Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

Позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Полтави з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В своєму позові зазначила, що вони з відповідачем з 03 травня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 листопада 2023 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . На теперішній час сторони проживають окремо. Дитина проживає з позивачем. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 20 березня 2024 року справу передано на розгляд за підсудністю до Київського районного суду м. Полтави (а.с.18). Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.24). Заперечення від позивача щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач відзиву на позов не надав. Інші заяви по суті справи або клопотання сторони суду не подавали. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. При цьому посилалась на обставини, викладені в позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи відсутність підстав, передбачених ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, що в засідання не з`явився. Відповідно до положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши позивача, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 03 травня 2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 20 листопада 2023 року у справі №526/2397/23 вказаний шлюб розірвано (а.с. 9-11). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 01 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гадяцького районного управління юстиції у Полтавській області (а.с. 6). Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Вказана обставина підтверджується довідкою №529 від 04 березня 2024 року, виданою КП «ЖЕО №2» ПМР (а.с. 5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини. За вимогами ч.1 ст.183 СК України частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При ухваленні даного рішення та визначенні розміру аліментів судом враховано обставини, передбачені ст.182 СК України. Крім того, при вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, суд бере до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», на час розгляду справи становить 3196 грн.\~ Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Саме такий розмір аліментів має забезпечити право малолітнього [PERSON] на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 18 березня 2024 року дня звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Тому дане рішення необхідно допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов судом задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved