Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

Зміст позовних вимог У червні 2024 року [PERSON] , через представника - адвоката Скопич Марину Сергіївну, звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що створити міцну сім`ю сторони не змогли, шлюб виявився невдалим. Причиною цього стало те, що у сторін абсолютно протилежні, психологічно несумісні характери, а також різні погляди на сімейне життя. З різних питань сімейного життя вони не могли знайти згоди. У сім`ї немає порозуміння. З часом позивачу стало зрозуміло, що вона втратила почуття до відповідача. На даний час сторони не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, проживають за різними адресами. Тому позивач твердо вирішила розірвати шлюб, оскільки розуміє, що він існує формально. Рішення позивачки щодо розірвання шлюбу глибоко обдумане та остаточне, а тому надавати термін для примирення є недоцільним. Рух справи Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 17 червня 2024 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні представниця позивачки просила задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб, відповідач - не заперечував щодо розірвання шлюбу. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 102, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 01.02.2005. Сторони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Норми права та мотиви суду Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення є неможливим. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved