Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

АТ «Райффайзен Банк» звернулось із згаданим позовом до відповідачів, в якому прохає стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість яка виникла за кредитним договором №014/19693/74/83862 від 14.06.2007 у сумі 211188,57 грн та понесені судові витрати. Вимоги обґрунтовуються тим, що 14.06.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №014/19693/74/83862, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 19000 доларів США строком до 14.06.2027, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 12,85% річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Позивач стверджує, що всупереч вимогам Кредитного договору та Додаткових угод до нього, Позичальник не виконує взяті на себе договірні зобов`язання: не здійснює щомісячного погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитним коштами, у зв`язку з чим станом на 18.10.2021 заборгованість останнього перед АТ «Райффайзен Банк» за Кредитним договором становить 211188,57 грн, що і стало підставою для звернення до суду із відповідним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 18.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, сторони до суду не з`явились. Від представника позивача надійшла заява в якій остання прохала проводити розгляд справи без її участі, проти ухвалення заочного рішення заперечень не мала. Відповідачі правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористалися, причини неприбуття до суду не повідомили. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у них даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явилися, відзив на позов не подали, а позивач проти такого вирішення справи не заперечував. Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1\~ст. 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наявними у справі доказами підтверджено, що 14.06.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/19693/74/83862, за умовами якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 19000 доларів США строком до 14.06.2027, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог п. 3.2. Кредитного договору, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника. Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених Кредитним договором. Відповідно до п. 5.1. Кредитного договору Позичальник зобов`язався здійснювати погашення Кредиту та процентів щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п. 1.3. цього Договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 14.06.2027 на рахунок, зазначений в п. 4.1. Кредитного договору. Як встановлено у п. 6.5. Кредитного договору Кредитор має право вимагати дострокового погашення Позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання - Позичальником умов цього Договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту, та в інших випадках, передбачених цим Договором. Таке дострокове погашення повинно бути здійснене Позичальником не пізніше 30 календарного дня з дня надіслання Позичальнику відповідного повідомлення від Кредитора з вимогою дострокового погашення. Пунктом 8.1. Кредитного договору передбачено, що при одержанні кредиту Позичальник усвідомлює та гарантує, що умови даного Договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими. Отже, з укладенням Кредитного договору у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах чітко встановленим Графіком погашення кредитної заборгованості. В подальшому 30.05.2018 між Позивачем та [PERSON] укладено додаткову угоду №014/19693/74/83862/81-1/29048 до Кредитного договору №014/19693/74/83862 від 14.06.2007, відповідно до якої сторони вирішили зокрема змінити валюту зобов`язання по кредиту на гривні, встановити відсоткову ставку по кредиту в розмірі 19% та збільшити строк користування кредитом до 30.07.2027. Графік погашення кредиту викладено в новій редакції. 30.05.2018 між Позивачем та [PERSON] укладено додаткову угоду №014/19693/74/83862/81-1/29049 до Кредитного договору №014/19693/74/83862 від 14.06.2007 відповідно до умов якої сторони вирішили зокрема з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України зменшити відсоткову ставку по кредиту до 17% річних. Отже, з укладенням Кредитного договору та додаткових угод до договору у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах чітко встановлених Графіком погашення кредитної заборгованості. Також з розрахунку суми заборгованості та Виписки по рахунку Позичальника вбачається, що станом на 24.01.2024 заборгованість [PERSON] перед АТ «Райффайзен Банк» за Кредитним договором становить 211188,57 грн, яка складається з заборгованостей за кредитом у розмірі 193949,15 грн та за відсотками у розмірі 17239,42 грн. Згідно з\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Пунктом 1\~ст. 536 ЦК України\~передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Крім того, п. З ч. 1\~ст. 611 ЦК України\~передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, якою відповідно до ч. 3.\~ст. 549 ЦК України\~є пеня. Так з метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 14.06.2007 між Банком та громадянином України [PERSON] було укладено Договір поруки №014/19693/74/83862, відповідно до умов якого [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед Банком відповідати по зобов`язанням боржника\~ [PERSON] , які виникають в умов Кредитного договору №014/19693/74/83862 від 14.06.2007, в повному обсязі. У п. 2.1. Договору поруки сторони договору визначили, що у випадку невиконання Боржником взятих на себе зобов`язань по Кредитному договору, Поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків. Положеннями п. 3.1. Кредитного договору сторони встановили, що у випадку невиконання або неналежного виконання кредитних зобов`язань, Боржник і Поручитель несуть солідарну відповідальність перед Банком за виконання Боргових зобов`язань. Також 30.05.2018 було укладено Додаткову угоду №1 до Договору поруки 014/19693/74/83862 від 14.06.2007 відповідно до якої Поручитель зобов`язався відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання зобов`язань, в тому числі повернути Кредит у розмірі 280992,25 грн та сплатити проценти за користування кредитом, сплатити комісії, пеню, штраф в розмірах передбачених кредитним договором, а також відшкодувати витрати та збитки. Відповідно до умов п. 6.5. Кредитного договору сторони встановили, що у випадку невиконаним або неналежного виконаним кредитних зобов`язань, Кредитор має право вимагати дострокового погашення позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих процентів за користування кредитом, неустойки, відшкодування збитків у випадках невиконання Позичальником умов цього договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. У ч. 2 ст.\~1050\~ЦК України визначено, - якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплатити відсотки. Так, в силу зазначених вище правових норм, та у зв`язку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору: несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, та у відповідності до умов Кредитного договору, Позикодавцем вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме, - Банком було направлено вимоги про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором Позичальнику та Фінансовому поручителю, надавши можливість Позичальнику протягом 60 календарних днів з дати вимоги добровільно врегулювати заборгованість за Кредитним договором, що підтверджується копіями вимог з доказами направлення та інформацією щодо вручення. Згідно з ч. 1\~ст.\~2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст.\~3\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1\~ст.\~81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст.\~509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України). Пунктом 1\~ст. 536 ЦК України\~передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( п. 1\~ст. 530 ЦК України). Відповідно до\~ст. 546 ЦК України\~виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з положеннями\~ст. 553 ЦК України\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Приписами\~ст. 554 ЦК України\~передбачено, - у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як Солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежного виконання). Згідно з\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість ним виконання свого грошового зобов`язання. Відповідно до\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України\~та\~ст. 6 цього Кодексу\~визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, позивач та відповідач, підписавши кредитний договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Суд звертає увагу на те, що позивачем АТ «Райффайзен Банк» було вжито усіх можливих та доступних заходів щодо відповідачів для досудового врегулювання проблеми, однак, це не призвело до погашення боргу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Райффайзен Банк» про стягнення заборгованості з відповідачів є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат по справі суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а тому стягує з відповідачів на користь АТ «Райффайзен Банк» судові витрати у справі у вигляді судового збору у сумі 3167,83 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved