Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ «Брайт Інвестмент», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра», товариство з обмеженою відповідальністю факторингова компанія «Дніпрофінансгруп», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Терлєєв І.М. в якому просила визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 23.06.2021 року, зареєстрований у реєстрі за № 218276 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 23.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. був вчинений виконавчий напис (зареєстрований у реєстрі № 218276) про стягнення з неї на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» заборгованість за кредитним договором №31/10/2007/980-К/121 від 31.10.2007 року, укладеним з ПАТ КБ «Надра» на загальну суму 27\~180,95 гривень. Вважає, що вказаний виконавчий напис нотаріуса вчинений всупереч чинного законодавства України та не підлягає виконанню оскільки нотаріусом не було перевірено безспірності наявної заборгованості (сума заборгованості нарахована поза межами трирічного строку), нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис на підставі представленого кредитного договору та виписки з банківського рахунку, до того ж сам виконавчий напис було вчинено нотаріусом за договором, який не був нотаріально посвідчений. Також просила врахувати, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.12.2011 року з неї на користь ПАТ КБ «Надра» було стягнуто заборгованість за кредитним договором №31/10/2007/980-К/121 від 31.10.2007 року у сумі 19\~031,70 гривень. Вказане рішення набуло чинності та виконано у повному обсязі (постановою державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Хмельницький від 30.07.2019 року виконавче провадження із примусового виконання вказаного рішення суду було закінчено у зв`язку із повним його виконанням). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Подала письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача ТОВ «Брайт Інвестмент» в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового розгляду в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов не подав. Треті особи в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Письмові пояснення щодо поданого позову не подали. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказах та ухвалити у справі заочне рішення. Фактичні обставини встановлені судом. 31.10.2007 року між ПАТ КБ «Надра» і [PERSON] був укладений кредитний договір №31/10/2007/980-К/121 за умовами якого остання отримала кредит у сумі 11\~500,00 гривень на строк до 30.10.2010 року та сплатою відсотків за його користування у розмірі 2,4% на місяць. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05.12.2011 року (справа №2/2218/7680/11) стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за договором кредиту №31/10/2007/980-К/121 від 30.10.2007 року у сумі 19\~031,70 гривень. Вказане рішення набуло чинності та на його підставі 17.01.2012 року Хмельницьким міськрайонним судом був виданий виконавчий лист №2-7680/11. На підставі вказаного виконавчого листа 04.10.2016 року головним державним виконавцем Другого відділу ДВС міста Хмельницького Рибчуком О.І. було відкрито виконавче провадження №52744671. Постановою старшого державного виконавця Другого відділу ДВС міста Хмельницького від 30.07.2019 року виконавче провадження №52744671 було закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із повним виконанням рішення суду. У зв`язку із укладенням шлюбу 19.07.2016 року [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище на « [PERSON] ». 23.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , заборгованість за кредитним договором №31/10/2007/980-К/121 від 31.10.2007 року, укладеним з ПАТ КБ «Надра», яка утворилася за період з 12.01.2019 по 22.06.2021 рік у загальній сумі 27\~130,95 гривень, а також 50,00 гривень за вчинення виконавчого напису. Вказаний виконавчий напис був пред`явлений до примусового виконання та на його підставі приватним виконавцем виконавчого округу Хмельницької області Терлєєвим І.М. відкрито виконавче провадження № 66974121 від 29.09.2021 року. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої Закону України «Про нотаріат» - нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 цього ж Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Пунктом 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно п. 3.2 Глави 16 цього Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Також відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису по кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Як встановлено із матерів справи строк дії договору №31/10/2007/980-К/121 від 31.10.2007 року закінчується 30.10.2010 року, а заборгованість яка стягнута за виконавчим написом нотаріуса виникла з 12.10.2019 року по 22.06.2021 рік, тобто поза межами строку позовної давності. За таких обставин матеріали справи беззаперечно не свідчать про безспірність відповідної заборгованості. Нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису на вказані обставини уваги не звернув, не переконався належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Крім цього, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 126/20084/41, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 року № 662 в частині, а саме: п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості." Згідно з п. 10.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Оспорюваний виконавчий напис стосується стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором №31/10/2007/980-К/121 від 31.10.2007 року, який не є нотаріально посвідченим. Також суд звертає свою увагу на те, що питання стягнення з позивачки заборгованості за кредитним договором №31/10/2007/980-К/121 від 31.10.2007 року, в тому числі тіла кредиту, нарахованих процентів було предметом судового спору та з цього приводу Хмельницьким міськрайонним судом було ухвалено рішення від 05.12.2011 року у справі №2-2218/7680/11. Таким чином, встановлено, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис з порушення вимог чинного на момент вчинення виконавчого напису законодавства. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та визнання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку\~із задоволенням\~позову в\~повному обсязі,\~з відповідача\~на користь\~позивача підлягає\~стягненню сплачений\~ним судовий\~збір в\~сумі 1211,20\~грн. за подання позову.

Outcome: approved