Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

У травні 2024 року позивачка звернулася до суду з позовом до ТОВ «Максимал-Агро» про повернення земельної ділянки, в якому просила зобов`язати відповідача повернути їй належну на праві власності земельну ділянку, кадастровий номер 1223584000:01:001:0480 площею 5,8442 га, яка знаходиться на території Вербківської (Кочережківської) сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, та скасувати державну реєстрацію договору оренди вищезазначеної земельної ділянки. А також стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позов обґрунтовано тим, що позивачці на праві власності належить земельна ділянка площею 5,8442 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З державного реєстру речових прав на майно та реєстру прав власності позивачці стало відомо, що її земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ «Максимал-Агро» на підставі договору оренди землі від №84-05/21 від 05.05.2021 року, проте позивачка не має жодного відношення до укладання зазначеного договору з відповідачем та не підписувала його. Тобто відповідач без згоди позивачки зареєстрував договір, який позивачка не підписувала. У зв`язку з цим позивачка була вимушена звернутися до суду із позовом. Ухвалою суду від 30 травня 2024 року провадження у справі відкрито та постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження а також зобов`язано відповідача надати суду оригінал оспорюваного договору оренди. Ухвалою суду від 03 липня 2024 року на відповідача було накладено штраф за невиконання ухвали суду та повторно зобов`язано надати суду оригінал оспорюваного договору оренди. Позивач в судове засідання не з`явився. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю за наступних підстав. Судом встановлено, що позивачці на праві власності належить земельна ділянка, площею 5,8442 га, яка розташована на території Вербківської (Кочережківської) сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, цільове призначення - для ведення ТСВ, кадастровий номер - 1223584000:01:001:0480 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 14.11.2007 року. Вказане підтверджується копією державного акту про право власності та відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У свою чергу згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що [PERSON] передала вказану вище земельну ділянку ТОВ «Максимал-Агро» строком на 10 років на підставі договору оренди земельної ділянки №84-05/21 від 05.05.2021 року. Проте, в своєму позові позивачка зазначила, що жодного договору оренди з відповідачем не підписувала та на підтвердження своїх доводів просила призначити почеркознавчу експертизу підпису. На повторну вимогу суду надати оригінал спірного договору оренди земельної ділянки від 05.05.2021 року відповідач нічого не надав та не надіслав жодних пояснень. Враховуючи те, що відповідачем не було надано предмет дослідження, судом не було задоволено клопотання про призначення експертизи. Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст.203 ЦК України, до загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, є, те, що: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що доказів про укладення спірного договору оренди земельної ділянки №84-05/21 від 05 травня 2021 року відповідач не надав, а отже не доведено суду сам факт існування спірного договору оренди та його умов. Отже, враховуючи зазначене вище, суд вважає за необхідне визнати факт відсутності укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 1223584000:01:001:0480. За таких обставин, оскільки судом було встановлено факт неукладення спірного договору оренди, відомості про який були внесені до державного реєстру, суд вважає що вимоги про скасування реєстрації такого договору та повернення земельної ділянки є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Outcome: approved