Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 07 березня 2023р. між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 78429615. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 78429615 укладеним між ТОВ « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до Реєстру боржників №9 від 23.08.2023 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (витяг з Реєстру боржників №10 додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 37800 грн., з яких: -9 500.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 28 300.00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ "ФК"ЄАПБ", ні на рахунки попереднього кредитора за договором. У справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач у справі у встановлений судом строк надав до суду відзив на позовну заяву та зазначив, що позивач не є кредитором за спірним кредитним зобов`язанням оскільки він не надав ні суду, ані Відповідачу жодної додаткової угоди до договору факторингу, в якій би було зазначено прізвище, ім`я та по батькові Відповідача як особи, право вимоги відносно якої передано, а також де були б зазначені реквізити кредитного договору, право вимоги по якому передано. В договорі факторингу немає жодного посилання на Відповідача. Що стосується витягу з реєстру боржників № 9 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, яким Позивач хоче підтвердити ту обставину, що він отримав право вимоги відносно Відповідача, то варто зазначити, що станом на 14.06.2021 (згідно відомостей з додатків до позовної заяви, де вказано, що Відповідач має заборгованість за договором позики № 78429615 від 07.03.2023) у Відповідача не було, і не могло бути жодних правовідносин (у тому числі - кредитних) ні з TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ані з ТОВ «ФК «ЄАПБ», а тому не може братися до уваги судом оскільки відповідно до вимог ЦПК У є недопустимим доказом. 2. \~ \~ \~ \~Обов`язок виконувати кредитне зобов`язання позивачу у відповідача не виник в силу того, що він не був повідомлений взагалі ніяким чином про заміну кредитора. Відсутність обов`язку виконувати зобов`язання новому кредитору за відсутності повідомлення про заміну кредитора регламентується ст. 517 ЦКУ відповідно до якої Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні та ст. 1082 ЦКУ відповідно до якої Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Позовні вимоги позивача є необґрунтованими оскільки він не довів факт дотримання кредитором вимог ст.ст. 517, 1082 ЦКУ, від виконання яких залежить обов`язок виконання кредитного зобов`язання відповідачем, а саме до суду не було надано доказів зарахування кредитних коштів на рахунок Позичальника, що унеможливлює виконання кредитного зобов`язання відповідачем. Позовні вимоги позивача також є необґрунтованими оскільки ним не надані суду виписки з рахунку, на який згідно п. 2 Договору позики № 78429615 від 07.03.2023 має здійснюватися виконання кредитного зобов`язання. Відсутність вказаних документів у справі унеможливлює здатність суду перевірити розмір грошових коштів, які сплачувалися чи не сплачувалися відповідачем. Позивачем не надано доказів про зарахування коштів на рахунок Позичальника, то відсутній момент вчинення дії по передачі предмета договору. За таких обставин договір позики вважається не укладеним. За умов «подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер» Позивач, подаючи такий позов, відповідно до вимог п. З частини 2 статті 44 ЦПК України зловживає процесуальними правами. Згідно з вимогами частини 3 статті 44 ЦПК України «якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання» , тому просив залишити без розгляду позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у відповідності до вимог ст. 44 ЦПК України, а у разі розгляду справи за правилами позовного провадження - відмовити ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник позивача просив справу розглядати у їх відсутність, на позовних вимогах наполягають. Відповідач у судове засідання не з`явився, просив також розглядати справу у його відсутність. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Статтею 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Враховуючи вищенаведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між 07 березня 2023р. між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено договір позики № 78429615. Кредитний договір був укладений з позичальником в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. [PERSON] через особистий кабінет на веб- сайті позикодавця подав заявку на отримання позики за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання позики, після чого позикодавець надіслали відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання договорів. Як вбачається з матеріалів справи кредитний договір підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора, про недійсність такого підпису відповідач не заявляє, тому про недійсніть даного договору питання не розглядається. Та судом встановлено, що даний кредитний договір є дійсним. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу Відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Первісним Кредитором (Позикодавцем) не було б укладено. Позивач посилається на ту обставину, що кредитні кошти були перераховані на карту [NUMBER] та клопотав про витребування доказів, а саме про витребування інформації про рахунок Відповідача у Акціонерному товаристві «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» а саме: -і нформацію щодо \~ \~ \~ \~наявності \~ \~ \~ \~у \~ \~ \~ \~ [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткового рахунку відкритого у Акціонерному товаристві «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» станом на 07.03.2023;- інформацію \~ \~ \~ \~щодо \~ \~ \~ \~належності \~ \~ \~ \~у \~ \~ \~ \~ [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] ; - інформацію щодо надходження на картковий рахунок № [NUMBER] , 07.03.2023 грошових коштів у розмірі 9500,00 грн. за кредитним договором № 78429615. На виконання ухвали суду АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» надали виписку про рух коштів рахунку № [NUMBER] ( картка № [NUMBER] ), яка належить [PERSON] ідентифікаційний номер: [NUMBER] за період з 07.03.2023 року по 08.03.2023 року. Дослідивши дану виписку по рахунку судом вбачається, що на вищезазначений картковий рахунок в графі транзакції на зарахування коштів 07.03.2023 року зарахувались кошти у сумі 9500 гривень (безготівкове зарахування). Отже суд не бере до уваги посилання відповідача, що договір є неукладеним, так як він грошові кошти не отримував, оскільки зазначене спростовується доказами у справі. 14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 78429615 укладеним між ТОВ « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ»» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до Реєстру боржників №9 від 23.08.2023 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 (витяг з Реєстру боржників №10 додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 37800 грн., з яких: -9 500.00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 28 300.00 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідач посилається, позовні вимоги позивача є необґрунтованими оскільки він не довів факт дотримання кредитором вимог ст.ст. 517, 1082 ЦКУ, від виконання яких залежить обов`язок виконання кредитного зобов`язання відповідачем. Суд також вважає дане посилання необгрунтованим виходячи з такого. Факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання жодному з кредиторів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань, зазначена позиція міститься в постанові КЦС ВС від 06 лютого 2018 року у справі № 278/1679/13-ц, згідно якої Верховний суд прийняв постанову, в якій зазначив таке. Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. З огляду на викладене, саме по собі неповідомлення позичальника про уступку права вимоги, на що посилається [PERSON], не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора. Аналогічний правовий висновок міститься постанови КЦС ВС від 6 лютого 2019 року у справі № 361/2105/16-ц . Крім того якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Зазначена позиція міститься в постанові КЦС ВС від 06 лютого 2018 року у справі№ 667/11010/14-ц та суд зазначив таке. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Доказів належного виконання кредитного зобов`язання [PERSON] на користь первісного кредитора ВАТ «Кредобанк» матеріали справи не містять, а тому колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду щодо належності позивача у справі та стягнення боргу на його користь. Враховуючи дану позицію Верховного суду беру до уваги обставини даної справи судом дійсно встановлено, що матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника відповідача по справі щодо зміни кредитора. Проте в свою чергу відповідачем по справі не надано належних та допустимих доказів про погашення кредитної заборгованості будь- якому кредитору, чи то первісному чи то правонаступнику, тому з цих підстав суд не вбачає незаконність вимог стягувача, а тому посилання відповідача з цих підстав на заперечення позову на увагу не заслуговують. Позивачем до позовної заяви надано саме витяг Договору факторингу та реєстр боржників за кредитним договором, оскільки реєстр боржників по кредитному договорі містить інформацію щодо заборгованості інших фізичних осіб, що є персональними даними та не підлягають розголошенню відповідно до законодавства. Водночас Позивач разом з позовною заявою надав суду належним чином завірені копії документів, що свідчать про належні правові підстави для переходу права вимоги до Відповідача. Слід зазначити, що в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 липня 2014 року у справі № 6-14194св14, суд дійшов висновку, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, та розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги. Аналогічної позиції дотримується Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Ухвалі від 30 липня 2014 у справі № 6-14194св14. Крім того в ході розгляду справи при наданні відповіді на відзив позивач долучив до матеріалів справи належним чином завірену копію Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 та копію витягу з реєстру боржників до нього та копію Платіжної інструкції № 20133 від 29.08.2023. Суд застосовуючи норми матеріального права виходить з такого. Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори ). Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли зголи з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.2 ст.640 ЦК України якщо відповідно до акту цивільного законодавства для укладення договору необхідні передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту переданий грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст.ст.610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору, а відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, при цьому розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (стаття 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. На підставі поданих стороною позивача доказів, встановлені всі обставини на які посилається позивач. Відповідачем, всупереч ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано доказів щодо добровільного погашення кредитної заборгованості, або будь які докази на спростування обставин які зазначає позивач в обґрунтування своїх позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до матеріалів справи позивачем при подачі позову сплачено судовий збір за розгляд справи у розмірі 3028,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією, доданою до матеріалів справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 3028,00 грн. понесені позивачем при звернені до суду з даним позовом, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів. Таким чином, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилався позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, доведені в судовому засіданні належними та допустимими доказами.

Outcome: approved