Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом у якому посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Рассвет» с. Василівка Кілійського району Одеської області розміром 4,42 га в умовних кадастрових гектарах відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) виданого 20 травня 1996 року серії ОД № 018742 та зареєстрованого 25.05.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 632. Вказаний пай належав [PERSON] , який помер [INFO] , та за життя заповів цей пай чоловіку позивачки [PERSON] . Проте останній за життя не оформив спадкових прав за заповітом після смерті [PERSON] , однак спадщину прийняв. Позивачка спадщину після смерті чоловіка прийняла, проте за зазначених обставин не може її оформити нотаріально. У зв`язку з цим звернувся до суду з вказаним позовом. Просить суд\~встановити факт\~прийняття спадщини за заповітом [PERSON] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , та визнати за позивачкою право власності на зазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надали заяву про проведення розгляду справи без участі представника, позовні вимоги визнали. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті проживав в [ADDRESS] , вказаний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.08.2004. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Рассвет» в с. Василівка Кілійського району Одеської області розміром 4,42 га в умовних кадастрових гектарах відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) виданого 20 травня 1996 року серії ОД № 018742 та зареєстрованого 25.05.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 632, належного померлому. За життя [PERSON] вказану земельну частку (пай) заповів [PERSON] , що підтверджується заповітом від 21.05.2001. Після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався та спадкова справа не заводилась, що підтверджено інформацією зі спадкового реєстру. З акту про встановлення фактів встановлено, що [PERSON] проживав зі спадкодавцем на час його смерті за однією адресою в [ADDRESS] . [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.01.2008. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) члена колективного сільськогосподарського підприємства «Рассвет» в с. Василівка Кілійського району Одеської області розміром 4,42 га в умовних кадастрових гектарах відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) виданого 20 травня 1996 року серії ОД № 018742 та зареєстрованого 25.05.1996 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 632, належного [PERSON] . Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON] та спадщину прийняла, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 24.09.2008, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 24.09.2008, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.10.200). Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1\~ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При вирішенні\~спору про\~спадкування права\~на земельну\~частку (пай)\~основним документом,\~що посвідчує\~таке право,\~є сертифікат про право на земельну частку (пай) (п.11 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"). В позові позивачка просить ухвалити рішення, яким встановити факт прийняття спадщини за заповітом її чоловіком після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Проте, відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Отже, враховуючи, що [PERSON] помер [INFO] , до відносин щодо спадкування слід застосовувати чинний ЦК України від 16 січня 2003 року, норми якого не передбачають встановлення факту прийняття спадщини. Відтак, позовні вимоги щодо встановити факту прийняття спадщини не підлягають задоволенню. Водночас, враховуючи, що чоловік позивачки [PERSON] проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] на час його смерті за однією адресою, що підтверджується матеріалами справи, а отже є таким, який прийняв спадщину в розумінні ч.3 ст. 1268 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.1296 відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.. 1218 ЦК України). Отже,\~спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину проте не оформив спадкових прав на неї, має право на таку спадщину, оскільки нормами ЦК України не встановлено конкретного кінцевого строку для звернення спадкоємця, який прийняв спадщину, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (КЦС ВС у постанові від 27 вересня 2022 року у справі № 199/315/21). Отже слід дійти висновку, що неоформлення прийнятої спадщини унеможливлює лише розпорядження успадкованим майном для спадкоємця, і право на таке майно переходить до інших спадкоємців у разі його смерті за загальними правилами спадкування. У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивачка спадщину після смерті чоловіка прийняла, право на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) дійсно належало чоловіку позивачки за заповітом. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за нею права на спірну земельну частку (пай). На підставі викладеного,

Outcome: partial