Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.10.2023 року звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до Управління майном комунальної власності міста, територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради про встановлення факту проживання на правових підставах та визнання права користування жилим приміщенням. Посилався на те, що розпорядженням №34 від 29.08.2006 року виданим Комунальним підприємством «Полтавська бавовно прядильна фабрика» надано для проживання [PERSON] кімнату [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту від 06.07.2023 року в користуванні позивача знаходиться кімната [ADDRESS] загальною площею 16,0 кв.м., у складі: кімната пл..16,0 кв.м. Згідно довідки КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради №1059 від 11.05.2023 року [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , із 29.08.2006 року, номер кімнати не вказано. Вказував, що рішенням 21 сесії Полтавської міської ради 8-го скликання від 23.12.2022 року залишено цілісні майнові комплекси будинків за адресами: [ADDRESS] та [ADDRESS] у статусі « [PERSON] », дозволити приватизацію їх жилих та допоміжних приміщень. Посилався на те, що він підтримує чистоту та порядок, проводить поточні ремонти та сплачує комунальні послуги. По питанню приватизації кімнати він звертався до управління майном комунальної власності міста, де йому повідомили про неможливість вчинення відповідних дій, оскільки в його паспорті громадянина України відсутні відомості, що він був зареєстрований саме у кімнаті № [NUMBER] . Крім того, в управлінні майном відсутні відомості про видання спеціального ордеру на кімнату № [NUMBER] в гуртожитку по [ADDRESS] . Просив суд встановити факт фактичного проживання та реєстрації місця проживання на законних підставах в кімнаті [ADDRESS] [PERSON] , із 29.08.2006 року. Визнати право користування на законних підставах житловим приміщенням кімнатою [ADDRESS] загальною площею 16,0 кв.м., у складі: кімната пл.16,0 кв.м. за [PERSON] із 29.08.2006 року. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 31.10.2023 року у справі відкрито провадження та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 09.11.2023 року до суду від відповідача Управління майном комунальної власності міста надійшов відзив на позовну заяву. Зазначив, що управління майном комунальної власності міста є виконавчим органом Полтавської міської ради і створене для реалізації державної та регіональної політики у сфері управління майном, що є власністю Полтавської міської територіальної громади, та у сфері житлового законодавства. При цьому, право комунальної власності належить Полтавській міській територіальній громаді в особі Полтавської міської ради. Управління майном комунальної власності міста діє виключно в межах закону і жодними своїми діями чи бездіяльністю не створювало порушення, невизнання чи оспорювання прав позивача, в тому числі і права на приватизацію житла. У вирішенні справи поклались на розсуд суду. У судове засідання позивач не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання відповідач Управління майном комунальної власності міста свого представника не направив, попередньо надав заяву про проведення розгляду справи за відсутності їх представника. У судове засідання відповідач територіальна громада м. Полтави в особі Полтавської міської ради свого представника не направив, попередньо надав заяву про проведення розгляду справи за відсутності їх представника. У судове засідання третя особа Комунальне підприємство «Житлово експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради свого представника не направили, були належним чином повідомлені про дату та місце розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно з рішенням двадцять першої сесії восьмого скликання Полтавської міської ради від 23.12.2022 року « Про надання дозволу на приватизацію жилих та допоміжних приміщень у гуртожитку за адресами: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] », рада вирішила залишити цілісні майнові комплекси будинків за адресами: [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] у статусі «гуртожиток», дозволено приватизацію їх жилих та допоміжних приміщень. Приватизацію жилих та допоміжних приміщень у гуртожитках за адресами: [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] здійснювати у порядку, визначеному діючим законодавством України. Відповідно до\~ст..127\~ЖК України встановлено,\~що для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Для тимчасового проживання осіб, які відбували покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк і потребують поліпшення житлових умов або жила площа яких тимчасово заселена чи яким повернути колишнє жиле приміщення немає можливості, а також осіб, які потребують медичної допомоги у зв`язку із захворюванням на туберкульоз, використовуються спеціальні гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті ради. Згідно з ст..129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Як встановлено судом, позивачу відповідно до розпорядження Комунального підприємства «Полтавська бавовно прядильна фабрика» №34 від 29.08.2006 року надано для проживання кімнату [ADDRESS] . Правомірність поселення позивача до гуртожитку на підставі розпорядження не оспорюється учасниками справи. Позивач [PERSON] у встановленому законом порядку зареєстрував своє постійне місце проживання в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , дата реєстрації 29.08.2006 року, що підтверджується довідкою КП «ЖЕО №2» №1059 від 11.05.2023 року. Вказана адреса є постійним зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача. Статтею 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передбачено, що сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу. Тобто законом передбачено, що під захист підпадають особи, які дотримали певних умов. На осіб, які вселяються у гуртожиток, поширюється процедура реєстрації місця проживання відповідно до вимог Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Як встановлено судом, позивач саме в порядку та на умовах, передбачених нормами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зареєстрував своє постійне місце проживання в гуртожитку по [ADDRESS] . Іншою обставиною, з якою пов`язане право на захист особи відповідно до Закону N 500-VI, є правомірність його проживання в гуртожитку та користування гуртожитком. При цьому Закон N 500-VI не містить визначення "законні підстави". Для вирішення питання, чи на законних підставах позивач мешкає у гуртожитку, суд виходить з загальних норм матеріального права, які регулюють питання вселення у гуртожиток та набуття права користування житловою площею у ньому. Згідно зі\~ст.\~ст.\~128,\~129\~ЖК\~України\~порядок надання\~жилої\~площі\~в гуртожитках\~визначається\~цим\~Кодексом та\~іншими\~актами\~законодавства України. Жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Як встановлено судом, позивач на підставі розпорядження поселений до гуртожитку по [ADDRESS] . Тому має місце проживання позивача в кімнаті № [NUMBER] на законних підставах. Тому суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Необхідно встановити факт фактичного проживання та реєстрації на законних підставах позивача в житловому приміщенні кімнаті [ADDRESS] та визнати за ним право користування на законних підставах відповідним жилим приміщенням.

Outcome: approved