Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

На підставі частини 6 статті 259 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) в судовому засіданні 09 липня 2024 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. 12 липня 2021 року позивач [PERSON] з урахуванням уточнених позовних вимог звернувся до суду із вказаним позовом, в якому посилався на те, що він згідно наказу №6 від 24 січня 2020 року був зарахований по переводу на 0,5 ставки лікаря-стоматолога-терапевта у КНП СМР «Стоматологічна поліклініка». 25 серпня 2021 року позивач був звільнений із займаної посади. Про дійсний розмір заробітної плати позивач дізнався із копії штатних розписів та тарифікаційного списку, які були надані його представнику на адвокатський запит. Вважає, що з липня 2020 року по серпень 2020 року розмір його посадового окладу складав 2386 грн. 00 коп., а розмір надбавки за тривалість безперервної роботи (понад 5 років - 30% посадового окладу) 715 грн. 80 коп., що в цілому становить 3101 грн. 80 коп. на місяць; з 01 вересня 2020 року по 31 грудня 2020 року розмір його посадового окладу складав 2525 грн. 50 коп., а розмір надбавки за тривалість безперервної роботи 757 грн. 65 коп., що в цілому становить 3283 грн. 15 коп. на місяць; з січня 2021 року по серпень 2021 року розмір його посадового окладу складав 3030 грн. 50 коп., а розмір надбавки за тривалість безперервної роботи 909 грн. 15 коп., що в цілому становить 3939 грн. 20 коп. на місяць. Натомість, відповідачем за період з липня 2020 р. по квітень 2021 р. включно не проведено йому жодної виплати заробітної плати, а з травня по серпень 2021 року виплата була здійснена лише частково, що підтверджується довідкою про доходи від 13 жовтня 2021 року. (15808 грн. 87 коп.). Разом з тим, за розрахунками позивача сукупний дохід за період з травня по серпень 2021 року повинен становити 19696 грн. 00 коп., що, на його переконання, доводить факт заборгованості відповідача перед ним за вказаний період. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 липня 2021 року дану справу передано судді Карнасевич Г.І. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження на певну дату. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 грудня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на певну дату. На підставі розпорядження керівника апарату Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06 липня 2023 року №12 було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] з посади та головуючим суддею у справі визначено суддю Кущ Т.М.. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 02 січня 2024 року цивільну справу прийнято суддею Кущ Т.М. до свого провадження та призначено судовий розгляд справи по суті спочатку на 20 березня 2024 року, який не відбувся через перебування головуючого судді на лікарняному. В подальшому судовий розгляд справи було призначено на 13 червня 2024 року та відкладено на 09 липня 2024 року. 03 грудня 2021 року представником відповідача [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому остання просила відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі за їх безпідставністю, так як заборгованість по заробітній платі у відповідача перед позивачем за період з 01 липня 2020 року до 01 травня 2021 року відсутня, оскільки в КНП СМР «Стоматологічна поліклініка» відсутні первинні документи з інформацією про нарахування заробітної плати працівникам, в тому числі [PERSON] , та документи фінансової звітності з інформацією про нарахування заробітної плати працівникам, що підтверджується інформацією ГУ ДПС у Львівській області від 22 липня 2021 року та ГУ ПФУ у Львівській області від 27 липня 2021 року. Довідку №174 від 23 квітня 2021 року вважає неналежним та недостовірним доказом. На письмову заяву [PERSON] від 14 червня 2021 року про надання довідки про заробітну плату за весь період роботи та інших документів відповідачем було надано письмову відповідь 14 липня 2021 року та 20 серпня 2021 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав первинний позов, в якому просив стягнути з КНП СМР «Стоматологічна поліклініка» невиплачену заробітну плату в сумі 18470 грн. 20 коп. за період з серпня 2020 року по червень 2021 року, відмовившись при цьому від уточнених позовних вимог. Представник відповідача КНП СМР «Стоматологічна поліклініка» Добрянський І.І. проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Крім того, зазначив, що на даний час ліквідація підприємства не завершена, ліквідаційний та проміжний ліквідаційний баланс не складався, відповідач фактично майна не має (наявне майно малої вартості). Оголошення про ліквідацію підприємства було надруковано на сайті Самбірської міської ради Львівської області та в газеті «Голос Самбірщини» №17 від 14 травня 2021 року. Також вказав як на підставу у відмові в задоволенні позову на ту обставину, що позивач звернувся до суду не у спосіб, визначений ст.112 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), відтак прохав в задоволенні позову відмовити. Представник залученої судом до участі в даній цивільній справі в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, комісії з припинення (ліквідації) юридичної особи КНП СМР «Стоматологічна поліклініка», [PERSON] повністю погодилась із доводами представника відповідача, надавши судові відповідні пояснення, вважала, що підстави для задоволення позову відсутні. Суд, заслухавши позицію позивача, представників відповідача та третьої особи, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положень частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Згідно наказу КНП СМР «Стоматологічна поліклініка» №6 від 24 січня 2020 року [PERSON] був зарахований по переводу на 0,5 ставки лікаря-стоматолога-терапевта у КНП СМР «Стоматологічна поліклініка». Також встановлено, що наказом №38 (п.п.1.2) від 25 серпня 2021 року позивач був звільнений із займаної посади у зв`язку з ліквідацією підприємства на підставі п.1 ст.40 Кодексу Законів про працю України (далі - КЗпП України). Наведене підтверджено копією трудової книжки та витягом з наказу №38 від 25 серпня 2021 року. Згідно довідки про доходи від 23 квітня 2021 року за №174, виданої керівником КНП СМР «Стоматологічна поліклініка» [PERSON] та підписаною головним бухгалтером цього підприємства [PERSON] , за період липень 2020 року березень 2021 року [PERSON] нараховано 18470 грн. 20 коп. заробітної плати. Із довідки про доходи від 04 жовтня 2021 року, виданої головою комісії з припинення (ліквідації) юридичної особи КНП СМР «Стоматологічна поліклініка» [PERSON] , відомо, що позивачу за період з 01 травня 2021 року по 25 серпня 2021 року нараховано 15808 грн. 87 коп.. Аналізуючи вищевикладене, судом встановлено, що при звільненні позивача з роботи між позивачем та роботодавцем виник спір щодо невиплаченої заробітної плати та її розміру. Згідно ст.21 КЗпП України за трудовим договором працівнику гарантується право на отримання заробітної плати (оплати праці) за виконану трудову функцію та інші трудові обов`язки. Відповідно до ст.116 КЗпП України\~передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Конституційний Суд України в Рішенні від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень\~ст.233 КЗпП України у\~взаємозв`язку з положеннями статей\~117,237\~цього\~Кодексу роз`яснив, що за\~ст.47 КЗпП\~України роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в\~ст.116\~КЗпП України, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Гарантованим способом захистити своє право на отримання заробітної плати є звернення до суду. Так, звернення до суду можливе у порядку наказного провадження, якщо працівник вимагає стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, або позовного провадження, якщо наявний спір щодо розміру заборгованості з виплати зарплати та/або права на її отримання. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами\~\~або договором\~\~( ч.1\~ст.5 ЦПК України). Стаття15 ЦК України\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Звертаючись до суду з вказаним позовом\~\~позивач посилався на порушене його право відповідачем щодо виплати йому невиплаченої заробітної плати. В підтвердження своїх позовних вимог розмір заборгованості (невиплаченої) по заробітній платі розрахований ним самим та який заперечується відповідачем. Зі змісту ч.2\~ст.16 ЦК України\~вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень стст.55,124 Конституції України\~та\~ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення\~Конституції України\~та Конвенції мають вищу юридичну силу (стст.8,9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема\~ст.16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.\~\~ Як вбачається з матеріалів справи, 06 травня 2021 року Самбірською міською радою Львівської області було прийнято рішення №7 «Про припинення юридичної особи КНП СМР «Стоматологічна поліклініка», яким вирішено припинити юридичну особу - КНП СМР «Стоматологічна поліклініка» шляхом його ліквідації; встановлено строк для заявлення кредиторами вимог до підприємства, що припиняється 2 місяці з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення закладу; утворено комісію з припинення (ліквідації) юридичної особи - КНП СМР «Стоматологічна поліклініка» з покладенням визначених цим рішенням обов`язків. Відповідно до п.1 Статуту КНП СМР «Стоматологічна поліклініка» (далі - Статут) - підприємство засноване на власності територіальної громади м. Самбора і є комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає кваліфіковану спеціалізовану стоматологічну медичну допомогу та здійснює господарську некомерційну діяльність, спрямовану на досягнення соціальних та інших результатів у сфері охорони здоров`я, без мети одержання прибутку, а також приймає участь у виконанні державних та місцевих програм у сфері охорони здоров`я в установленому порядку (п.п.1.1); підприємство створене відповідно до рішення Самбірської міської ради від 15 жовтня 2019 року №15 відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (п.п.1.2); підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним Засновнику (п.п.1.6). Пунктом 11 Статуту передбачено, що припинення діяльності підприємства здійснюється шляхом ліквідації або його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) за рішенням засновника, а у випадках передбачених законодавством України, за рішенням суду (п.п.11.1); ліквідація здійснюється ліквідаційною комісією, яка створюється засновником або за рішенням суду (п.п.11.3). Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №141600241981 від 13 серпня 2021 року наявний запис 1004161100007002419 від 11 травня 2021 року про внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи (КНП СМР «Стоматологічна поліклініка») в результаті її ліквідації; перебування в стані припинення та відомості про комісію з припинення ( [PERSON] - ліквідатор). За ч.3\~ст.105 ЦК України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього\~Кодексу\~призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється (в даному випадку це строк з 11 травня 2021 року по 12 липня 2021 року - відомості ЄДРПОУ). Відповідно ч.6\~ст.105 ЦК України, кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків,\~\~зборів,\~єдиного\~внеску\~на\~загальнообов`язкове\~\~державне\~соціальне\~\~ страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора. Надавши оцінку\~представленим позивачем\~доказам,\~суд прийшов\~до висновку,\~що [PERSON] \~не надано\~належні та\~допустимі докази\~звернення його\~як кредитора\~до комісії\~з припинення\~(ліквідації)\~юридичної особи\~ КНП\~СМР «Стоматологічна\~поліклініка» із\~заявою про\~включення його\~грошових вимог\~до реєстру\~вимог кредиторів\~з дотриманням\~строків,\~встановлених чинним\~цивільним законодавством,\~оскільки заява\~позивача від\~14\~червня 2021\~року стосується\~лише питання\~щодо надання\~довідки про\~заробітну плату\~за період\~роботи позивача\~в КНП СМР «Стоматологічна поліклініка» з 28 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року та з 01 січня 2021 року по момент звернення, а також питання надання копій документів. Крім цього, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів письмової відмови комісії з припинення (ліквідації) юридичної особи КНП СМР «Стоматологічна поліклініка» у задоволенні його вимог як кредитора або ухилення від їх розгляду. Листи комісії з припинення (ліквідації) юридичної особи КНП СМР «Стоматологічна поліклініка» від 14 липня 2021 року за №271 та від 20 серпня 2021 року за №350, які за своїм змістом є відповіддю на вище проаналізоване звернення позивача від 14 червня 2021 року, даних висновків суду не спростовують. Пунктом першим частини першої статті 110 ЦК України встановлено, що юридична особа ліквідується, окремо, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами. Відповідно до ч.8\~ст.111 ЦК України,\~ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи. Так,\~статтею 112 ЦК України\~встановлено, що у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом; 2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності; 3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов`язкових платежів); 4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги. Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги. У разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи. Так, вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно. Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними. Відтак, з часу початку процедури ліквідації юридичної особи порядок задоволення кредиторами своїх вимог (погашення заборгованості) має певні особливості, встановлені вищенаведеними нормами законодавства, які є спеціальними для регулювання цих правовідносин. Беручи до уваги, що відповідач з 11 травня 2021 року перебуває у процедурі припинення, кредиторські вимоги позивачем мали заявлятися до ліквідаційної комісії для включення їх до проміжного ліквідаційного балансу, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор мав право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав би дізнатися про таку відмову, звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії (юридичної особи в особі ліквідаційної комісії), як зазначено у частині третій\~статті 112 ЦК України, про включення кредиторських вимог до проміжного ліквідаційного балансу. Згідно довідки №1 від 17 січня 2023 року, виданої головою комісії з припинення (ліквідації) юридичної особи КНП СМР «Стоматологічна поліклініка» [PERSON] , проміжний та ліквідаційний баланс КНП СМР «Стоматологічна поліклініка» не затверджено; підприємство знаходиться в стані припинення, шляхом ліквідації; процедура ліквідації триває. У випадку коли вимоги кредитора, будуть заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, вони мають задовольнятися з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно. Так, примусове стягнення спірної заборгованості з відповідача призведе до порушення порядку черговості задоволення вимог кредиторів, встановленої\~ст.112 ЦК України, та порушення законодавчо встановленої процедури заявлення та задоволення таких кредиторських вимог у процедурі ліквідації. Враховуючи характер спірних правовідносин, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права, обравши неналежний спосіб захисту. Невірно обраний позивачем спосіб захисту є підставою для відмови у позові. Дана правова позиція узгоджується із висновками, викладеними\~\~в постанові Великої\~\~Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №487/3335/13-ц та постановах Верховного Суду від 02 вересня 2019 року у справі №922/416/19;\~від 11 квітня 2019 року у справі №761/39536/16-ц; від 03 травня 2018 року у справі №924/478/16 та від 26 липня 2018 року у справі №910/18289/16. Згідно частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що у задоволенні позову в цілому слід відмовити за безпідставністю. Згідно із\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а в разі відмови в позові покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed