Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-11 00:00:00

29 квітня 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки і піклування Чернівецької міської ради про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з 27 травня 2020 року перебував у шлюбі з [PERSON] . У сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 29 серпня 2023 року шлюб між сторонами було розірвано. Вказує, що причиною розірвання шлюбу було те, що [PERSON] зловживала алкогольними напоями, неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності, в тому числі і за неналежне виховання дитини. Стверджує, що відповідачка [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, вчиняє домашнє насильство відносно малолітньої дитини, не займається її вихованням, часто залишає дитину без догляду на сторонніх людей чи залишає дитину вдома саму, звертається до дитини нецензурними словами. Відповідачка неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок, останній раз вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28.11.2019 року. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19.07.2023 року було відстрочено виконання вироку цього ж суду відносно [PERSON] до 19.01.2024 року. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19.01.2024 року у задоволенні клопотання засудженої [PERSON] про відстрочку виконання вироку суду від 28.11.2019 року із застосуванням кримінального покарання у виді позбавлення волі було відмовлено. На даний час відповідачка [PERSON] відбуває кримінальне покарання у місцях позбавлення волі за вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28.11.2019 року . Після постановлення ухвали Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19.07.2023 року якою було надано відстрочку виконання вироку цього ж суду про застосування до [PERSON] кримінального покарання у виді позбавлення волі, відповідачка двічі притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків та один раз за застосування відносно доньки психологічного насилля. Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 14.03.2024 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 173 КУпАП Малолітня донька сторін [PERSON] , [INFO] , на даний час, проживає з позивачем за адресою [ADDRESS] , де у нього є частка у власності. Квартира складається з двох кімнат. В цій же квартирі проживає сестра позивача [PERSON] та її донька. Позивач стверджує, що він створив хороші умови для проживання та виховання і гармонійного розвитку дитини. Дитина відвідує ДУ 12 «Сузір`я». Відповідачку рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 06.07.2022 року позбавлено батьківських прав по відношенні до дочки від першого шлюбу [PERSON] . З вересня 2022 року позивач перебував на службі в ЗСУ, тому неповнолітня донька сторін [PERSON] проживала з відповідачкою. Під час перебування позивача на військовій службі йому стало відомо, що 12.12.2023 року донька [PERSON] була покинута матір`ю та знайдена працівниками поліції, доставлена в КНП «Міська дитяча клінічна лікарня» і госпіталізована з діагнозом гострий риніт, двосторонній сальпінгоотит. При госпіталізації дитину супроводжували працівники служби у справах дітей та працівники поліції. 24 січня 2024 року службою у справах дітей ЧМР було прийнято рішення про недоцільність повернення дитини матері на виховання. 09.04.2024 року органом опіки та піклування Чернівецької міської ради надано висновок про доцільність позбавлення громадянки [PERSON] батьківських прав, у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю батьківських обов`язків. В зв`язку з наведеними обставинами позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенні до малолітньої [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини в розмірі частки від доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 29.04.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 17.06.2024 року представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні звернувся до суду з письмовим клопотанням , в якому вказував що відповідачка заперечує щодо задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав. Відповідачка вказує про те, що батько дитини [PERSON] не цікавився життям дитини , не брав жодної участі у її вихованні та утриманні. Нею було подано заяву про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з позивача аліментів, однак суд відмовив у стягненні аліментів, у зв`язку з наявністю спору про місце проживання дитини. Відповідачка пояснює, що дитина не відвідувала дитячий садок з 12 грудня 2023 року, оскільки перебувала на лікуванні в міській дитячій лікарні, поки вона її звідти не забрала 07.01.2024 року. Також стверджує, що комісія не взяла до уваги характеристику від 20.09.2023 року видану дитячим закладом «Попелюшка» , в якій вона, як матір [PERSON] характеризується позитивно. Відповідачка зазначає, що має можливість фінансово утримувати дитину, так як є фізичною особою підприємцем і крім того працевлаштована на підприємстві «Green Plastic». Також з жовтня 2022 року вона проживає окремо від бабусі, тому дитина надалі не перебуватиме в атмосфері постійних скандалів. Стверджує, що не залишала свою дитину саму і на підтвердження цього просить взяти до уваги скріншот екрану з листуванням. Звертає увагу на те, що ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області в справі №718/2606/19 їй було відстрочено виконання вироку в частині виконання покарання про позбавлення волі, в зв`язку з тим, що вона самостійно виховує і утримує малолітню дитину, що може потягти за собою винятково тяжкі наслідки для дитини ( відсутність родичів з якими могла би проживати дитина) Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 червня 2024 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала , надала пояснення аналогічні позовній заяві. Представник відповідачки [PERSON] не заперечував щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів та заперечував щодо задоволення позову про позбавлення батьківських прав. Вказував, що відповідачка знаходиться в місцях позбавлення волі, тому вона фізично не в змозі наразі бути з дитиною та дбати про неї. Вказував що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою, а відповідачці необхідно надати шанс виправитися. Представник третьої особи - орган опіки і піклування Чернівецької міської ради в судове засідання не з*явилась, подавши до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, а при ухваленні рішення врахувати раніше надісланий письмовий висновок. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне: [PERSON] [INFO] проживає за адресою [ADDRESS] , що вбачається із довідки № 23/12037 (а.с.14) З свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16) Рішенням Шевченківського районного суду від 29 серпня 2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.17-18) Із свідоцтва про право власності від 20 листопада 2019 року, виданого Департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради встановлено, що квартира за адресою [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та членам сім`ї в тому числі і [PERSON] (а.с.19-21). Постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04 травня 2022 року у справі 727/2888/22 [PERSON] звільнено від адміністративної відповідальності і оголошено їй усне зауваження за вчинення правопорушення передбаченого ст. 184 КУпАП, зокрема за те, що вона ляснула свою малолітню доньку по сідницях (а.с.22) Постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04 травня 2022 року у справі 727/2546/22 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст 184 КУпАП та призначено їй адміністративне стягнення у вигляду 850 грн. Штрафу, зокрема за те, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до малолітньої доньки [PERSON] , а саме в дитини відсутнє спальне місце, санітарно гігієнічний стан помешкання незадовільний, в помешканні брудно, присутній неприємний запах (а.с.23) Постановами Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.05.2022 року, 31.05.2022 року, 22.06.2022 року, 11.11.2022 року , 29.11.2022 року, 01 грудня 2022 року та 26 грудня 2022 року [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства по відношенню до її бабусі гр. [PERSON] (а.с.24-31) Вироком Шевченківського районного суду м.Чернівці від 11 грудня 2017 року [PERSON] визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст 185 КК України і призначено їй покарання у виді двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік (а.с.33-34) Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 червня 2019 року [PERSON] визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст 185 КК України і призначено їй покарання у виді одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік (а.с.32) Вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 листопада 2019 року [PERSON] визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст 185 КК України і призначено їй покарання у виді одного року і двох місяців позбавлення волі (а.с.36-37) Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19.07.2023 року відстрочено виконання вироку Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28.11.2019 року відносно засудженої [PERSON] , [INFO] , за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, терміном на 6 місяців, тобто до 19.01.2024 року. (а.с. 38-39) Постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 03 жовтня 2023 року у справі 727/9707/23 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст 184 КУпАП, зокрема за те, що [PERSON] передала свою доньку на виховання іншій особі, та призначено адміністративне стягнення у вигляді 850 грн. штрафу (а.с.47) Постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20 листопада 2023 року у справі 727/12099/23 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства по відношенню до своєї доньки [PERSON] ( висловлювалася на адресу доньки нецензурною лайкою) з призначенням адміністративного стягнення у вигляді 340 грн. штрафу (а.с.48-49) Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 лютого 2024 року у справі 727/175/24 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст 184 КУпАП ( допустила самовільне залишення дитини по місцю проживання) та призначено їй адміністративне стягнення у вигляді попередження (а.с.50) Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 24 червня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, рішенням визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] разом із батьком [PERSON] .(а.с.52-55) Заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 06.07.2022 року [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована по [ADDRESS] ) позбавлено батьківських прав відносно малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . (а.с.57-58) Листом № 233 від 28.12.2023 року КНП «Міська дитяча клінічна лікарня» повідомила, що [PERSON] [INFO] перебувала на стаціонарному лікуванні з 12.12.2023 року з діагнозом гострий риніт, двосторонній сальпінгоотит. При госпіталізації дитину супроводжували працівники поліції та працівники служби у справах дітей. (а.с.59) Згідно висновку служби у справах дітей Чернівецької міської ради № 1/168 від 24.01.2024 року визнано за недоцільне повернення [PERSON] [INFO] , до матері [PERSON] (а.с.60) З довідки № 56 від 10.01.2024 року виданої Чернівецькою обласною психіатричною лікарнею встановлено, що у [PERSON] [INFO] психіатричних, у тому числі спричинених вживанням психоактивних речовин, протипоказань для виконання обов`язків опікуна, піклувальника відсутні. (а.с.64) Із витягу № ВР - 002016752 з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» судом встановлено, що [PERSON] [INFO] станом на 22.01.2024 року незнятої чи непогашеної судимості не має. (а.с. 65) Актом обстеження житлово-побутових умов, затвердженого начальником служби у справах дітей Чернівецької міської ради Кондрат Г., підтверджується те що, у квартирі по [ADDRESS] , де проживає позивач [PERSON] із сім`ю, створені всі належні умови для навчання і розвитку дитини. (а.с.66) В матеріалах справи також наявні заяви голови батьківського комітету садочка куди ходить [PERSON] - [PERSON] , сусідки [PERSON] , хрещеної мами [PERSON] , тітки [PERSON] ,адресовані комісії з питань захисту прав дитини. Заявники повідомляють комісію про те, що [PERSON] неналежно ставиться до своїх батьківських обов`язків. Зокрема звертають увагу, що в садочок дитину приводять та забирають із запізненням. Дитина неохайна , недоглянута ( а.с. 67- 69) З висновку Чернівецької міської ради № 222/7 від 09.04.2024 року судом встановлено, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради, з метою захисту інтересів малолітньої [PERSON] , вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 75-76) Згідно довідки № 01-55/04 від 17.06.2024 року, наданої закладом дошкільної освіти комбінованого типу №12 «Сузіря» Чернівецької міської ради судом встановлено, що [PERSON] 15.070.2020 року відвідує даний заклад з 01.04.2024 року. Дитину тато приводить та забирає вчасно. Дівчинка завжди доглянута, охайна. Батько цікавиться досягненнями дитини, бере активну участь у її житті та в усіх освітніх заходах (а.с.121) 20.09.2023 року ЗДО «Попелюшка» надав характеристику № 01-10/104 на дитину [PERSON] . Згідно цього документу [PERSON] почала відвідувати даний заклад з лютого 2023 року. З вересня 2023 року є вихованкою молодшої інклюзивної групи №2 «Калинонька» За цей період регулярно відвідує садок. За весь час перебування дитини в ЗДО, приводить та забирає дівчинку тільки мати [PERSON] . Мати повідомила, що батько служить в ЗСУ, тому батько за даний період в садку не з`являвся. Мати приймає участь в організаційних заходах групи на даний період, забезпечує дитину засобами і матеріалами для навчання (спорт форма, канцтовари, тощо). Дівчинка весела активна, гарно відгукується про членів родини. Взаємодія з дітьми в групі позитивна, легко знаходить нових друзів, добре з ними комунікує. У спілкуванні з дорослими проявляє впевненість. Дівчинка легко іде на контакт з дорослими, вміє висловити своє прохання, думку, твердження. [PERSON] дуже полюбляє музичні заняття та рухливі ігри, вміє ділитися, гарно малює, знає , що добре та погано. Маму любить, слухає, проявляє теплі почуття, вираженні в обніманні матері. Навички самообслуговування сформовані відповідно до її віку: вміє самостійно одягатися, роздягатися, утримувати свій одяг у чистоті, користуватися хусткою, гребінцем, столовими приладдям, застібати ґудзики, зав`язувати шнурки. Під час прийому їжі акуратна З програмовивими вимогами згідно віку групи справляється добре, тягнеться до пізнання невідомого, цікавиться всім новим ( а.с. 114) Судом було заслухано наданий позивачем аудіо запис , з якого встановлено, що відповідачка звертається до дитини брудними лайливими словами ( а.с.122) Свідок [PERSON] суду повідомила, те, що була сусідкою сім`ї [PERSON] . Коли [PERSON] народила дочку [PERSON] , вона не доглядала належним чином дитину, могла цілий день не переодягати підгузник. Дитина була брудна, з неприємним запахом. Крім [PERSON] не виконувала ніякої хатньої роботи. Чоловік [PERSON] - [PERSON] був на роботі. Ввечері приходив додому і готував їжу та виконував іншу роботу, тому що [PERSON] не робила нічого, вона цілими днями лежала на дивані. Свідок часто бачила [PERSON] як вона напідпитку гуляла з коляскою по вулиці. Такі прогулянки часто тривали до пізньої ночі. Свідок робила зауваження [PERSON] , але вона на них не реагувала. Вона дуже часто на дитину кричить, лається нецензурними словами, б`є по сідницях. Свідок [PERSON] суду повідомила про те, що вона орендувала житло в сусідній з [PERSON] квартирі. Коли народилася у них дочка [PERSON] , вона часто бачила [PERSON] яка з цигаркою і пивом гуляла з коляскою по вулиці. Коли дитина трохи підросла, вона бачила її постійно брудну, недоглянуту, не по сезону одягнуту. [PERSON] з дитиною говорить нецензурними словами, обзиває дитину. Одного разу вони разом були на святкуванні Дня народження і вона бачила, що [PERSON] дуже негарно обходиться з дитиною, обзиває її нецензурними словами. Свідок [PERSON] вказала, що вона є рідною сестрою позивача та проживає з ним у одній квартирі. Розповіла про те, що коли її брат познайомився з [PERSON] і вирішив одружитися з нею її дещо насторожило, що донька [PERSON] від першого шлюбу не проживає разом з нею. Згодом вона побачила відношення [PERSON] до сім`ї. Коли [PERSON] ще була вагітною вона вживала спиртне. Коли народилася [PERSON] , [PERSON] зовсім не дбала про неї. Коли дитина хворіла , [PERSON] не водила іі до лікарів , а тільки дзвонила до неї чи [PERSON] щоб їй дали гроші на жарознижуючий препарат. Після народження дитини у [PERSON] та [PERSON] почалися постійні сварки, через те, що [PERSON] неналежно гляділа дитину та не виконувала ніякої роботи вдома. Потім [PERSON] пішов служити в ЗСУ, [PERSON] ще більше почала пиячити та за дитиною належним чином не доглядала. Був такий випадок, що [PERSON] з дитиною на початку грудня пішла на концерт . Було холодно дитина була одягнута в легкому вбранні крім того була застуджена. Свідок сказала [PERSON] йти додому , бо вже пізній час і що дитину потрібно лікувати і вкладати спати , але вона не реагувала, тожі свідок забрала дитину і поїхала , а [PERSON] ще залишилася. Тоді свідок купила дитині теплі речі. [PERSON] часто залишала дитину на свідка, а потім не забирала її вчасно. Інколи залишала дитину на своїх подружок і, також , не забирала вчасно. Коли [PERSON] жила на зйомній квартирі, в квартирі не було ліжка, то [PERSON] купила двохспальний матрац і спала на ньому. А коли до неї приходив співмешканець , то дитина спала на одіялі в кутку , а вона з співмешканцем на матраці.Коли свідок почула, що [PERSON] нецензурно лається до дитини, то зафіксувала розмови на звукозапис і пред`явила соціальним службам. Незадовоо після походу на концерт, [PERSON] залишила дитину з свідком та довго не забирала, обіцяючи по телефону, що прийде ввечері, потім вранці, однак не приходила. На другий день була поліція і соціальні служби, які забрали дитину і дитина була поміщена в лікарню, оскільки мала ряд застудних захворювань. Потім з лікарні дитина була викрадена матір`ю. В лікарню [PERSON] навідувалася та вчиняла сварки і скандали. Зараз дитина живе з батьком. Дитина стала спокійнішою, слухнянішою. Відповідно до положень статті 150 Сімейного кодексу України, статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дітей, готувати їх до самостійного життя та праці. За приписами статтей 164, 166 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до положень статті 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пленум Верховного Суду України в пункті 15 Постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою Позбавлення батьківських прав тягне за собою серйозні правові наслідки як для матері, так і для дитини і допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо і лише за наявності вини у їхніх діях. Із наданих органом опіки та піклування доказів вбачається, що мати [PERSON] не в повній мірі здійснює догляд за дитиною, не достатньо піклується про її фізичний і духовний розвиток, стан здоров`я. Як зазначено у цьому висновку, 12.12.2023 року дитина [PERSON] , на підставі акту внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину була тимчасово влаштована в міську дитячу лікарню. В судовому засіданні був досліджений витяг з листування сестри позивача [PERSON] з відповідачкою [PERSON] ( а.с.115) Як вбачається із зазначених смс [PERSON] повідомила [PERSON] про те, що йде з дитиною до лікаря. Натомість пішла на роботу та викликала поліцію для того щоб зафіксувати, що дитина перебуває без нагляду. Стороною позивача не наведено аргументів , які би спростовували цей доказ. Таким чином суд вважає недоведеним твердження позивача, про те, що 12.12.2023 року дитина [PERSON] була залишена матір`ю [PERSON] без нагляду дорослих, адже відповідач залишила дитину з сестрою чоловіка, яка запевнила її, що йде з дитиною до лікаря. Попри це, суд звертає увагу, що піклування про дитину є обов`язком саме батьків та матір [PERSON] не повинна була залишати дитину під наглядом інших осіб, тим паче , що нею не вказано поважних причин її відсутності разом з хворою дитиною. Під час розгляду справи, позивач надав ряд інших належних доказів, які підтверджують, що відповідач [PERSON] не завжди належно виконувала свій обов`язок щодо виховання , утримання доньки [PERSON] , допускала прояви аморальної поведінки, вчиняла по відношенні до дитини психологічне насилля , що проявлялося у її лайливих непристойних звертаннях до дитини, з використанням нецензурної лексики. При цьому, суд вважає, що факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення її батьківських прав, визнання позову в частині стягнення аліментів, свідчить про її інтерес до дитини. Матеріали справи не містять відомостей про заборгованість відповідача зі сплати аліментів. Судом було з`ясовано, що позивач, з початку війни, перебуває на службі в ЗСУ, тому дитина [PERSON] , в цей період , постійно перебувала з матір`ю. З характеристики № 01-10/104, виданої 20.09.2023 року ЗДО «Попелюшка» на дитину [PERSON] , судом встановлено, що дитина сторін [PERSON] почала відвідувати даний заклад з лютого 2023 року. З вересня 2023 року є вихованкою молодшої інклюзивної групи №2 «Калинонька» За цей період регулярно відвідує садок. За весь час перебування дитини в ЗДО, приводить та забирає дівчинку тільки мати [PERSON] . Мати повідомила, що батько служить в ЗСУ, тому батько за даний період в садку не з`являвся. Мати приймає участь в організаційних заходах групи на даний період, забезпечує дитину засобами і матеріалами для навчання (спорт форма, канцтовари, тощо). Дівчинка весела активна, гарно відгукується про членів родини. Взаємодія з дітьми в групі позитивна, легко знаходить нових друзів, добре з ними комунікує. У спілкуванні з дорослими проявляє впевненість. Дівчинка легко іде на контакт з дорослими, вміє висловити своє прохання, думку, твердження. [PERSON] дуже полюбляє музичні заняття та рухливі ігри, вміє ділитися, гарно малює, знає , що добре та погано. Маму любить, слухає, проявляє теплі почуття, вираженні в обніманні матері. Навички самообслуговування сформовані відповідно до її віку: вміє самостійно одягатися, роздягатися, утримувати свій одяг у чистоті, користуватися хусткою, гребінцем, столовими приладдям, застібати ґудзики, зав`язувати шнурки. Під час прийому їжі акуратна. З програмовими вимогами згідно віку групи справляється добре, тягнеться до пізнання невідомого, цікавиться всім новим ( а.с.114) З даного документу було встановлено, що дитина розвивається нормально. Попри те, що батько фізично, об`єктивно не міг на той час брати участь у вихованні дитини, в зв`язку з його перебуванням на службі в ЗСУ , дитина відвідувала дитячий садок вчасно і була забезпечена всіма необхідними матеріальними речами. Встановлено, що дівчинка любить маму, проявляє до неї теплі почуття. Сім`я вважається природним середовищем для розвитку дитини; виховання в сім`ї відповідає найкращим інтересам дитини, і тільки коли виявиться, що сім`я є особливо непридатною або неблагонадійною, зв`язки з нею можуть бути перервані. Розлучення дітей із батьками всупереч їхній волі можливе тільки за умови, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. У будь-якому випадку суд повинен постановити рішення, яке відповідало б найкращим інтересам малолітньої дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага має приділятись якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини. Тому результат судового розгляду має бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. Судом встановлено, що починаючи з січня 2024 року відповідачка перебуває в місцях позбавлення волі. На даний час вона фізично розлучена з дитиною і не в змозі виконувати батьківські обов`язки. Висновок органу опіки та піклування ґрунтується на тому, що мати [PERSON] не в повній мірі здійснює догляд за дитиною, не достатньо піклується про її фізичний і духовний розвиток, стан здоров`я. Такі доводи органу опіки та піклування, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження. Однак, як з`ясовано судом, даний висновок не містить відомостей про будь - які превентивні міри, які застосовувалися до [PERSON] саме органом опіки та піклування. Сім`я [PERSON] не перебувала на обліку , як така , що перебуває у складних життєвих обставинах. За визначенням, сім`я, що перебуває у складних життєвих обставинах, - це сім`я, яка втратила свої виховні можливості через виникнення таких умов, що порушують нормальну життєдіяльність одного або кількох членів сім`ї, наслідки яких вони не можуть подолати самостійно. За умов відсутності соціального супроводу матері [PERSON] , застосування щодо неї органами опіки та піклування соціального інспектування, заходів попереджувального характеру, висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав суд, наразі, визнає надто радикальним та передчасним. На переконання суду , ще не втрачена можливість виправлення та соціальної реабілітації [PERSON] в умовах контролю та спостереження за її поведінкою після звільнення з місць позбавлення волі. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків (постанова Верховного Суду від 12 вересня 2019 року у справі №638/6919/16-ц). Позбавлення [PERSON] батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи не доведено. На думку суду в даному конкретному випадку розлучення матері із дитиною, не буде відповідати якнайкращим інтересам дитини та засадам справедливості, добросовісності і розумності, а тому навіть зважаючи на винну поведінку відповідачки по відношенню до її дитини, є не доцільним позбавляти останню батьківських прав, однак слід попередити [PERSON] щодо зміни свого ставлення до виховання дитини. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» у рішенні від 07 грудня 2006 року (заява №31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Також слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці, яка є частиною національного законодавства України, у рішенні по справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року зазначив, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду, зокрема від 24.06.2020 року у справі №344/6374/18, від 08.04.2020 року у справі №645/731/18, від 29.01.2020 року у справі №127/31288/18, від 29.01.2020 року у справі №643/5393/17, від 17.01.2020 року у справі №712/14772/17, від 25.11.2019 року у справі №640/15049/17, від 24.04.2019 року у справі №331/5427/17, від 13.03.2019 року у справі №631/2406/15-ц. Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з викладеного, конкретних обставин справи та інтересів дитини, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності та, враховуючи, що законодавством передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав, суд дійшов висновку про недоведеність стороною позивача доцільності застосування щодо [PERSON] крайнього заходу - позбавлення батьківських прав по відношенні до доньки [PERSON] , відтак в задоволенні позову, в цій частині, необхідно відмовити. Що стосується вимоги позивача про стягнення на його користь з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , суд зазначає наступне. Частинами першою та другою статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу). У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями ст.181 Кодексу визначено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено і не заперечувалося сторонами, що дитина [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] . З огляду на зазначене, беручи до уваги визнання позову відповідачем, а також враховуючи принципи захисту та піклування про дітей, суд вважає, що позов про стягнення аліментів обґрунтований та підлягає задоволенню, стягнувши із відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі частки від доходу, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положенням ст. 191 Сімейного кодексу України визначено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial