Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

\~ Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» заборгованість за кредитним договором №1/4316129 від 12.12.2021 у розмірі 154229 грн 38 коп. Також просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2422 грн 40 коп. Позов обґрунтовано тим, що 13.12.2021 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1/4316129. Відповідно до п.1.1 Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику кредит у сумі 90000 грн 00 коп. строком на 36 місяців з 13.12.2021 до 12.12.2024 включно. Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту, як День повернення кредиту. Пунктом 1.2 кредитного договору передбачено, що кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок Позичальника № [NUMBER] . Відповідно до п.5.7 Кредитного договору, договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до остаточного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань. АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору позики. 29.03.2023 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» був укладений Договір № 4-2023 про відступлення прав вимог до боржника [PERSON] за кредитним договором №1/4316129 від 13.12.2021. Відповідно до п.2.1 цього Договору первісний кредитор -АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» передає (відступає) Новому кредитору - ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» права вимоги до Боржників, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення Права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені Договором. Разом з Правом вимоги до Нового кредитора переходять всі інші права та обов`язки Первісного кредитора за Кредитним договором. У випадку укладення сторонами більш ніж одного Реєстру прав вимог, кожен наступний реєстр прав вимог доповнює а не змінює попередній. 15.09.2023 передача права вимоги за кредитним договором №1/4316129 від 13.12.2021 до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» відбулась з дати підписання відповідного реєстру прав вимоги згідно додатку №1 до договору про відступлення права вимоги. Інформація щодо заборгованості за кредитним договором [PERSON] міститься в Реєстрі до Договору про Відступлення права вимоги №2-2023 від 29.08.2023 за №1028. 15.09.2023 [PERSON] направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ГЛОБАО СПЛІТ». У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 21.05.2024 у відповідача утворилась загальна сума заборгованості за Договором №1/4316129 від 13.12.2021 у розмірі 154229 грн 38 коп., яка складається : рахунок строкової заборгованості -42092 грн 14 коп., рахунок простроченої заборгованості-45647 грн 86 коп., рахунок нарахованих відсотків -73 грн 12 коп., рахунок прострочених відсотків 22001 грн 26 коп., рахунок комісії-2115 грн 00 коп., рахунок простроченої комісії 42300 грн 00 коп. Ухвалою від 19.06.2024 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов. У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до частини 2 статті 191 ЦПК України. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. Судом встановлено наступне. 13.12.2021 між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №1/4316129. Відповідно до п.1.1 Кредитного договору, Кредитор надає Позичальнику кредит у сумі 90000 грн 00 коп. строком на 36 місяців з 13.12.2021 до 12.12.2024 включно. Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту, як День повернення кредиту. Відповідно до пп.1.4.1-1.4.2 п.1.4 статті 1 Кредитного договору, відповідач зобов`язаний сплачувати банку процентну винагороду щомісячно, в розмірі 15,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісії) щомісячно у розмірі 2,54 % від суми кредиту, зазначеної у п.1.1 Договору. Паспорт споживчого кредиту містить інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткову інформацію. Пунктом 1.2 кредитного договору передбачено, що кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок Позичальника № [NUMBER] . Відповідно до платіжної інструкції №40529101-1 від 13.12.2021 АТ «АГРІКОЛЬ БАНК» перерахував кошти у розмірі 90000 грн 00 коп. згідно кредитного договору 1/4316129 від 13.12.2021 на рахунок позичальника [PERSON] № [NUMBER] . Відповідно до виписки з особового рахунку [PERSON] 13.12.2021 на рахунок № № [NUMBER] зараховано кредитні кошти за договором №№1/4316129 від 13.12.2021 у розмірі 90000 грн 00 коп. Відповідно до\~розрахунку заборгованості\~перед Акціонерним\~товариством «КРЕДІ\~АГРІКОЛЬ БАНК»\~по кредиту№1/4316129\~від 13.12.2021,\~наданому [PERSON] ,\~станом на\~15.09.2023\~загальна сума\~боргу складає\~154229\~грн 38\~коп.,\~а саме\~:\~рахунок строкової\~заборгованості 42092\~грн 14\~коп.,\~рахунок простроченої\~заборгованості \~45647\~грн 86\~коп., рахунок нарахованих відсотків -73 грн 12 коп., рахунок прострочених відсотків 22001 грн 26 коп., рахунок комісії 2115 грн, 00 коп., рахунок простроченої комісії 42300 грн 00 коп. 29.08.2023\~АТ «КРЕДІ\~АГРІКОЛЬ БАНК»\~та ТОВ\~ «ГЛОБАЛ\~СПЛІТ» уклали\~договір №4-2023\~про відступлення\~прав \~вимог до\~боржника [PERSON] \~за кредитним\~договором №1/4316129\~від 13.12.2021,\~відповідно до\~умов якого\~ ТОВ\~«КРЕДІ АГРІКОЛЬ\~БАНК» відступило\~ТОВ «ГЛОБАЛ\~СПЛІТ» право\~грошової вимоги\~до позичальників,\~в тому\~числі за\~кредитним договором\~ №1/4316129\~від 13.12.2021,\~що укладений\~між ТОВ\~«КРЕДІ АГРІКОЛЬ\~БАНК» та\~ТОВ «ГЛОБАЛ\~СПЛІТ». Відповідно доРеєстру\~прав вимоги\~№1\~від 15.09.2023\~до Договору\~про Відступлення\~права вимоги\~№2-2023\~від 29.08.2023 загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором №1/4316129 від 13.12.2021 складає 154229 грн 38 коп. Надаючи оцінку зібраним по справі доказам, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до статті 12 ЦПК України. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення усіх процесуальних прав та обов\-язків, передбачених законом. За нормою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Тому, посилання представника позивача на те, що після надходження додаткових доказів від товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» їх невідкладно буде направлено до суду, судом не приймається, оскільки всі докази щодо укладення договору позики позикодавцем (первісним кредитором) мали бути передані позивачу (фактору, новому кредитору). За правилами статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Проценти за користування кредитом проценти, які нараховуються в межах строку кредиту (позики), визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований частиною 1 статті 1048 ЦК України. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до частини 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Аналізуючи обставини даного спору та надані суду докази, суд встановив, що Додатком №1 до кредитного договору №1/4316129 від 13.12.2021 графіка платежів по кредиту, передбачено три види платежів, а саме : сума кредиту за договором, проценти за користування кредитом та комісія за здійснення операції по видачі кредиту. Водночас, стягнень за прострочену заборгованість, прострочені відсотки, прострочену комісію Договором не передбачені. Суд вважає,\~що відсутні\~підстави для\~стягнення з\~відповідача 45647\~гривень 86\~копійок простроченої\~ заборгованості,\~оскільки самим\~позивачем взагалі\~не розкрито\~таке поняття\~як «рахунок\~простроченої заборгованості».\~Крім того,\~його правова\~природа та\~підстави нарахування не передбачені самим кредитним договором, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості визначити відмінності між термінами і поняттями «рахунок строкової заборгованості» та «рахунок простроченої заборгованості», що з урахуванням принципу юридичної визначеності виключає підстави для покладення на споживача банківських послуг обов`язку по його поверненню. Суд вважає також, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача 22001 гривень 26 копійок прострочених відсотків з вищевикладених підстав. Крім цього,\~розрахунок заборгованості\~перед Акціонерним\~товариством «КРЕДІ\~АГРІКОЛЬ БАНК»\~по кредиту№1/4316129\~від 13.12.2021,\~наданому [PERSON] ,\~відсутній порядок\~нарахування вказаних\~платежів.\~Вказаний розрахунок\~здійснений станом\~на 15.09.2023,\~а договір\~№4-2023\~про відступлення\~прав вимоги\~до боржника\~ укладений\~29.08.2023,\~тобто розрахунок\~заборгованості Акціонерним\~товариством «КРЕДІ\~АГРІКОЛЬ БАНК\~здійснений вже\~після укладення\~договору про\~відступлення права\~вимоги. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) висловлено правову позицію про те, що відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») до договорів із споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції станом на 01 січня 2017 року - остання редакція до набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування») продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Згідно з пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, -щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19 (провадження № 61-22778св19) й постанові Верховного Суду від 15 березня 2021 року в справі № 361/392/20 (провадження № 61-16470св20), та зазначає, що умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Щодо наслідків включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації, що за законом повинна надаватися безоплатно, має застосовуватися той нормативно-правовий акт, який набув чинності на момент виникнення спірних правовідносин та в цій частині відміняє дію попереднього нормативно-правового акта, тобто застосуванню підлягає Закон України «Про споживче кредитування». Відповідно до пп.1.4.1-1.4.2 пункт 1.4 статті 1 Кредитного договору №1/4316129 від 13.12.2021 позичальник зобов`язаний сплачувати Банку комісійну винагород за обслуговування кредитної заборгованості (комісії) щомісячно, в розмірі 2,35% від суми кредиту, зазначеної в п.1.1 Договору. Обслуговування кредитної заборгованості включає моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, своєчасності сплати платежів. Позивачем не надано жодних доказів про те, що комісійна винагорода за обслуговування кредитної заборгованості включала в себе додаткові послуги, які надавалися поза межами інформування про стан кредитної заборгованості, яку споживач має право вимагати безоплатно один раз на місяць. Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 42092 грн 14 коп., за процентами у розмірі 73 грн 12 коп., а всього 42165 грн 26 коп. У відповідності до статті 141 ЦПК України, суд вирішує питання щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які в даному спорі становлять 2422 грн 40 коп. (сплата судового збору при подачі позовної заяви). Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 27,33%, з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 662 грн 04 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial