Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

Адвокат Медведєва Л.В. звернулась до суду в інтересах [PERSON] з заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю і перебування на утриманні [PERSON] , [INFO] , загиблого [INFO] при захисті Батьківщини, внаслідок військової агресії рф, неповнолітньої дитини [PERSON] - [PERSON] , [INFO] в період з 2012 року по [INFO] року. На обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] в зоні бойових дій при захисті Батьківщини загинув чоловік заявниці [PERSON] - [PERSON] , з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі та мешкала однією сім`єю з 2012 року. Від зареєстрованого шлюбу з [PERSON] заявниця має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . [INFO] у заявниці [PERSON] народився син, [PERSON] , при реєстрації народження якого відомостей про батька [PERSON] були зазначені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Тобто, неповнолітній [PERSON] не має батька і відповідно аліментів не отримував. Заявниця [PERSON] отримувала допомогу від держави на нього, як одинока матір, що підтверджується формою ОК-5 та ОК-7. З вересня 2012 року [PERSON] почала спільно проживати однією сім`єю з [PERSON] без укладення шлюбу. Разом з ними проживав її малолітній син [PERSON] . 10 вересня 2021 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [PERSON] проживає разом з сином [PERSON] та донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Разом із [PERSON] проживав без реєстрації її чоловік [PERSON] , [INFO] , з яким вона вела спільне господарство до дня смерті [INFO] . Вони проживали однією сім`єю з 2012 року до дня смерті - [INFO] . [PERSON] виховував [PERSON] , як рідного сина, приділяв належну увагу його вихованню, навчанню, утриманню, оздоровленню. Між ними складались теплі та дружні стосунки. [PERSON] надсилав грошові кошти на утримання родини та вважав [PERSON] сином, тобто фактично всиновив його. В нинішній час триває оформлення зміни прізвища дитини [PERSON] на [PERSON] у відділі РАЦСу. 24 лютого 2022 року [PERSON] був призваний на військову службу під час мобілізації, в особливий період, на підставі Указу Президента № 69/2022 від 24 лютого 2022 року, та відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 27 лютого 2022 року № 29 зарахований до списків та проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] . [PERSON] у період з 02 травня 2022 року по 07 жовтня 2022 року та з 13 грудня 2022 року по [INFO] року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Дніпропетровській, Донецькій та Запорізькій обл. [INFO] [PERSON] помер через інші уточненні травми з залученням декількох ділянок тіла, численні осколкові поранення тулуба та кінцівок, які пов`язані із захистом батьківщини. 01 травня 2023 року [PERSON] було отримано посвідчення серія [NUMBER] для сімей загиблих (померлих) Захисників України. 04 вересня 2023 року Комісія Міністерства оборони України призначила [PERSON] та [PERSON] , як дружині та дочці загиблого [INFO] у період дії воєнного стану старшого солдата [PERSON] одноразову грошову допомогу в розмірі 3/4 частини 15000000 грн., в сумі 11250000 грн. у рівних частках. [PERSON] з вересня 2014 року по вересень 2017 року отримувала дохід тільки у вигляді допомоги від УПСЗН адміністрації Дніпровського району КМР, що свідчить про відсутність у неї офіційної роботи і перебування її та неповнолітніх дітей на утриманні загиблого на нинішній час [PERSON] . Під час участі [PERSON] у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, він регулярно, для [PERSON] та обох дітей надсилав кошти, загальною сумою 474340 грн. 20 травня 2024 року справа була прийнята до провадження та призначена до розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами окремого провадження за участю заявника та заінтересованої особи, з додержанням загальних правил ЦПК України. Представниця заявниці [PERSON] - Медведєва Л.В. подала заяву про розгляд справи без її участі та участі заявниці. Представник заінтересованої особи [INFO] [PERSON] подав заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника [INFO]. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу у судовому засіданні за відсутності заявниці, її представниці та представника заінтересованої особи. Вивчивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 10 вересня 2021 року заявниця [PERSON] , дошлюбне прізвище « [PERSON] », уклала шлюб із [PERSON] , [INFO] , від якого вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копією свідоцтва про народження (а.с. 18, 20). [PERSON] було призвано на військову службу під час мобілізації в особливий період на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року та відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 27 лютого 2022 № 29. [INFO] [PERSON] помер через інші уточненні травми з залученням декількох ділянок тіла, численні осколкові поранення тулуба та кінцівок, які пов`язані із захистом батьківщини. Ці обставини підтверджуються копією довідки за вих. № 591 від 16 березня 2022 року, копією військового квитка, копією свідоцтва про смерть, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання, довідкою за вих. № 219 від 27 січня 2023 року, лікарським свідоцтвом про смерть № 55 від 17 січня 2023 року, довідкою про причину смерті, витягом з протоколу № 1492 від 11 квітня 2023 року засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (а.с. 22-30). 01 травня 2023 року [PERSON] було отримано посвідчення серія [NUMBER] для сімей загиблих (померлих) Захисників України та 04 вересня 2023 року Комісія Міністерства оборони України призначила [PERSON] і [PERSON] , як дружині та дочці загиблого [INFO] року у період дії воєнного стану старшого солдата [PERSON] одноразову грошову допомогу в розмірі 3/4 частини 15000000 грн., в сумі 11250000 грн. у рівних частках, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] , листом за вих. № 7/25176/13 від 01 грудня 2023 року, випискою з протоколу № 269/168 від 01 вересня 2023 року засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затвердженого 04 вересня 2023 року (а.с. 19, 21, 31). [PERSON] має сина [PERSON] , [INFO] , прізвище якого 14 червня 2024 року було змінено на [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про зміну імені (а.с. 17, 64). [PERSON] у період з 2012 року по 10 вересня 2021 року, тобто по день укладення шлюбу, проживала із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Після реєстрації шлюбу вони продовжили проживати разом за зазначеною адресою до [INFO] року, тобто до дня смерті [PERSON] .Разом з ними за вказаною адресою у період з 2012 року по [INFO] року проживав син [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] разом піклувались і виховували [PERSON] . Ці обставини підтверджуються актом про проживання № 491 від 27 грудня 2023 року, витягами з Реєстру територіальної громади № 2023/005750052 від 28 липня 2023 року та № 2023/005750200 від 28 липня 2023 року, психолого-педагогічною характеристикою, довідкою КЗ «ЗДО 9ясла-садок) № 36 «Джерельце» КМР (а.с. 15, 43, 44, 48, 51). Згідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Як зазначено в ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, які були досліджені у судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що заявницею доведено, що встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю є її безпосереднім правом як громадянина України, в іншому, окрім судового, порядку реалізувати вказане право заявниця не має можливості, суд вважає за можливе задовольнити заяву в цій частині та встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] у період з 2012 року по [INFO] року, оскільки їх взаємовідносини мали ознаки сім`ї. Вирішуючи вимогу про встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] , суд виходить з наступного: Судом встановлено, що запис про батька [PERSON] , [INFO] , у Книзі реєстрації народжень було проведено за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини було записано за її вказівкою, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 14). Заявниця [PERSON] у період з вересня 2008 року по липень 2011 року та з вересня 2014 року по серпень 2017 року отримувала від Управління соціального захисту населення Адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради допомогу, як одинока матір [PERSON] , запис про батька якого проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері, в розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, що підтверджується формами ОК-5 та ОК 7 «Індивідуальні відомості про застраховану особу» з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України (а.с. 38-40, 41-42). [PERSON] до суду не надано доказів, які б підтверджували відсутність у неї доходів за період з серпня 2017 року по січень 2023 року. Враховуючи вище викладені обставини, суд приходить до висновку про те, що заявлена вимога про встановлення факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки заявниця [PERSON] не довела той факт, що у період з серпня 2017 року по день смерті [PERSON] не отримувала ніяких доходів і єдиним джерелом прибутку були доходи [PERSON] . Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: partial