Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

[PERSON] зміст позовних вимог. 17.06.2024\~року позивач\~звернулася до\~Тисменицького районного\~суду Івано-Франківської\~області з\~позовною заявою\~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 21.09.1998 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народились: син, який вже досяг повноліття та донька [PERSON] [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок того, що кожен з подружжя має протилежні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, а тому сумісне проживання та збереження сім`ї вважає неможливим, шлюбні відносини між ними припинені, вже більше року шлюб носить формальний характер, сторони проживають окремо. Спору щодо місця проживання дитини між ними немає. Тому просить шлюб між ними розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». ІІ.Стислий виклад позиції учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просить такий задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позов визнає в повному обсязі, просить такий задовольнити. ІІІ.\~ Відомості про рух справи. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 21.06.2024 року відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 10.07.2024 року не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 5 ст.268 ЦПК України зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст.268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. ІV. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження виданим 21.09.1998 року виконкомом Поберезької сільської ради народних депутатів серія [NUMBER] , сторони 21.09.1998 року одружилися, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №10 (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20.09.2010 року Поберезькою сільською радою Тисменицького району Івано-Франківської області, [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] (а.с.6). V.\~Мотиви з яких виходить суд та норми права. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Сімейним кодексом України. Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст.\~104\~Сімейного кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст.\~110\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В порядку ч.2 ст.115\~СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. VІ. Висновки суду Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Суд звертає увагу на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб. Таким чином оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам позивача, то шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 21.09.1998 року у виконкомі Поберезької сільської ради народних депутатів, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №10, слід розірвати. З огляду на зазначене, позов підлягає до задоволення. Водночас суд зазначає, що згідно\~ст. 113 СК України\~вказано, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Здійснивши системний аналіз вищенаведеної норми суд дійшов висновку, що право на вибір прізвища є правом особи, яка його самостійно змінила, що реалізується на власний розсуд відповідною особою. При цьому зміна прізвища фізичної особи здійснюється на підставі її волевиявлення та виключно у порядку, що встановлений\~Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відповідними органами реєстрації актів цивільного стану. Одночасно слід роз`яснити, що відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України суд наділений повноваженнями зазначати про вибір прізвища у рішенні суду про розірвання шлюбу виключно у разі розгляду такої справи в порядку окремого провадження. При розгляді справи в позовному провадженні до компетенції суду вирішення даного питання не відноситься. VІІ. Судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи при поданні позову до суду позивачем сплачено судовий збір у відповідності до п.п.3 п.1 ч.2\~ст.4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» в сумі 1211 грн 20 коп. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить до переконання, що позивачу слід повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 605,60 грн. Відповідно до ст.141\~Цивільного процесуального\~кодексу України з відповідача слід стягнути іншу частину сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 605 грн 60 коп. судового збору. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved