Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

27.03.2024 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою поданою через представника-адвоката Янковського Я.О. до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 27 січня 1996 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що 27 січня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Пологівського району, зроблено відповідний актовий запис за №8. Далі в позові зазначила, що від вказаного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. З позову слідує, що спільне життя з відповідачем не склалося, стосунки між ними погіршились з 2019 року, в кінцевому результаті привели до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, та сім`ю. На даний час ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за глибоким переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Далі в позові зазначила, що в квітні 2022 року, через військову агресію РФ, позивач разом з дитиною виїхала до Німеччини. Повертатись найближчим часом не планує. За останньою інформацією позивачки відповідач вже створив нову сім`ю в Україні. Шлюб носить формальний характер. Проживання однією сім`єю є неможливим, подальше спільне життя та збереження подружніх відносин суперечать їх інтересам. Спору щодо поділу майна не має. В результаті позивач прийшла до висновку, що поновлення шлюбних відносин між нею та відповідачем неможливе, почуття кохання втрачено. Прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 27 січня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Пологівського району, актовий запис за №8. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про час і місце його проведення повідомлені належним чином. 22.05.2024 представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, відзиву на позов, заяв про відкладення розгляду справи чи надання подружжю строку для примирення до суду не надавав. Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. У зв`язку з чим, на підставі ст.\~247,\~280,\~281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 27 січня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Пологівського району, гр. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, про що 27 січня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Пологівського району, зроблено відповідний актовий запис за №8. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.8). З позову встановлено, що сторони не мають неповнолітніх дітей. При цьому, в добровільному порядку не дійшли згоди щодо розірвання шлюбу через органи РАЦСу. З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між сторонами припинилися з квітня 2022 року. На теперішній час, відносин, які притаманні подружжю, сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, фактично мешкають за різними адресами. На час розгляду справи, сторони не намагаються зберегти сім`ю. Відповідач, зазначені обставини у справі не оспорював, відзиву на позов не надавав. Відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, не клопотали про надання строку для примирення, відповідних заяв не надавали. За такої сукупності обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя. Тому, за таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Так, відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не клопотала про відновлення їй дошлюбного прізвища. Згідно з ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В позові позивач питання щодо стягнення на її користь судових витрат не порушувала. Натомість зазначила, що просить судові витрати залишити за нею. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч.4 ст.268 ЦПК України. Згідно ч.5 ст.272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Outcome: approved