Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

Представник АТ «ПУМБ» звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 грудня 2021 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1002046271101, на підставі якого відповідачу видано кредит у сумі 300 000 грн. Зазначає, що відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, а тому станом на 31березня 2024 року у нього перед банком виникла заборгованість в розмірі 414\~450,70 грн., яка складається з: 299\~999,48 грн. - заборгованості за кредитом; 58,32 грн. - заборгованості за процентами; 114\~392,90 грн. - заборгованості за комісією. Посилається на те, що банком було направлено письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на його адресу, однак у наданий строк заборгованість не була погашена. У зв`язку з вищезазначеним представник позивача звернулась до суду з цією позовною заявою в якій просила стягнути з відповідача на користь АТ «ПУМБ» заборгованість в сумі 414\~450,70 грн., а також витрати зі сплати судового збору в сумі 4\~973,41 грн. Розпорядженням Верховного Суду від 06 березня 2022 року за № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ саме Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області на Ленінський районний суд м. Дніпропетровська. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своїй позовній заяві просила суд розглядати справу за відсутності їх представника, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча відповідно до ст. 130 ЦПК України про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, заперечень проти позову суду не представив, а тому суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення. 16 липня 2024 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутності учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. При цьому, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із вимогами статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що факт укладення кредитного договору 16 грудня 2021 року між сторонами у справі підтверджується копією заяви №1002046271101 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за якою АТ «ПУМБ» надав [PERSON] кредит в сумі 300 000 грн. на строк 36 місяців, зі сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,99%, розміром процентної ставки 0,010% річних, разовою комісією 0,00% та 0,00 грн. (а. с. 11-12). Також відповідно до заяви №1002046271101 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 16 грудня 2021 року, відповідач погодився з її умовами, про що свідчить наявність його власноручного підпису в заяві. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 16 грудня 2021 року також було підписано паспорт споживчого кредиту (а. с. 13). Крім того, отримання [PERSON] кредитних коштів за договором №1002046271101 від 16 грудня 2021 року в розмірі 300 000 грн. підтверджується платіжною інструкцією №TR.54576086.77532.8810 від 16 грудня 2021 року (а. с. 24). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №1002046271101 від 16 грудня 2021 року та виписок з особового рахунку загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 31 березня 2024 року складає 414\~450,70 грн. та складається з заборгованості по сумі кредиту 299\~999,48 грн., заборгованості по процентам 58,32 грн., заборгованості по комісії 114\~392,90 грн. Матеріалами справи також підтверджено, що на адресу [PERSON] банком надіслано письмову вимогу (повідомлення) №КНО-44.2.2/196 від 31 березня 2024 року, в якому міститься вимога про сплату заборгованості у сумі 414\~450,70 грн. за кредитним договором №1002046271101 від 16 грудня 2021 року. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із частиною 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Статтями 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором №1002046271101 від 16 грудня 2021 року виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі 300 000 грн., але взятих на себе зобов`язань за кредитним договором відповідач не виконав, у зв`язку з чим станом на 31березня 2024 року в нього виникла заборгованість перед банком в розмірі 414\~450,70 грн., яка складається з заборгованості по сумі кредиту 299\~999,48 грн., заборгованості по процентам 58,32 грн., заборгованості по комісії 114\~392,90 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості та вважає його достовірним, оскільки доказів виконання [PERSON] боргових зобов`язань перед позивачем суду не надано, а також відповідачемне спростовано у встановленому законом порядку вищезазначений розрахунок. Отже, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов висновку, що позовна заява АТ «ПУМБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі і з відповідача на користь АТ «ПУМБ» підлягає стягненню сума заборгованості в загальному розмірі 414\~450,70 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги задоволення позовних вимог у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 4\~973,41 грн.

Outcome: approved