Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

Представник позивача - адвокат Цокало Т.М. звернулась до суду з заявою, в якій просить суд визнати виконавчий напис, таким що не підлягає виконанню, а також стягнути судовий збір, витрати на правову допомогу. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. перебуває на виконанні ВП № [NUMBER] від 21.04.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь відповідача заборгованості за виконавчим написом нотаріуса № 14071 від 26.01.2021 року. Ознайомившись з документами доданими до виконавчого провадження, вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог законодавства та є таким, що не підлягає виконанню. 19.06.2024 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою від 19.06.2024 року зупинено примусове стягнення за виконавчим провадженням № [NUMBER] від 21 квітня 2021 року, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В., відкритого на підставі виконавчого напису № 14071 від 26 січня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. за заявою ТОВ "ФК "Профіт Капітал" про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Профіт Капітал" заборгованості в розмірі 9886,20 грн. 24.06.2024 року представник відповідача подав до суду заперечення на позовну заяву, на обґрунтування якого зазначив, що не погоджується з розміром витрат на правову допомогу, вважає її розмір перебільшеним, необґрунтованим та неспівмірним. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, заяв та клопотань не надіслали. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 26.01.2021 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис №14071 (а.с. 27 оберт) про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № 2275272 від 04.08.2019 року, укладеним з ТОВ «1Безпечне агенство необхідних кредитів», право вимоги за яким було відступлено ТОВ «ФК «Профіт капітал» за період з 15.10.2020 року по 06.012021 року у розмірі 9886,20 грн. 24.01.2021 року, на підставі заяви директора ТОВ «ФК «Профіт капітал» про примусове виконання рішення (а.с. 27), приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № [NUMBER] з примусового виконання виконавчого напису № 14071 від 26.01.2021 року (а.с. 28 оберт-29). 13.10.2023 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні ВП № [NUMBER] (а.с. 29 оберт-30). Статтею 18 ЦК України зазначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси вчиняють виконавчі написи. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У відповідності до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. п. 1.1, 1.4. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача. Пунктом 2.3. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно до п. 3.1. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи , якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктами 3.2., 3.5. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31 січня 1992 року № 2, при вирішенні питання щодо обґрунтованості позовних вимог суди мають виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи службової особи компетенцією і порядком їх вчинення, не допускаючи при цьому потурання відхиленням від зазначеного порядку. Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог стягувача. Тобто, нотаріус повинний упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Крім того, приватним нотаріусом при вчинення виконавчого напису не було перевірено чи отримав боржник повідомлення про порушення основного зобов`язання, чи належним чином останній сповіщений про наявність у нього заборгованості перед кредитором, що дало б боржнику можливість погодитись з нею, або заперечувати проти неї. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржуваний позивачем виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням зазначених вище норм, та критично ставиться до поданої заяви щодо зниження витрат пов`язаних з правовою допомогою, оскільки до матеріалів позовної заяви позивачем долучено належні та достатні докази понесених нею витрат, тому підстав для зниження витрат на правову допомогу суд не вбачає. Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони та які були досліджені у судовому засіданні, суд прийшов до висновку про задоволення позовної заяви, оскільки приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису про стягнення заборгованості не переконався у безспірності заборгованості та отриманні боржником повідомлення про порушення основного зобов`язання від кредитора. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких згідно п. 1 ч. 3 цієї статті віднесено витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" зазначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Враховуючи, що позивач надав договір про надання правничої допомоги №977 від 04.06.2024 року, акт приймання-передачі від 18.06.2024 року, квитанцію № 977 від 14.06.2024 року, детальний опис робіт (а.с. 18-21, 31оберт-33), враховуючи складність справи та співмірність заявлених вимог, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги у розмірі 8000 грн. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат по оплаті судового збору у розмірі 1574,56 грн.

Outcome: approved