Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 12242 від 11.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» заборгованості в сумі 12 485 грн. В обґрунтування позову вказано, що виконавчий напис є незаконним, необґрунтованим, вчинений з грубим порушенням норм законодавства та є таким, що не підлягає виконанню. Позивач не отримував вимоги про погашення заборгованості, виконавчий напис виданий за відсутності доказів безспірності заявленої вимоги. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 19.01.2024 ухвалою суду повернуто заяву [PERSON] про забезпечення позову. 19.01.2024 ухвалою судді звільнено [PERSON] від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви, відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, копії ухвали надіслані учасникам справи. 04.03.2024 на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача -\~ директора Ґедзь О.В., про врегулювання спору за участю судді. 04.03.2024 на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача - директора Ґедзь О.В., про визнання позовних вимог в часині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, з проханням стягнути з відповідача судовий збір за подання позову в розмірі 537 грн. та у разі подання заяви про забезпечення позову в розмірі 268,40 грн. В матеріалах справи містяться відомості про доставку учасникам справи надісланих судом електронних документів, а також зворотні поштові повідомлення про отримання відповідачем та приватним виконавцем надісланих судом поштових документів. Надісланий судом на адресу приватного нотаріуса пакет документів повернувся неврученим адресату з довідкою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Будь-яких інших заяв/клопотань на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 30.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Євгеном Михайловичем видано виконавчий напис № 12242, яким запропоновано стягнути з [PERSON] , дата народження [INFO] , реєстраційний номер картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації та проживання: [ADDRESS] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» заборгованість за кредитним договором №1-20190126-69357 від 26.01.2019 укладеним між первісним кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Бізнес Капітал» та [PERSON] У виконавчому написі наведений період заборгованості з 29.07.2019 по 11.03.2021. Сума заборгованості складає 12 485 грн., що складається: 3 000\~ грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9 435 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами і комісією. За вчинення виконавчого напису запропоновано стягнути 50 грн., загальна сума до стягнення становить 12 485 грн. 30.10.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича відкрито виконавче провадження № 67324399 на підставі оскаржуваного виконавчого напису. Крім цього, 13.11.2021 в межах виконавчого провадження прийнято постанову про арешт коштів боржника.\~ При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з п. 1.1 Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 Порядку передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється КМУ. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 ЗУ «Про нотаріат). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). В матеріалах справи відсутні документи, що були підставою для видачі нотаріусом виконавчого напису, зокрема і сам кредитний договір, що виключає можливість перевірити безспірність складових частин заборгованості на час видачі виконавчого напису. Також суд враховує, що у пункті 83 постанови від 21.09.2021 по справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок: «Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса». Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу позовних вимог, з урахуванням засад законності, розумності і справедливості, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної вимоги позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 201 ЦПК України врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті. Суд вважає таким, що не підлягає задоволенню клопотання представника відповідача про врегулювання спору за участю судді, оскільки таке волевиявлення відсутнє з боку позивача, при цьому вказане клопотання суперечить заяві відповідача про визнання позову та стягнення з відповідача 50% судового збору. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць з 1 січня 2023 року становить 2 684 гривень. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви, тому згідно з вимогами ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави 50 відсотків судового збору, який мав бути сплаченим за подання позовної заяви (1 073,60 грн.), тобто 536,80 грн.

Outcome: approved