Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

В червні 2024 року [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] \~ звернулася\~ до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про встановлення факту належності особі\~ правовстановлюючого документу та факту родинних відносин, обґрунтовуючи наступним. [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 20 березня 2021 року, про що зроблений актовий запис №763 від 20 березня 2021 року та згідно свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого міським відділом ЗАГС у м. Ірпінь Київської області 19 жовтня 1978 року, про шо зроблений актовий запис №382 від 19 жовтня 1978 року. [PERSON] мав намір прийняти спадщину після померлої матері, однак, приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Корнійчук Антоніною Валеріївною, 24 березня 2021 року відкрито спадкову справу за №20/2021, щодо майна померлої [PERSON] та на звернення [PERSON] надано письму відповідь від 05.03.2024 року №51/02-14, згідно якої, у зв`язку з тим, що в документах, поданих [PERSON] , як спадкоємцем є розбіжності в прізвищах померлої [PERSON] у правовстановлюючих документах на нерухоме майно - [PERSON] , [PERSON] рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом для встановлення факту належності правовстановлюючих документів померлій [PERSON] . Окрім того, свідоцтво про народження [NUMBER] , виданого міським відділом ЗАГС у м. Ірпінь Київської області 19 жовтня 1978 року, про що зроблений актовий запис №382 від 19 жовтня 1978 року було видане із записами на російській мові і після повторної видачі свідоцтва про народження [PERSON] виникла розбіжність у прізвищі померлої [PERSON] - « [PERSON] ». Родинні відносини [PERSON] та його матері [PERSON] підтверджуються актовими записами про народження [PERSON] , його місцем та датою народження, які збігаються у свідоцтві про народження, яке видано 19 жовтня 1978 року, у повторному свідоцтві про народження виданого 26 квітня 2024 року та у витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження. Так, померла [PERSON] , [INFO] , склала заповіт, посвідчений Державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Запісочною О.А., згідно якого [PERSON] , на випадок її смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на, що вона матиме право за законом заповіла [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилось наступне спадкове майно: 11/100 частка житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно Договору дарування частини житлового будинку від 05.12.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Запісочною О.А. та зареєстрованого в реєстрі під №7722; 13/100 частка Житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно Договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 12.11.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Запісочною О.А. та зареєстрованого в реєстрі під № 7186; Квартира загальною площею 52,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно Договору купівлі-продажу квартири від 05.05.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Моцною Д.Г., зареєстрованого в реєстрі під №6-1105; Земельна ділянка, площею 21 кв.м., яка розташована в [ADDRESS] , згідно Договору дарування земельної ділянки від 05 грудня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 7726 та посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Запісочною О.А. Так, у Договорі дарування частини житлового будинку від 05.12.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Запісочною О.А. та зареєстрованого в реєстрі під №7722, у Договорі купівлі-продажу частини житлового будинку від 12.11.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Запісочною О.А. та зареєстрованого в реєстрі під № 7186, у Договорі купівлі -продажу квартири від 05.05.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Моцною Д.Г., зареєстрованого в реєстрі під №6-1105, у Договорі дарування земельної ділянки від 05 грудня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 7726 та посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Запісочною О.А., у Свідоцтві про право на спадщину зареєстрованого за № 1218, від 31.08.2010 року, виданого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Стрельцовою І.М. та у заповіті посвідченого нотаріусом Запісочною О.А., помела [PERSON] зазначена як « [PERSON] ». Згідно експертного висновку №056/744-п від 16 травня 2024 року вбачається, що прізвище [PERSON] (А) українського походження. Його орфографія регулюється стандартами чинними написання українських прізвищ. Субнормативний український запис [PERSON] виник при міжмовних перетвореннях через посередництво російського запису (рос. Ильницкая) й графічно відтворює просторічну вимову цього прізвища, що є типовою девіацією в практиці документування в умовах українсько-російської міжмовної взаємодії. Відповідно до чинних стандартів нормативними українськими записами зазначеного прізвища є [PERSON] / [PERSON] (див. Український правопис, 2019, § 141; [PERSON] , [PERSON] . Власні імена людей. Словник- довідник. К.: Наукова думка, 1996, с. 311-315). З урахуванням зазначеного українські записи прізвища [PERSON] (договір купівлі-продажу квартири, запис [PERSON] ; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, запис [PERSON] ; договір дарування частини житлового будинку, запис [PERSON] ; договір дарування земельної ділянки, запис [PERSON] ; договір купівлі-продажу частини житлового будинку, запис [PERSON] ; заповіт, запис [PERSON] ; свідоцтво про народження (повторно), записи [PERSON] , мати [PERSON] ) й [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) та російський запис ИЛЬНИЦКАЯ (свідоцтво про народження, записи російською мовою [PERSON] , мать [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Тому, просила суд встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON] , [INFO] є сином померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . Встановити юридичний факт належності, померлій [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , наступні документи: Договір дарування частини житлового будинку від 05.12.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Запісочною О.А. та зареєстрованого в реєстрі під № 7722 про дарування [PERSON] 11/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: в [ADDRESS] , Договір купівлі-продажу частини житлового будинку від 12.11.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Запісочною О.А. та зареєстрованого в реєстрі під № 7186 про купівлю [PERSON] 13/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: в [ADDRESS] , Договір купівлі-продажу квартири від 05.05.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Моцною Д.Г., зареєстрованого в реєстрі під №6-1105 про купівлю [PERSON] квартири загальною площею 52,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , Договір дарування земельної ділянки від 05 грудня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 7726 та посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Запісочною О.А. про прийняття у дар [PERSON] земельної ділянки, площею 21 кв.м., яка розташована в [ADDRESS] , Заповіту, виданого 15.06.1995 року та зареєстрованого в реєстрі за №2-3195 про розпорядження [PERSON] відносно свого сина [PERSON] , посвідченого Державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Запісочною О. А. ( а. с. 2-8 ). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2024 року, головуючим суддею визначено Орєхова О.І. (а. с. 34-35) та матеріали передані для розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу. Якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суд відкриває провадження не пізніше наступного дня з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача. Ухвалою судді від 19.06.2024 року [PERSON] , заінтересована особа: приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Корнійчук Антоніна Валеріївна про встановлення факту належності особі\~ правовстановлюючого документу була залишена без руху ( а. с. 39-41 ). 24 червня 2024 року за вх. № 34232 судом отримано заяву та квитанцію про сплату судового збору на виконання ухвали судді від 19.06.2024 року ( а. с. 43 ). Ухвалою судді від 26 червня 2024 року постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Корнійчук Антоніна Валеріївна про встановлення факту належності особі\~ правовстановлюючого документу та факту родинних відносин. Постановлено проводити розгляд справи в порядку окремого провадження. Призначено розгляд справи в судове засідання на 10 годину 00 хвилин 23 липня 2024 року ( а. с. 44 ). В судовому засіданні представник заявника [PERSON] , яка діє на підставі довіреності ( а. с. 11 ) підтримали заяву частково, просила суд встановити юридичний факт належності, померлій [PERSON] правовстановлюючі документи стосовно договору дарування частини житлового будинку, договору купівлі-продажу частини житлового будинку, договору дарування\~ земельної ділянки, договору купівлі-продажу квартири, заповіту, надала пояснення аналогічні викладеним в заяві. Стосовно вимог в частині заяви про встановлення факту родинних відносин, не підтримала, просила не розглядати. Заінтересована особа приватний нотаріус Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Корнійчук Антоніна Валеріївна в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином. Неявка учасника справи, який належним чином повідомлений про місце, дату і час судового засідання і від якого не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, не перешкоджає його розгляду. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якому розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом\~ народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого поряду їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що в матеріалах справи свідчить відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , виданого Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) від 20 березня 2021 року ( а. с. 18 ). Згідно наявного в матеріалах справи свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , виданого міським відділом ЗАГС у м. Ірпінь Київської області 19 жовтня 1978 року, про шо зроблений актовий запис № 382 від 19 жовтня 1978 року, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 15 ). До складу спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , входить 11/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: в [ADDRESS] частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: в [ADDRESS] , квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка, яка розташована в [ADDRESS] , що підтверджується наявними в матеріалах справи правовстановлюючими документами, які видані на ім`я [PERSON] \~ ( а. с. 23-29 ). Так, померла [PERSON] , [INFO] , склала заповіт, посвідчений Державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Запісочною О.А., згідно якого, на випадок її смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день її смерті і на, що вона матиме право за законом заповіла [PERSON] ( а. с. 22 ). Встановлено, що в зв`язку з необхідністю оформлення спадкових прав на нерухоме майно, яке відкрилося після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заявник звернувся до нотаріуса, проте, отримав роз`яснення по спадщині від 05 березня 2024 року, в якому нотаріус зазначив, що в документах поданих заявником, як спадкоємцем є розбіжності в прізвищах померлої [PERSON] у правовстановлюючих документах не нерухоме майно, в яких вказано прізвище [PERSON] ( а. с. 14 ). Зазначена обставина перешкоджає заявнику оформити спадкові права, у зв`язку чим, останній вимушений звернутися до суду. Проаналізувавши матеріали справи та наявні у ній документи, суд приходить до висновку, що дійсно в Договорі дарування частини житлового будинку від 05.12.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Запісочною О.А. та зареєстрованого в реєстрі під № 7722 про дарування [PERSON] 11/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: в [ADDRESS] , Договорі купівлі-продажу частини житлового будинку від 12.11.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Запісочною О.А. та зареєстрованого в реєстрі під № 7186 про купівлю [PERSON] 13/100 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: в [ADDRESS] , Договорі купівлі -продажу квартири від 05.05.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Моцною Д.Г., зареєстрованого в реєстрі під № 6-1105 про купівлю [PERSON] квартири загальною площею 52,2 кв.м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , Договорі дарування земельної ділянки від 05 грудня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 7726 та посвідченого державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Київської області Запісочною О.А. про прийняття у дар [PERSON] земельної ділянки, площею 21 кв.м., яка розташована в [ADDRESS] та Заповіту, виданого 15.06.1995 року та зареєстрованого в реєстрі за №2-3195 про розпорядження [PERSON] відносно свого сина [PERSON] , посвідченого Державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Запісочною О.А., прізвище матері заявника записане, як [PERSON] і не збігається із записом прізвища матері заявника в свідоцтві про смерть, що було видано Білоцерківським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ ) від 20 березня 2021 року, де її прізвище зазначене як « [PERSON] , тобто, була допущена помилка в прізвищі. Згідно експертного висновку № 056/744-п від 16 травня 2024 року вбачається, що прізвище [PERSON] (А) українського походження. Його орфографія регулюється стандартами чинними написання українських прізвищ. Субнормативний український запис [PERSON] виник при міжмовних перетвореннях через посередництво російського запису (рос. Ильницкая) й графічно відтворює просторічну вимову цього прізвища, що є типовою девіацією в практиці документування в умовах українсько-російської міжмовної взаємодії. Відповідно до чинних стандартів нормативними українськими записами зазначеного прізвища є [PERSON] / [PERSON] (див. Український правопис, 2019, § 141; [PERSON] , [PERSON] . Власні імена людей. Словник- довідник. К.: Наукова думка, 1996, с. 311-315). З урахуванням зазначеного українські записи прізвища [PERSON] (договір купівлі-продажу квартири, запис [PERSON] ; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, запис [PERSON] ; договір дарування частини житлового будинку, запис [PERSON] ; договір дарування земельної ділянки, запис [PERSON] ; договір купівлі-продажу частини житлового будинку, запис [PERSON] ; заповіт, запис [PERSON] ; свідоцтво про народження (повторно), записи [PERSON] , мати [PERSON] ) й [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) та російський запис ИЛЬНИЦКАЯ (свідоцтво про народження, записи російською мовою [PERSON] , мать [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними ( а. с. 33 ). Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» убачається, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи, що встановлення факту\~ належності правовстановлюючих документів,\~ який просить встановити заявник [PERSON] є юридичним, оскільки від його встановлення залежить\~ виникнення особистих прав заявника, а чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з наступним вирішенням спору про право\~ та встановлення\~ його\~ іншим шляхом неможливе, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню, оскільки під час розгляду спрваи знайшло своє підтвердження того, що дійсно в правовстановлюючих документах та свідоцтві про смерть матері заявника, в її прізвищі допущена помилка та відповдіно має місце розбіжність. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved