Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

Зміст позовних вимог 01 лютого 2023 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Київської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Приватне підприємство «Кристал Авто», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку за набувальною давністю. Під час підготовчого провадження позивачем подано заяву про зміну предмета позову, яка прийнята судом до розгляду, та в якій позивач просить визнати за ним право власності за набувальною давністю на земельну ділянку (кадастровий номер 8000000000:62:206:0051) площею 130 кв.м, що знаходиться на [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.06.2007 Київська міська спілка автомобілістів уклала з позивачем Договір про співробітництво та організацію взаємовідносин, яким була налагоджена співпраця щодо обслуговування транспортних засобів. Також Київська міська спілка автомобілістів цим договором надала дозвіл на розміщення мийки замкнутого циклу, тобто фактично з цього моменту вказана у позові земельна ділянка перейшла у користування позивача, про що останній повідомив відповідача. Позивач вказує, що з 2000 року на земельних ділянках, належних Громадській організації «Київська міська спілка автомобілістів», члени даної спілки здійснили побудову об`єктів капітального будівництва, а саме гаражів. Одними із власників земельних ділянок та гаражів були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 04.06.2007 з цими власниками гаражів позивачем були підписані угоди, згідно з якими вони фактично продали позивачеві свої гаражі та надали дозвіл побудови мийки на місці цих гаражів. Згодом вони зобов`язались зареєструвати ці гаражі в БТІ та офіційно продати їх позивачеві, оформивши договори нотаріально. У зв`язку із тим, що сторони не до кінця дійшли згоди і виникли спірні питання [PERSON] подав позов до Третейського суду про визнання договорів купівлі-продажу дійсними з моменту укладення та визнання за ним права приватної власності на вищевказану нерухомість. 26.05.2008 позов було задоволено, а 02.06.2008 Бориспільським міськрайонним судом Київської області було видано ухвалу про видання виконавчих листів на рішення Третейського суду. Після цього [PERSON] переробив гаражі в нежитлове приміщення, а всі дії щодо перебудівництва були зроблені з відома Спілки автомобілістів в межі виділеної ділянки. Позивач вказує, що згодом він набув право власності на нежитлове приміщення, про що було відповідне оформлення в БТІ. Після цього позивач особисто звернувся до Деснянської РДА, де йому особисто була надана адреса - [ADDRESS] . Об`єкт нерухомості на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 03.08.2010 за актом прийому-передачі від [PERSON] перейшло до статутного капіталу ПП «Кристал Авто», в якому він був засновником, проте земельна ділянка належним чином знаходилась у його користуванні. Таким чином, позивач стверджує, що спірну земельну ділянку на підставі рішення Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 20.03.78 № 366/7 законним способом було передано Київській міській організації Всеукраїнської спілки автомобілістів, правонаступником якої є Громадська організація «Київська міська спілку автомобілістів» у тимчасове користування, усе подальше будівництво було погоджено з органами місцевого самоврядування, усі подальші переходи права власності на земельну ділянку та об`єкти будівництва також є законними, що підтверджується численними рішеннями судів. Починаючи з 2007 року земельна ділянка була передана в його особисте користування, тобто він більш ніж 15 років користуюсь цією земельною ділянкою, яка знаходиться під об`єктом нерухомості капітальної будівлі, яка згідно з технічним паспортом складає 130,5 кв.м., жодним чином не порушуючи закон. Володіння та користування було відкритим, оскільки позивач не приховував факт знаходження майна в його володінні. Відповідачу було відомо про таке володіння. Володіння було безперервним, адже воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відзив на позовну заяву відповідача Представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи, що єдиною підставою набуття права власності чи права користування земельними ділянками комунальної власності в місті Києві для громадян та юридичних осіб є відповідне рішення Київської міської ради. Лише Київська міська рада, як представницький орган територіальної громади міста Києва, має виключне право на прийняття остаточних рішень з питань, що віднесені до компетенції місцевих рад. Комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва «Київавтошляхміст» звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Київської міської організації Всеукраїнської спілки автомобілістів» про зобов`язання спілки звільнити земельну ділянку площею 6350 кв. м. біля Московського мосту по проспекту Ватутіна у м. Києві та повернути цю земельну ділянку комунальному підприємству за актом прийому-передачі. Земельну ділянку площею 6350 кв.м. на підставі рішення Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 20.03.1978 № 366/7 «Про дозвіл виконкому Мінської райради народних депутатів на влаштування тимчасової відкритої автостоянки для автомобілістів» було передано спілці у тимчасове користування для влаштування тим часової стоянки автомобілів з установленням металевої сітчатої огорожі та тимчасової споруди для охорони на майданчику тимчасового відстою автотранспорту, що належить управлінню «Київавтошляхміст», біля Московського переходу в Мінському районі. Автостоянку № 7 біля Московського мосту, на виконання рішення Київської міської ради народних депутатів від 14.12.1989 № 1106 «Про передачу відкритих платних автостоянок районним радам добровільного товариства «Автолюбитель УРСР» було передано за територіальною приналежністю на баланс добровільного товариства «Автолюбитель УРСР», правонаступником якого є Громадська організація «Київська міська спілка автомобілістів». Представник відповідача вказує, що знаходження майна на балансі підприємства (організації) не є безспірною ознакою його права власності. Судами у справі № 36/136-4/753 відмовлено в задоволенні позову комунального підприємства, оскільки ним не надано доказів на підтвердження того, що воно є належним користувачем або власником земельної ділянки площею 6350 кв.м. Обставини законності використання земельної ділянки ГО «Київська міська спілка автомобілістів» судами не встановлюватись. Представник відповідача зауважує, що обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а тому, використання земельної ділянки за відсутності таких документів не можна визнати законним. Київська міська рада не приймала будь-яких рішень щодо передачі [PERSON] чи ПП «Кристал Авто» спірної земельної ділянки у власність або у користування, у тому числі для будівництва нерухомого майна, а спірна земельна ділянка належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва. Позивач не звертався до Київської міської ради з клопотанням про надання спірної земельної ділянки у власність в порядку, передбаченому статтею 116 та 119 ЗК України, що передбачає надання земельної ділянки у власність за набувальною давністю. Відзив на позовну заяву Деснянської окружної прокуратури міста Києва Прокурор просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю. Рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 20.03.1978 № 366/7 «Про дозвіл виконкому Мінської райради народних депутатів на влаштування тимчасової відкритої автостоянки для автомобілістів» було передано Київській міській організації Всеукраїнської спілки автомобілістів, правонаступником якої є Громадська організація «Київська міська спілка автомобілістів» у тимчасове користування для влаштування тимчасової стоянки автомобілів з установленням металевої сітчатої огорожі та тимчасової споруди для охорони на майданчику тимчасового відстою автотранспорту, що належить управлінню «Київавтошляхміст», біля Московського переходу в Мінському районі. Автостоянку № 7 біля Московського мосту на виконання рішення Київської міської ради народних депутатів від 14.12.1989 № 1106 «Про передачу відкритих платних автостоянок районним радам добровільного товариства «Автомотолюбитель УРСР» було передано за територіальною приналежністю на баланс вказаного добровільного товариства, правонаступником якого є ГО «Київська міська спілка автомобілістів». Ватутінською районною державною адміністрацією м. Києва 03.03.1998, 23.04.2001 видано погодження на будівництво споруд на території автостоянки № 7 біля Московського мосту, ордер Головного управління контролю за благоустроєм міста КМДА № 2000/30077 з дозволом на виконання робіт в межах виділеної ділянки, Технічний звіт по встановленню зовнішніх меж землекористування Всеукраїнської спілки автомобілістів Київської міської організації затверджений Головним землевпорядником Ватутінського району м. Києва, Акт встановлення і погодження меж землекористування, паспорт-картка автостоянки № 7 затверджена Київською міськрадою ДО «Автомотолюбитель УРСР», розрахунок земельного податку виданого ДПА у Мінському районі м. Києва для КМО ВСА Згідно з договорами, укладеними 15.04.2008, 08.05.2008 між фізичними особами - [PERSON] , [PERSON] , та СПД-ФО [PERSON] , предметом договорів виступали гаражі, розташовані на різних машиномісцях за адресою: [ADDRESS] ). Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» від 26.05.2008 у справі № 10-95/08 задоволено позов [PERSON] та визнано дійсними договори купівлі-продажу об`єкту нерухомості, визнано за [PERSON] право власності на об`єкт нерухомості загальною площею 92,34 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS] ). Прокурор зазначає, що предметом спору у справі № 10-95/08 був один об`єкт нерухомості загальною площею 92,34 кв.м, натомість у договорах купівлі-продажу вказується, що предметом договорів були різні гаражі (площами 18 кв.м. кожен) та на різних машиномісцях, що свідчить про відсутність взаємозв`язку із укладенням договорів та спорудженням автомийки. Також прокурор вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують оформлення та видачу будь-яким фізичним чи юридичним особам правовстановлюючих документів на земельну ділянку та на її забудову. Здійснення будівельних робіт на об`єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне відповідальність згідно з законодавством. Прокурор вказує, що будь-які дозвільні документи на будівництво (реконструкцію автомийки (гаражів) в установленому чинним законодавством порядку ні [PERSON] , ні ПП «Кристал авто» не видавалися. Прокурор стверджує, що рішення постійно діючого Третейського суду при асоціації «Український правовий альянс» від 26.05.2008 у справі № 10-95/08 не могло та може бути підставою виникнення у будь-якої особи права власності на нерухоме майно на земельній ділянці, яка належить територіальній громаді. Правовстановлюючі документи на землю за фізичними та юридичними особами відсутні, у т.ч. у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] [PERSON] як продавцями нерухомого майна, відсутні. Пояснення третьої особи Представник третьої особи просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що повноваження щодо розпорядження землями комунальної власності на території міста Києва є виключною компетенцією Київської міської ради. Порядок безоплатної передачі земель державної або комунальної власності громадянам визначений у статті 118 ЗК України, відповідно до якого необхідно пройти певну процедуру, в тому числі: отримати дозвіл органу місцевого самоврядування на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або скористатися правом мовчазної згоди, замовити і погодити такий проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до вимог статті 186-1 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та подати його разом із заявою для його затвердження до органу місцевого самоврядування, який приймає рішення відмову у передачі земельної ділянки у власність або передачу земельної ділянки у власність. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 25.09.2003 № 16/890, статтей 187, 189 Земельного кодексу України головним спеціалістом Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Сідненком Л.О. на підставі листа Київської місцевої прокуратури № 5 від 30.08.2021 № 15/1-902вих21 проведено обстеження земельної ділянки за адресою: на [ADDRESS] , за результатами якого складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 03.09.2021 № 21 -0025-03. Згідно з даними міського земельного кадастру земельна ділянка площею 1,3403 га (код ділянки 62:206:0004) обліковується за комунальним підприємством по ремонту і утриманню мостів та шляхів м. Києва «Київатошляхміст». Під час обстеження частини земельної встановлено: частина земельної ділянки 130 кв.м. частково огороджена, розташоване нежитлове приміщення автомийки. Під час обстеження автомийка не працювала. Крім цього, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме за адресою: [ADDRESS] зареєстровано об`єкт нерухомого майна площею, 130,5 кв.м. на праві власності за приватним підприємством «Кристал Авто», підстава - рішення про державну реєстрацію від 17.07.2017 № 36166127. Документи, що посвідчують право власності (користування) земельною ділянкою, не зареєстровані. За поданням Департаменту Київська міська рада рішень щодо передачі земельної ділянки площею 130 кв.м по [ADDRESS] у власність чи користування не приймала ані [PERSON] , ані приватному підприємству «Кристал Авто». Представник третьої особи вказує, що земельним законодавством передбачається не давність набуття права власності на землю, а лише можливість порушити розгляд питання про передачу земельної ділянки у власність чи користування перед органами державної влади чи місцевого самоврядування. Позивач не звертався до Київської міської ради із клопотанням про надання земельної ділянки у власність в порядку статті 116 ЗК України та в порядку статті 119 ЗК України, що передбачає надання земельної ділянки у власність за набувальною давністю. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 06 лютого 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 13 лютого 2023 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі. 01 березня 2023 року від представника третьої особи надійшли письмові пояснення на позовну заяву. 18 квітня 2023 року від представника Київської міської ради надійшов відзив на позовну заяву. 06 липня 2023 року від позивача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи. 27 вересня 2023 року позивачем подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи. 20 листопада 2023 року від Деснянської окружної прокуратури міста Києва надійшло клопотання повідомлення про вступ у справу в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». 21 листопада 2023 року від позивача надійшла заява про зміну предмета позову Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 22 листопада 2023 року, занесеною до протоколу судового засідання, допущено до участі у справі Деснянську окружну прокуратуру міста Києва відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України та ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а також прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмета позову. 26 січня 2024 року від Деснянської окружної прокуратури міста Києва надійшов відзив на позовну заяву. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11 квітня 2024 року закрито підготовче провадження у справі № 754/1438/24 та призначено справу до судового розгляду по суті. 28 травня 2024 року долучено до матеріалів справи постанову Північного апеляційного господарського суду від 21 лютого 2024 року у справі № 910/16848/21. Під час розгляду справи по суті представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Прокурор, під час розгляду справи по суті, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Інші учасники справи не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом Автостоянку № 7 біля Московського мосту на виконання рішення Київської міської ради народних депутатів від 14.12.1989 № 1106 «Про передачу відкритих платних автостоянок районним радам добровільного товариства «Автомотолюбитель УРСР» було передано за територіальною приналежністю на баланс вказаного добровільного товариства, правонаступником якого є ГО «Київська міська спілка автомобілістів» (а.с. 14 т. І). Відповідно до договору про співробітництво та організацію взаємовідносин від 04.06.2007 ГО «Київська міська спілка автомобілістів» надала [PERSON] дозвіл на розміщення мийки замкнутого циклу на земельній ділянці (кадастровий номер 62:20:604, АС №7), на загальній площі 92,34 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] ), машиномісця № 5, [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] для розміщення мийки замкнутого циклу. Строк дії договору з моменту підписання і діє до 04.06.2015 (а.с. 19, 20 т. І). 15.04.2008 між [PERSON] та СПД-ФО [PERSON] , а 08.05.2008 між [PERSON] , та СПД-ФО [PERSON] , укладено договори купівлі-продажу нерухомості, предметом яких є гаражі, розташовані на машиномісцях № [NUMBER] та [ADDRESS] ) загальною площею по 18 кв.м. Рішенням постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» від 26.05.2008 у справі № 10-95/08 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання договорів купівлі-продажу дійсними та визнання права власності на об`єкт нерухомості та визнано дійсними договори купівлі-продажу об`єкту нерухомості, визнано за [PERSON] право власності на об`єкт нерухомості загальною площею 92,34 кв.м, який розташований за адресою: [ADDRESS] ). Ухвалою постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» від 30.05.2008 № 10-95/08 виправлено описки на стор. 5 резолютивної частини рішення від 26.05.2008 та зазначено про те, що рішенням суду визнано за [PERSON] право власності на об`єкт нерухомості - нежиле приміщення загальною площею 130,5 кв.м, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2008 № 6-54/08 видано виконавчі листи на примусове виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Український правовий альянс» від 26.05.2008 у справі № 10-95/08. КП «Київське міське Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності» зареєструвало за [PERSON] право власності на об`єкт нерухомості загальною площею 130,5 кв.м (а.с. 146 т. І). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звертався до Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації із заявою про надання в оренду земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 1,2 га (а.с. 145 т. І) Право власності ПП «Кристал-Авто» на приміщення за адресою: [ADDRESS] , в літері «А» площею 130,5 кв.м. зареєстровано 20.04.2011 на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 03.08.2010 у справі № 2/204 (а.с. 28, 29 т. І). Відповідно до акту перевірки дотримання земельного законодавства № 21-0025-03 від 03.09.2021 Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про перевірку земельної ділянки за адресою: на [ADDRESS] , на підставі листа Київської місцевої прокуратури № 5 від 30.08.2021 № 15/1-902вих21, згідно з даними міського земельного кадастру земельна ділянка площею 1,3403 га (код ділянки 62:206:0004) обліковується за комунальним підприємством по ремонту і утриманню мостів та шляхів м. Києва «Київатошляхміст». Рішень Київська міська рада за поданням Департаменту земельних ресурсів щодо передачі земельної ділянки у власність (користування) не приймала. Документи, що посвідчують право власності (користування) земельною ділянкою не зареєстровані. Під час обстеження частини земельної встановлено: частина земельної ділянки 130 кв.м частково огороджена, розташоване нежитлове приміщення автомийки. Під час обстеження автомийка не працювала. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме за адресою: [ADDRESS] зареєстровано об`єкт нерухомого майна площею, 130,5 кв.м на праві власності за приватним підприємством «Кристал Авто», підстава - рішення про державну реєстрацію від 17.07.2017 № 36166127. У постанові Північного апеляційного суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/16848/21 за позовом Першого заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради до Приватного підприємства «Кристал Авто», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальне підприємство по ремонту і утриманню мостів і шляхів м. Києва "Київавтошляхміст", Громадська організація "Київська міська спілка автомобілістів" про повернення земельної ділянки, встановлено, що нерухоме майно ПП «Кристал Авто» збудоване на земельній ділянці площею 130 кв.м, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, є самочинним в силу положень ст. 376 Цивільного кодексу України, право власності у громадянина [PERSON] , а у подальшому у ПП «Кристал Авто» на даний об`єкт не виникло. Норми права та мотиви суду Ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на майно за набувальною давністю, визначені у статті 344 ЦК України. Так, згідно з положеннями частин першої та четвертої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 ЦК України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним. Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. У постанові від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156 св 18) Верховний Суд зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. Наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291 гс 18) не знайшла підстав для відступу від наведених висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, оскільки за змістом частини першої статті 344 ЦК України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном на певних правових підставах, які в подальшому відпали, подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Адже володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності, оскільки у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15 листопада 2022 року у справі № 293/1061/21 (провадження № 61-4347 св 22). З огляду на викладене суд доходить висновку, що підстав для визнання за [PERSON] права власності за набувальною давністю на земельну ділянку, кадастровий номер 8000000000:62:206:0051, площею 130 кв.м, що знаходиться на [ADDRESS] немає, оскільки сам по собі факт користування позивачем спірною земельною ділянкою не є підставою для виникнення у нього права власності за набувальною давністю. При цьому, власником спірної земельної ділянки є Київська міська рада, яка не відмовилась від права власності на спірну земельну ділянку, що виключає можливість набуття позивачем права власності на неї за набувальною давністю. Слід зауважити, що [PERSON] мотивує позовні вимоги тим, що він на законних підставах добросовісно, безперервно, відкрито більше 15 років користується спірною земельною ділянкою, а тому набув право на землю за набувальною давністю. Тобто, позивач фактично визначає підстави передбачені статтею 119 ЗК України. Відповідно до статті 119 ЗК України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом п`ятнадцяти років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади або органу місцевого самоврядування із клопотанням про передачу її у власність або надання в користування. Передання земельної ділянки на підставі ст. 119 ЗК України здійснюється у порядку, передбаченому ст. 118 ЗК України. Отже, стаття 119 ЗК України не надає суду повноважень визнавати за особою право на земельну ділянку за давністю користування (набувальною давністю) в судовому порядку. У такому випадку громадяни мають звернутися до уповноважених органів з клопотанням про передачу такої земельної ділянки у їхню власність та набуття права власності на земельну ділянку за давністю користування здійснюється виключно в порядку безоплатної приватизації ділянок, передбаченому статтею 118 ЗК України. Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 30 червня 2023 року у справі № 127/18239/20 (провадження № 61-1589св23). Доказів того, що позивач звертався до Київської міської ради з клопотанням про надання спірної земельної ділянки у власність в порядку, передбаченому статті 119 ЗК України, що передбачає надання земельної ділянки у власність за набувальною давністю матеріали справи не містять. Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed