Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

27.02.2024 року представник ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулася в суд із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку суброгації. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 21734 грн. 00 коп. завданої шкоди, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн. 00 коп. В судове засідання представник позивача не прибула, натомість надіслала на електронну адресу суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі і просить їх задоволити, а також не заперечує щодо заочного розгляду даної справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією. Крім того, про час і місце слухання справи відповідач повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутність на адресу суду не надходило. Враховуючи наведене, зі згоди сторони позивача, згідно ухвали від 05.07.2024 року про розгляд вказаної справи в порядку заочного розгляду, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст.77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За змістом ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). В судовому засіданні встановлено, що 24.02.2021 року між ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ТзОВ «Депром» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) №06/107-68-005232/21, за яким був застрахований автомобіль марки «Renault Dokker», реєстраційний номер [NUMBER] . Строк дії даного договору страхування: 27.02.2021року - 26.02.2022 року. Як з`ясовано судом, 03.03.2021 року в с.Пнів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, по вул.Мойсейовича сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля «Renault Dokker», реєстраційний номер [NUMBER] та колісного трактора (мотоблока) марки «Зубр», без реєстраційного номера, під керуванням [PERSON] . Вказана ДТП відбулася в результаті порушення [PERSON] , тобто відповідачем по даній справі, ПДР України, що підтверджується постановою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.03.2021 року у справі №348/580/21, яка (постанова) 09.04.2021 року набрала законної сили (а.с.15, 16). Згідно Ремонтної калькуляції №21-0398788 від 10.03.2021 року та відповідно до умов договору страхування (п.п.10, 11, 12 Договору), розмір страхового відшкодування за пошкодження застрахованого автомобіля «Renault Dokker», реєстраційний номер [NUMBER] склав 21734 грн. 64 коп. Судом перевірено, що на виконання умов договору страхування та згідно заяви-погодження на виплату страхового відшкодування від 15.03.2021 року ТзОВ «Депром», ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснило виплату страхового відшкодування по даному випадку в розмірі 21734 грн. 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № ЗР026347 від 18.03.2021 року. Суд звертає увагу, що відповідно до ст.27 ЗУ «Про страхування» (ст.208 в новій редакції даного Закону), до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. До страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки (ст.108 в новій редакції ЗУ «Про страхування»). Крім того, як визначено ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ст.1187ЦК України). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою (ч.1 ст.1188 ЦК України). Крім того, згідно п.70 Висновків про правильне застосування норм права Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.18 р. у справі №755/18006/15-ц, згідно зі статтями 993 ЦК України, та 27 ЗУ "Про страхування", до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора; до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Отже, з урахуванням вищевикладеного, до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» перейшло право вимоги до особи, винної у скоєнні зазначеної ДТП, про відшкодування заподіяної шкоди у розмірі 21734 грн. 00 коп. В зв`язку з наведеним, 15.07.2021 року позивачем було направлено на адресу останнього претензію щодо добровільної сплати коштів в розмірі 21734 грн. 00 коп., проте станом на момент звернення до суду із даним позовом, кошти на рахунок позивача не надходили. Вирішуючи даний спір по суті, суд констатує, що відповідно до ст.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно до п.1.4 ст.1 вказаного Закону, особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Статтею 6 даного Закону визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Частиною 1 ст.22 зазначеного Закону закріплено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У відповідності до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Також, як закріплено в ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог ч.6\~ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з висновками Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05.09.2019 року у справі №234/16272/15-ц, «Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі». Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент скоєння ДТП не була застрахована за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в жодній страховій компанії. Отже, в даному випадку деліктні відносини не поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому боржником у даному деліктному зобов`язанні виступає саме заподіювач шкоди, яким являється відповідач. Як зазначено вище, згідно постанови судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 29.03.2021 року, яка 09.04.2021 року набрала законної сили, особою, винною у скоєнні даної ДТП, внаслідок якої було пошкоджено застрахований позивачем автомобіль марки «Renault Dokker», реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] , тобто відповідач по даній справі. Зі змісту ст.12\~ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребовуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом, однак встановлені в ході судового розгляду обставини по даній справі, не спростовано відповідачем, оскільки останній будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не прибув та не повідомив про прични своєї неявки. Таким чином, враховуючи вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» підлягає до задоволення. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі до суду позову про відшкодування шкоди в порядку суброгації в розмірі 21734 грн. 00 коп. сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп., згідно платіжної інструкції №ЗР019117 від 20.02.2024 року (а.с.3). Отже, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», з відповідача в користь позивача слід стягнути 3028 грн. 00 коп. сплаченого судового збору. На підставі викладеного, ЗУ «Про страхування», ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.993, 1166, 1187, 1191 ЦК України,

Outcome: approved