенції. Матеріалами справи доведено, що позивач [PERSON] , спільно з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , значаться зареєстрованими у будинку [ADDRESS] , як члени сім`ї власника житлового будинку. [PERSON] зареєстрована до будинку 25 березня 1994 року та фактично проживає у ньому спільної з малолітнім сином, відповідно вони як члени сім`ї власника житлового приміщення нарівні з власником мають право користуватися ним. Існування будь-яких угод про порядок користування цим приміщенням судом не встановлено. Факт чинення відповідачем перешкод у користуванні житловим приміщенням підтверджується зібраними у справі доказами та фактично не заперечується й самим відповідачем. Оцінюючи в сукупності всі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення даного позову, а саме щодо зобов`язання відповідача не чинити перешкод у користування позивачу та її малолітньому сину будинком шляхом надання доступу до нього. Вимога про усунення перешкод у користуванні окремою частиною будинку є необґрунтована, так як юридично такої не існує, вона не виділена у натурі та не є самостійним об`єктом нерухомого майна. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: partial