Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

Представник Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (місто Київ, площа Івана Франка, 5) звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( [ADDRESS] ), про стягнення заборгованості. Ціна позову 241 994,03 гривні. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «Київтеплоенерго» здійснює з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та централізоване постачання гарячої води до 31.10.2021 року регулюються Законом України « Про житлово - комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV та правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженні Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630. На виконання вимог Закону КП «Київтеплоенерго», на підставі типового договору, підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085). Квартира за адресою: [ADDRESS] , під`єднана до внутрішньо-будинкової системи теплопостачання, а також, Відповідачі є споживачем послуг з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води. Проте, Відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.07.2023 складає 149889,75 грн. (заборгованість з централізованого опалення/постачання теплової енергії у розмірі 64853,73 грн., централізованого постачання гарячої води/постачання гарячої води у розмірі 85036,02 грн.) Крім того, 11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та КП (КМДА) «Київтеплоенерго» було укладено Договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води у розмірі 92104,28 грн. Надання послуг здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, затвердженого Правилами, який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 №111 (4511). Всього підлягає стягненню: сума заборгованості за спожиті з 01.05.2018 по 01.07.2023 централізованого опалення/постачання теплової енергії та централізованого постачання гарячої води/постачання гарячої води, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.07.2023 складає 149889,75 грн., а також сума заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 92104,28 грн., що разом складає 241994,03 грн. Позивач не володіє інформацією щодо власника квартири розташованого за адресою [ADDRESS] через те що інформація щодо власників квартир які були отримані, куплені, подаровані до 01.01.2013 року перебуває у володінні Комунального підприємства Київської міської ради « Київське міське бюро технічної інвентаризації». У зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з центрального опалення у розмірі 21882,65 грн., заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 70221,63 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії у розмірі 64853,73 грн., заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги централізованого постачання гарячої води/постачання гарячої води у розмірі 85036,02 грн., витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн. та судовий збір у розмірі 3629,91 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14 серпня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 09 жовтня 2023 року представник позивача подав до суду заяву з метою уточнення позовних вимог та наддали позовну заяву в новій редакції відповідно до належних учасників справи. 06.11.2023 року представник відповідача [PERSON] адвокат Тисевич Л.В. через підсистему «Електронний суд» подали відзив на позовну заяву відповідно до якої зазначили наступне. Позивачем не залучено всіх осіб, які є учасниками спірних матеріальних правовідносин, у їх належному процесуальному статусі. Із аналізу наведених норм вбачається, що усі повнолітні, дієздатні особи, які проживають квартирі та користуються житлово-комунальними послугами зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) та сплаті за комунальні послуги. Відповідно до довідки з реєстру територіальної громади від червня 2023 наданої Позивачем (аркуш справи 7) за адресою: [ADDRESS] зареєстровані наступні особи. 1. [PERSON] , дата народження - [INFO] (10 років); 2. [PERSON] , дата народження - [INFO] (36 років); 3. [PERSON] , дата народження - [INFO] (10 років); 4. [PERSON] , дата народження - [INFO] (15 років); 5. [PERSON] , дата народження - [INFO] ( 18 років); 6. [PERSON] , дата народження - [INFO] (13 років); 7. [PERSON] , дата народження - [INFO] ( 22 роки); 8. [PERSON] , дата народження - [INFO] (17 років); 9. [PERSON] , дата народження - [INFO] (38 років); 10. [PERSON] , дата народження - [INFO] (27 років). Враховуючи, що [PERSON] померла [INFO] , а [PERSON] помер [INFO] , станом на 09.10.2023 (подача Позивачем уточненої позовної заяви) в вищевказаній квартирі зареєстровано 5 повнолітніх та дієздатних осіб, а саме [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Звертаючись до суду 14.08.2023 з даним позовом, Позивач заявив вимоги позову про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В подальшому 09.10.2023 Позивачем було подано уточнену позовну заяву в якій було визначено наступних відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Тобто при подачі та подальшому уточненню Позивачем не вірно визначено Відповідачів по справі, адже до справи в якості співвідповідача не залучено [PERSON] . Незалучення до справи в якості співвідповідача [PERSON] , яка зареєстрована за вищевказаною адресою та за законом несе солідарну відповідальність за сплату житлово-комунальних послуг, позбавляє її права в повному обсязі реалізовувати свої права на захист, враховуючи процесуальні права третіх осіб, а рішення у даній справі безпосередньо впливатиме на її права та обов`язки. Враховуючи вищевикладене, у даній справі не залучено всіх осіб, які є учасниками спірних матеріальних правовідносин, у їх належному процесуальному статусі, в зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки в разі задоволення вимог таке рішення порушить не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі як співвідповідачів, а і їх процесуальні права, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Позивач звертається до суду про стягнення заборгованості поза межами встановленого строку позовної давності для даної категорії справ. Позивач вважає, що стягненню з Відповідачів підлягає заборгованість за період до 01.05.2028 та період з 01.05.2018 по 01.07.2023, а саме: 1) заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 21 882,65 грн.; 2) заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 70 221,63 грн.; 3) заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого постачання теплової енергії у розмірі 64 853,73 грн.; 4) заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 85 036,02 грн. Згідно «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення і типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Система (щомісячна або авансова) та форма (готівкова або безготівкова). Відповідно ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Вимоги Позивача вбачають в собі не разову оплату боргу, а щомісячні сплати боргу за послуги за вказаний період. Позивач довідувався про порушення свого права щомісячно - періодично, після кожної періодичної не сплати Відповідачем боргу за надані послуги Позивачем. Тобто, перебіг загальної позовної давності починався з кожного місяця заборгованості. З метою захисту свого порушеного права Позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з відповідною позовною заявою 14.08.2023. Враховуючи вимоги ст. 261 ЦК України при подачі позову у серпні 2023 року сплив строк позовної давності (згідно ст. 257 ЦК України) відносно порушень прав позивача у періоді по серпень 2020 року. Враховуючи вимоги ст. 257 ЦК України не підлягає стягненню сума заборгованості з серпня 2020 року. Щодо заборгованості до 01.05.2018 Відповідно до Договору №602-18 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 укладеного між ПАТ «Київенерго» та Позивачем, останній прийняв право вимоги до Відповідачів з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 92 104,28 грн. Нормами чинного законодавства (ч. 1 ст. 262 ЦК України) визначено, що заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Таким чином заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення (у розмірі 21 882,65 грн.) та гарячого водопостачання (у розмірі 70 221,63 грн.) на загальну суму 91 104,28 грн. не підлягають задоволенню оскільки заявлені поза строками загального строку позовної давності. Щодо заборгованості з 01.05.2018 З метою захисту свого порушеного права Позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з відповідною позовною заявою 14.08.2023. Враховуючи вимоги ст. 257 ЦК України при подачі позову у серпні 2023 року позовні вимоги мали бути заявлені за період з серпня 2020 року. Відповідно до розрахунку заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.05.2018 по 31.05.2023, наданого Позивачем, загальна заборгованість за цей період складає: 149 889,75 грн. (послуги з централізованого постачання теплової енергії у розмірі 64 853,73 грн. та послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 85 036,02 грн.). Враховуючи вимоги ст. 257 ЦК України період з травня 2018 року по серпень 2020 року не входить до загального строку позовної давності за цим позовом. Отже до суми заборгованості не може бути включено: 1. Заборгованість за надані послуги з централізованого постачання теплової енергії у розмірі 22 743,56 грн. за період з травня 2018 по серпень 2020. 2. Заборгованість за надані послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 13 144,81 грн. за період з травня 2018 по серпень 2020. У Відповідача 3 наявні поважні підстави для поновлення строку для подання Відзиву на Позовну заяву. Як вже зазначалось засобами поштового зв`язку Відповідач 3 не отримував Ухвалу Деснянського районного суду від 14.08.2023 по справі №754/11165/23. З вказаною Ухвалою та позовною заявою Відповідач 3 ознайомилась 02.11.2023, про що в матеріалах справи наявне клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відповідна відмітка про ознайомлення. Враховуючи, що 02.11.2023 Відповідач 3 ознайомився з матеріалами справи №754/11165/23 існують поважні причини пропуску подання відповідачем відзиву і є підстави для поновлення пропущеного строку. З огляду на викладене просять суд : Застосувати строки позовної давності до позовних вимог Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про стягнення заборгованості за спожити послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на загальну суму 241 994,03 грн. Відмовити в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про стягнення заборгованості за спожити послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на загальну суму 241 994,03 грн. 22.11.2023 року представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву. Відповідно до якого просять задовольнити позовні вимого КП « Київтеплоенерго» в повному обсязі. Відмовити в задоволені вимог Відповідача. 15.01.2024 року представник позивача подав до суду позовну заяву про стягнення заборгованості в новій редакції. Відповідно до ухвали суду, яка внесена до протоколу судового засідання від 13.03.2024 року, суд ухвалив забезпечити докази в цивільній справі, шляхом витребування у Деснянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) інформацію про реєстрацію смерті громадянина [PERSON] , [INFO] . На виконання ухвали суду, яка внесена до протоколу судового засідання від 13.03.2024 року, Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) листом від 25.03.2024 року № 676/33.3-32 надав інформацію про державну реєстрацію смерті громадянина [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , проведена їхнім Відділом 03.03.2023 за № 268. Відповідно до ухвали суду, яка внесена до протоколу судового засідання від 12.04.2024 року, суд ухвалив забезпечити докази в цивільній справі, шляхом витребування у П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори копії спадкових справ заведених після смерті [PERSON] , померлого [INFO] та [PERSON] , померлої [INFO] . На виконання вимог ухвали Деснянського районного суду міста Києва П`ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою вих.. №1958/02-14 від 24 квітня 2024 року була надано інформація про відсутність відкритих спадкових справ після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13 травня 2024 року закрито провадження в цивільній права за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. 13.06.2024 року представником Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» подано клопотання про залучення в якості співвідповідача [PERSON] , [INFO] . 08.07.2024 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Тисевич Л.В. подано заяву про застосування строків позовної давності. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши при цьому заву, відповідно до змісту якої вбачається, що останній просить проводити розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити та не заперечує проти прийняття про справі заочного рішення. Відповідачі в судове засіданні не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подала. При цьому, представник позивача у поданій до суду заяві не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що 11.10.2018 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та Комунальним підприємство (Київської міської державної адміністрації) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» було укладено Договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесїї), за яким ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» відступило право вимоги, а КП «КИЇВТЕПЛОЕНРГО набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води. Відповідно до Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесїї Позивач набув право вимог заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 92104,28 грн. за адресою: [ADDRESS] . Згідно п. 3.4.2 Договору Новий кредитор має право на отримання замість Кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії сплати заборгованостей, право вимоги до яких від ступлене за цим договором. Таким чином, позивач прийняв право вимоги до відповідача заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення. та централізованого гарячого водопостачання та прийняв право вимоги до Відповідача будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з оплати за спожиті послуги. В свою чергу, надання послуг відповідачам здійснювалось на підставі Договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (далі Правила), який був опублікований 31.07.2014 на офіційному сайті ПАТ «КИЇВЕНЕРГО», а також в газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 №111 (4511). Сума позовних вимог Позивача за Договором цесії за спожиті до 01.05.2018 послуги складає 92104,28 грн. Судом встановлено, що відповідачі є споживачем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, виконавцем послуг за якими є позивач. Позивач належним чином виконує свої зобов`язання шляхом надання відповідачу централізованого опалення та гарячої води, а відповідач у свою чергу порушили свої зобов`язання та умови перед позивачем, внаслідок неналежного виконання зобов`язань у відповідачів виникла заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 01.07.2023 централізованого опалення/постачання теплової енергії та централізованого постачання гарячої води/постачання гарячої води, яка станом на 01.07.2023 складає 149 889,75 грн.; заборгованість за спожиті до 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 92104,28 грн., що разом складає 241994,03 грн. Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до пункту 8 зазначених Правил, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно з частиною другою ст. 638 Цивільного кодексу України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 2 ст. 642 Цивільного кодексу України встановлено, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Таким чином, наявність відносин між сторонами, а отже, і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Отже, з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. На виконання вимог Закону КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34 (5085). Договір складений на підставі типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та є договорами приєднання, а отже такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно з диспозицією зазначеної статті цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За таких обставин, вбачається, що відповідач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги, а позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону відповідачі є споживачем послуг, що надавалися ПАТ ««Київтеплоенерго»», а тому зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги. Частиною четвертою статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Зміст положення частини четвертої статті 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 45 від 24.01.2006 року, визначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Згідно з розрахунків боргу за особовим рахунком № [NUMBER] , наданими позивачем, заборгованість за спожиті послуги з центрального опалення та централізованого постачання гарячої води в період часу 01.07.2017 року до 31.05.2023 року становить в загальному розмірі 50 186 гривень 66 копійок (ЦО -11837,46 грн. + ПГВ 38349,20 грн.). Згідно з розрахунків боргу за особовим рахунком № [NUMBER] , наданими позивачем за період з 01.05.2018, заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення/постачання теплової енергії та централізованого постачання гарячої води/постачання гарячої води становить в загальному розмірі 149 889 гривень 75 копійок ( ЦО/ТЕ 64853,73 грн. +85036,02 грн.). Наведений розрахунок стороною відповідачів в ході розгляду справи спростовано не було, як і не надано доказів належної сплати за надані житлово-комунальні послуги. Крім того, в матеріалах справи міститься заява відповідачки про застосування строку позовної давності до вимог щодо стягнення заборгованості, які виникли до 1 травня 2018 року. Відповідно до положень ст. 256-257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, які відбулися у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22 жовтня 1996 року; ZOLOTAS v. GREECE (No.2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29 січня 2013 року). Значення позовної давності полягає в тому, що цей інститут забезпечує визначеність та стабільність цивільних правовідносин. Він дисциплінує учасників цивільного обігу, стимулює їх до активності у здійсненні належних їм прав, зміцнює договірну дисципліну, сталість господарських відносин. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У пунктах 71-74 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц (провадження № 14-59цс18) зроблено висновок, що створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін. Відповідач, який не був належним чином (згідно з вимогами процесуального закону) повідомлений про час і місце розгляду справи у суді першої інстанції, не має рівних з позивачем можливостей подання доказів, їх дослідження та доведення перед цим судом їх переконливості, а також не може нарівні з позивачем довести у суді першої інстанції ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень. Якщо суд першої інстанції, не повідомивши належно відповідача про час і місце розгляду справи, ухвалить у ній заочне рішення, відповідач вправі заявити про застосування позовної давності у заяві про перегляд такого рішення. У разі відмови суду першої інстанції у задоволенні цієї заяви, відповідач може заявити про застосування позовної давності в апеляційній скарзі на заочне рішення суду першої інстанції. Той факт, що відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, не брав участь у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася ним у суді першої інстанції. За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. Вказаний висновок щодо строку позовної давності наведено в постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 457/462/16-ц, провадження № 61-21807св19. Відповідно до ч. 1 ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. За таких підстав суд відхиляє доводи позивача про те, що обчислення строків позовної давності повинно розпочинатися з моменту укладення між позивачем та ПАТ «Київенерго» договору про відступлення права вимоги №602-18 від 11 жовтня 2021 року. Однак, суд бере до уваги доводи представника позивача, щодо згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 257 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 12 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 2 квітня 2020 року. Постановами КМУ від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року. Враховуючи постанову КМУ від 22 липня 2020 року № 641, постанову КМУ від 9 грудня 2020 року № 1236, карантин на території України, установлений 12 березня 2020 року, неодноразово продовжувався та діє станом на час розгляду цієї справи. Статтею 58 Конституції України, статтею 3 ЦПК України закріплено принцип права, згідно з яким закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Таким чином, з 02.04.2020 року визначений статтею 257 ЦК України строк позовної давності продовжений. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Разом з тим, щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із отриманням інформації з Державного реєстру речових прав в сумі 33,00 грн. слід відмовити, оскільки, стороною позивача не надано суду доказів на підтвердження вказаної суми, а наявна у справі копія квитанції переконливо не свідчить про те, що позивачем були понесені ці витрати саме у зв`язку із отриманням відповідного витягу відносно відповідача у даній справі. У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3629,91 гривень відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: partial