Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

1. Стислий виклад позиції Позивача [PERSON] \~ (далі Позивачка, [PERSON] ) звернулася до суду з позовом до Ярмолинецької селищної ради та Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. Просила скасувати рішення Ярмолинецької селищної ради Ярмолинецького району Хмельницької області від 8 жовтня 2020 року за №29 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та реєстрацією її за Ярмолинецькою селищною радою», рішення про державну реєстрацію права власності за Ярмолинецькою селищною радою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 0,0845 га з кадастровим номером 6825855000:03:019:0224 та державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,0845 га з кадастровим номером 6825855000:03:019:0224 (далі спірна земельна ділянка) в Державному земельному кадастрі. Позов мотивувала тим, що реєстрація права комунальної власності порушує її права власника об`єкта нерухомого майна, що частково розташований на спірній земельній ділянці. 2. Стислий виклад заперечень Відповідачів Ярмолинецька сільська рада (далі Відповідач 1) подала відзив на позов (т.1 а.с. 115-118). Заперечувала проти його задоволення, оскільки відсутні підстави вважати, що об`єкт нерухомого майна Позивачки розташований на спірній земельній ділянці. В межах іншої цивільної справи відповідно до висновку експерта від 07 червня 2019 року визначити розміщення площадки, яка входить до складу об`єкта нерухомого майна зерноскладу на тоці ( [ADDRESS] ) відносно меж земельних ділянок немає можливості, оскільки надані на дослідження матеріали технічної інвентаризації та правовстановлюючі документи не містять достатніх відомостей для встановлення місця розташування зазначених споруд (т.1 а.с. 119-123). Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі Відповідач 2) подало відзив на позов (т.1 а.с. 135, 136). Заперечувало проти його задоволення з підстав того, що управління не приймало рішення щодо розпорядження спірною земельною ділянкою та не порушувало прав Позивачки. Пунктом 6 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, яких не було встановлено.\~ Треті особи заперечували проти задоволення позову. 3. Процесуальні дії та рішення у справі Ухвалою від 20 травня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у цивільній справі за позовом у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (т.1 а.с. 109, 110).\~ Ухвалою від 12 липня 2021 року залучено третю особу [PERSON] , вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження (т.1 а.с. 161-163). Ухвалою від 28 вересня 2021 року призначено земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Хмельницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; підготовче провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (т.1 а.с. 215-217). Ухвалою від 04 листопада 2021 року поновлено провадження (т.1 а.с. 226). Ухвалою від 08 листопада 2021 року задоволено клопотання експерта, погоджено строк проведення експертизи, витребувано докази (т.1 а.с. 233, 234). Ухвалою від 08 грудня 2021 року справу направлено для проведення земельно-технічної експертизи; підготовче провадження зупинено на час проведення експертизи (т.2 а.с. 59, 60). Ухвалою від 23 жовтня 2023 року поновлено провадження (т.2 а.с. 88, 89). Ухвалами від 16 листопада 2023 року та 28 грудня 2023 року витребувано докази (т.2 а.с. 136, 137). Ухвалою від 22 січня 2024 року призначено земельно-технічну експертизу з урахуванням додатково наданих матеріалів, проведення якої доручено Хмельницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; підготовче провадження у справі зупинено на час проведення експертизи (т.3 а.с. 78-81). Ухвалою від 26 березня 2024 року поновлено провадження (т.3 а.с. 95, 96). Ухвалою від 26 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні (т.3 а.с. 200, 201). 4. Рішення щодо позову Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з підстав. 5. Фактичні обставини, встановлені судом [PERSON] відповідно до рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 16 березня 2009 року у справі №2-55/2009 рік та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02 квітня 2009 року є власником частки, що становить 1/2 у праві спільної часткової власності на нежитлову будівлю з реєстраційним номером 26926205 за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с. 14, 15). З рішення суду вбачається, що [PERSON] набула право власності за наслідками розпаювання. Позивачка також є власником 1/4 частки у праві спільної часткової власності на цю ж нежитлову будівлю. Цю частку вона набула у власність на підставі договору дарування від 21 квітня 2017 року, укладеного з дарувальником [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Стожик Н.В., зареєстрованого в реєстрі за №540. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 1230551168258\~ (т.1 а.с. 16-18). 04 січня 2021 року [PERSON] виготовила технічний паспорт на загальну частку, що становить 3/4 у праві спільної часткової власності на нежитлову будівлю (т.1 а.с. 19-25, т.2 а.с. 111). У кожному з вище описаних документів зазначено, що площадка є складовою частиною об`єкта нерухомого майна. Візуально вона відображена в технічному паспорті. Також з досліджених судом оригіналів інвентарних справ комунального підприємства «Ярмолинецьке БТІ», копії з яких долучено до справи, вбачається наявність площадки в складі об`єкта нерухомого майна див.: т.2 а.с. 114 тил, 116 тил, 118 тил, 119, 120, 122, 185, 191, 194, 206, 209, 216, 225, 255, 256, 258, 262). Іншим співвласником на праві спільної часткової власності із часткою 1/4 є [PERSON] . З його свідоцтва про право власності на нерухоме мавйно від 09 листопада 2009 року та його ж технічного паспорта також вбачається, що складовою частиною нежитлової будівлі є площадка (див.: опис об`єкта т.2 а.с. 232, т.3 а.с.49, 54). Відомості про площадку як складову частина об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1230551168258 відображені у відомостях про складові частини об`єкта нерухомого майна Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.3 а.с. 28).\~ Рішенням Ярмолинецької сільської ради від 29 серпня 2019 року надано Ярмолинецькій селищній раді дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею біля 0,10 га із земель комунальної власності в землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, що не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) (код за КВЦПЗ 16.00) за межами населеного пункту смт. Ярмолинці Ярмолинецької селищної ради Ярмолинецького району Хмельницької області (т.1 а.с. 40, 72). 01 жовтня 2020 року державним кадастровим реєстратором Дичаківською Н.І. Відділу в Ярмолинецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області зареєстровано спірну земельну ділянку к.н. 6825855000:03:019:0224 в Державному земельному кадастрі на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленої фізичною особою-підприємцем [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, Поземельною книгою (див.: запис від 01 жовтня 2020 р №001)\~ (т.1 а.с. 82, 83, 173-186, т.2 а.с.37-50). Рішенням Ярмолинецької сільської ради від 08 жовтня 2020 року №29 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та реєстрацію її за Ярмолинецькою селищною радою» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0845 за межами населеного пункту смт. Ярмолинці Ярмолинецької селищної ради Ярмолинецького району Хмельницької області, кадастровий номер 6825855000:03:019:0224 в категорії землі сільськогосподарського призначення за цільовим призначенням землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, що не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) (код за КВЦПЗ 16.00); вирішено зареєструвати за Ярмолинецькою селищною радою земельну ділянку площею 0,0845 га за межами населеного пункту смт. Ярмолинці Ярмолинецької селищної ради Ярмолинецького району Хмельницької області, кадастровий номер 6825855000:03:019:0224 в категорії землі сільськогосподарського призначення за цільовим призначенням землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, що не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) (код за КВЦПЗ 16.00) (т.1 а.с. 81, 33-68). 12 жовтня 2020 року на підставі рішення державного реєстратора Солобковецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області Горніцької Олеги Ігорівни про державну реєстрацію права та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 54629210 від 19 жовтня 2020 року зареєстровано право комунальної власності Ярмолинецької селищної ради (номер запису про право власності 38709076) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 0,0845 га з кадастровим номером 6825855000:03:019:0224 з присвоєнням реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна 2196007568258 (т.1 а.с. 26, 27). Згідно висновку експерта №1135/024 від 11 квітня 2024 року в межах території земельної ділянки, що має кадастровий номер 6825855000:03:019:0224, які визначені правовстановлюючими документами та землевпорядною документацією, розташована частина асфальтованого майданчика (площадки), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить на праві спільної часткової власності [PERSON] . Площа частини асфальтованого майданчика, яка знаходиться в межах земельної ділянки кадастровий номер 6825855000:03:019:0224, складає 829 кв.м. (0,0829 га), див. штриховку зеленого кольору на збірному кадастровому плані в Додатку №9. Розташування асфальтованого майданчика визначене на основі даних натурного обстеження відповідно до схеми розташування будівель, що є складовою частиною наданого на дослідження технічного паспорту реєстраційний номер ТІ01:1933-2482-6676-5401 (див. Додаток №8) (т.3 а.с. 125-170). 6. Зміст спірних правовідносин Позивачка покликається до суду за захистом свого права власності, вважає, що воно порушене діями відповідачів з оформлення та реєстрації права комунальної власності земельної ділянки. Цим вона позбавляється можливості оформити земельні права під своєю будівлею. 7. Оцінка судом аргументів учасників справи, норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Позивачкою доведено, що частина належного їй на праві спільної часткової власності асфальтованого майданчика (площадки), що є складовою частиною об`єкта нерухомого майна «нежитлова будівля» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1230551168258) знаходиться в межах земельної ділянки Відповідача 1 (кадастровий номер 6825855000:03:019:0224). Велика Палата Верховного Суду у пункті 8.45 постанови від 06 березня 2024 року у справі № № 902/1207/22 виснувала «… Велика Палата Верховного Суду вчергове звертає увагу на важливість принципу superficies solo cedit (збудоване на поверхні слідує за нею). Принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди хоч безпосередньо і не закріплений у такому вигляді в законі, але знаходить вияв у правилах статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства [див. постанови від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16 (пункт 8.5), від 03.04.2019 у справі № 921/158/18 (пункт 51), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункти 37, 38)]. Згідно з указаним принципом особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття [див. постанову від 18.12.2019 у справі № 263/6022/16-ц (пункт 42)]. З урахуванням наведених приписів у разі наявності в особи права власності на об`єкт нерухомості недопустимим є створення перешкод для реалізації такою особою права користування земельною ділянкою, необхідною для обслуговування її об`єкта, а також для оформлення відповідних договірних відносин щодо цієї ділянки (див. mutatis mutandis пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19)». Захищаючи цивільний інтерес Позивачки в оформленні права на земельну ділянку під її нежитловою будівлею, суд враховує даний висновок, оскільки відповідно до частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (Обов`язковість судових рішень) висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Частина четверта статті 263 ЦПК України (Законність і обґрунтованість судового рішення) передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд відхиляє посилання відповідачів на пункт 21 Розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України. Відповідно до пункту 21 Розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України установлено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності. Земельний кодекс України був доповнений пунктом 21 на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» від 10 липня 2018 року № 2498-VIII. Згідно розділу II цього закону він набув чинності з 1 січня 2019 року. До 01 січня 2019 року [PERSON] вже була власником нежитлової будівлі. У зв`язку з цим у неї виникли законні очікування на оформлення права власності або користування на земельну ділянку до набуття чинності пунктом 21 Розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України. Отже, виключення, означене в цій нормі (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності) стосується Позивачки. Законність очікувань [PERSON] засноване на нормах статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України, практиці Верховного Суду. Вони також обо`язкові і для Відповідачів у справі, які свою чергу достатньо ретельно не з`ясували місце розташування нерухомості Позивачки, приймаючи власні рішення. Відповідно до пункту 2.1.2 Рішення Конституційного Суду України від 18 червня 2020 року № 5-р(ІІ)/2020 складовим елементом загального принципу юридичної визначеності як вимоги верховенства права (правовладдя) є також принцип правомірних (легітимних) очікувань, який, за тлумаченням Венеційської комісії, «виражає ідею, що органи публічної влади повинні додержуватися не лише приписів актів права, а й своїх обіцянок та пробуджених очікувань» (спеціальне Дослідження Венеційської комісії «Мірило правовладдя», CDL-AD(2016)007, пункт ІІ.В.5.61). Принцип легітимних очікувань походить від принципу правової визначеності та корелюється з іншими принципами, такими як добросовісність, правова визначеність, належне урядування, пропорційність, передбачуваність тощо. Обов`язковою умовою, за наявності якої певне сподівання (вимога) особи набуває ознак легітимного очікування та стає предметом захисту в розумінні статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції, є те, що таке очікування (вимога) повинно мати належне правове (таке, що ґрунтується на законі) підґрунтя, тобто має бути достатнє правове джерело для відповідного очікування (вимоги). Для того, щоб очікування було законним, воно повинне бути більш конкретним, ніж звичайна надія, і бути заснованим на нормі права або правовому акті (пункт 103 рішення ЄСПЛ у справі «Saghinadze and Other v. Georgia» (заява № 18768/05), пункт 39 рішення ЄСПЛ у справі «Ceni v. Italy» (заява № 25376/06)). Якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, то особа, якій воно належить, може вважатися такою, що має легітимні очікування, якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя, наприклад, коли є чинний закон, який передбачає таке право, або усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування. Згідно із частиною п`ятою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. З цих підстав позов Позивачки слід задовольнити в частині вимог до Відповідача 1 та відповідно скасувати рішення Ярмолинецької селищної ради Ярмолинецького району Хмельницької області від 8 жовтня 2020 року за №29 та рішення державного реєстратора Солобковецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області Горніцької Олеги Ігорівни про державну реєстрацію права та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 54629210 від 19 жовтня 2020 року, на підставі якого 12 жовтня 2020 року зареєстровано право комунальної власності Ярмолинецької селищної ради (номер запису про право власності 38709076) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 0,0845 га з кадастровим номером 6825855000:03:019:0224 з присвоєнням реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна 2196007568258. Крім того, вимогу до Відповідача 2 суд задовольняє ще й таких підстав. Реєстрації права комунальної власності\~ передувало формування земельної ділянки, що полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (частина перша статті 79-1 Земельного кодексу України). Частина друга статті 79-1 передбачає виключний перелік випадків формування земельної ділянки. Так, формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території. В спірних правовідносинах жоден із перерахованих випадків у частині другій статті 79-1 ЗК України не мав місця. Згідно частини третьої п`ятої статті 79-1 ЗК України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.\~ Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. У спірних правовідносинах формування спірної земельної ділянки не здійснювалось за проектом землеустрою щодо відведення земельних ділянок, а відбулося 01 жовтня 2020 року на підставі розробленої фізичною особою-підприємцем [PERSON] технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) В пунктах г) та і) частини другої статті 25 Закону України «Про землеустрій» передбачено види документації із землеустрою: ґ) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; і) технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом. Отже, правова природа цього виду документації із землеустрою полягає у формуванні нових земельних ділянок, що узгоджується з вимогами частини першої статті 79-1 Земельного кодексу України. Водночас, відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про землеустрій» (Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)) встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, матеріалів Державного фонду документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалів топографо-геодезичних робіт. Таким чином, правовою природою цього виду документації із землеустрою не є формування нової земельної ділянки, на підставі цієї документації державний кадастровий реєстратор не мав права формувати нову земельну ділянку. Даний вид документації базується на відомостях Державного земельного кадастру щодо раніше сформованої ділянки. Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Згідно частини шостої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор мав би відмовити у здійсненні державної реєстрації на підставі невідповідності поданих документів вимогам законодавства. Однак, цього не було зроблено. На основі цього висновку суд задовольняє позовну вимогу до Відповідача 2 про скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0845 га з кадастровим номером 6825855000:03:019:0224 в Державному земельному кадастрі. 8. Розподіл судових витрат не здійснюється за заявою представника Позивача. Суд розподіляє судові витрати між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог (статті 133, 139, 141 ЦПК України). При цьому враховує висновок Верховного Суду щодо застосування норм права при розподілі витрат, пов`язаних із залученням експертів.\~ Відповідно до пунктів 174, 175, 177-179 постанови Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі №712/4126/22 «… 174.\~\~\~\~ Витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат (стаття 132, КАС України, стаття 123 ГПК України, стаття 133 ЦПК України). 175.\~\~\~\~ Висновок експерта може бути підготовлений як підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи. 177.\~\~\~\~ Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта до чи після звернення позивача до суду з позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи. 178.\~\~\~\~ Отже, відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі.\~ 179.\~\~\~\~ Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ. … ». Позивачкою було заявлено дві позовні вимоги до Ярмолинецької селищної ради (скасувати рішення ради; скасувати рішення державного реєстратора). Ці вимоги було задоволено. Крім них, позивачкою заявлено одну вимогу до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (скасувати державну реєстрацію земельної ділянки), яка задоволена. Сукупно Позивачка у травні 2021 року сплатила судовий збір за три немайнові вимоги у сумі 2724 грн з розрахунку 3 * 908 (2270 грн * 0,4).\~ Суд перерозподіляє витрати [PERSON] , пов`язані із проведенням експертизи. При цьому враховуються витрати 11000 грн щодо висновку експерта №1135/024 від 11 квітня 2024 року, яким встановлено розташування спірної земельної ділянки в межах частини асфальтованого майданчика (площадки) об`єкта нерухомого майна Позивачки (т.3 а.с. 125-174). Витрати Позивачки 8580,5 грн щодо висновку експерта від 16 жовтня 2023 року №3115/21-26 не перерозподіляються, оскільки експерт не зміг надати відповідь на вказане вище запитання. Даний висновок експерта не вплинув на рішення суду задовольнити позов, що відповідно до пункту 179 постанови Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі №712/4126/22 не дає суду права покласти ці витрати на відповідачів. З урахуванням зазначеного, суд стягує з Ярмолинецької селищної ради на користь [PERSON] судові витрати: 1) судовий збір у сумі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень (908*2); 2) витрати, пов`язані із проведенням експертизи у сумі 7333 (сім тисяч триста тридцять три) гривень 33 копійок (11000/3*2). А також суд стягує з Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області на користь [PERSON] судові витрати: 1) судовий збір у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень; 2) витрати, пов`язані із проведенням експертизи у сумі 3666 (три тисячі шістсот шістдесят шість) гривень 67 копійок (11000/3). На основі викладеного та

Outcome: approved