Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

12 червня 2024 року [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - постійного проживання особи за адресою: [ADDRESS] , з моменту народження [INFO] по теперішній час. В обґрунтування заяви зазначає, що встановлення вищезазначеного юридичного факту необхідно для оформлення документів для приватизації квартири. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи про встановлення факту, що має юридичне значення. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 13 червня 2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання у справі на 10.07.2024 року. В судовому засіданні [PERSON] та її представник - адвокат Косюга В.П. заяву підтримали та просили її задовольнити у повному обсязі. Зазначили, що заявник з народження мешкає в за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, зареєстрована за цією адресою була тільки у 2001 році при оформленні до школи. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимога заявника, зазначила, що вона є її бабусею та вони разом мешкають за адресою: [ADDRESS] . Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення ( ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту проживання заявника у квартирі [ADDRESS] . необхідно для оформлення документів для приватизації квартири. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції). Відповідно до Ордеру на житлове приміщення № 2758 від 02.12.1988 [PERSON] отримала право на зайняття квартири [ADDRESS] разом з родиною у складі: її, доньок - [PERSON] (мати заявника) та [PERSON] . Згідно з листа Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР № 10/5-302 від 01.03.2024 року [PERSON] , [INFO] зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 30.08.2001 року по теперішній час. Відповідно до довідки № 000319 заявник на теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] та бабусею [PERSON] .. Відповідно до медичної книжки заявника, вона з народження знаходилась на обліку у лікаря за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Таким чином суд вважає доведеним факт проживання заявника за адресою: [ADDRESS] з моменту народження по теперішній час. На підставі викладеного,

Outcome: approved