Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із даним позовом, в якому просив визнати бездіяльність відповідача, яка полягає у ненаданні відповіді позивачу на адвокатські запити протиправною, зобов`язати відповідача надати інформацію на адвокатські запити позивача, а також просив стягнути 6000 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування позову зазначено, що адвокат Голубов Сергій Геннадійович, з метою надання правової допомоги [PERSON] , здійснюючи збір необхідних документів та інформації для належного представництва його інтересів в Харківському районному суді Харківської області (справа №635/3171/21), 12.04.2024 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» з адвокатським запитом, у відповідності до ст. 20, 24 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Закону України "Про доступ до публічної інформації", у якому просив надати певну інформацію. До адвокатського запиту було додано роздруківку електронного ордеру з QR-кодом серія АН № 13897729 від 03.04.2024 та завірена копія свідоцтва серія [NUMBER] від 22.05.2019. Адвокатський запит та додатки до нього було підписано позивачем його Електронним цифровим підписом та надіслано на офіційну електронну адресу відповідача. Жодної відповіді позивач не отримав. 24.04.2024 позивач повторно надіслав адвокатський запит, який також залишився без реагування. На підставі викладеного, позивач просив визнати бездіяльність відповідача неправомірною та зобов`язати надати відповідь. Щодо стягнення витрат на правову допомогу позивач вказав, що згідно умов пункту 5.2 договору про надання професійної правничої допомоги від 26.05.2024 передбачено, що складання актів прийому-передачі правової допомоги (виконаних робіт) сторонами не здійснюється, а оплата правової допомоги здійснюється на підставі виставлених адвокатом рахунків у визначені в таких рахунках строки. За умовами пункту 5.1. вказаного договору позивач сплачує адвокату гонорар у фіксованому розмірі, що становить 6000 (шість тисяч) грн., що підлягатиме стягненню за рішенням суду на користь Клієнта з відповідача за рахунок його асигнувань. Ухвалою суду від 07.06.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано 15-денний строк на подання відзиву на позов з дня отримання копії ухвали суду. Копію ухвали суду від 07.06.2024 отримано відповідачем в Електронний кабінет 07.06.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. Крім того, копія позовної заяви доставлена відповідачу також в Електронний кабінет, що підтверджується квитанцією №1136842 від 31.05.2024. Станом на 08.07.2024 відзиву на позов до суду не надано. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, до суду не надходило. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з розглядом справи без виклику сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Враховуючи відсутність згоди позивача на заочний розгляд справи, як це передбачено п.4 ч.1 ст. 280 ЦПК України, підстави для проведення заочного розгляду відсутні. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з наданих позивачем доказів, Голубов С.Г. є адвокатом, що підтверджується копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ДН №5493. 12.04.2024 адвокат Голубов Сергій Геннадійович, з метою надання правової допомоги [PERSON] , звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» з адвокатським запитом, у якому просив надати наступну інформацію: -копію заяви [PERSON] (зареєстрований для мешкання: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) про укладення договору з ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» на споживання природного газу за адресою: [ADDRESS] ; -копію правоустановчого документа на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , який згідно п.5 розділу 2 Постанови № 2496 від 30.09.2015 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Правил постачання природного газу» повинен був надати до заяви [PERSON] ; -повідоми дату та час звернення [PERSON] з заявою на споживання природного газу за адресою: [ADDRESS] , та її вхідний реєстраційний номер. До адвокатського запиту було додано роздруківку електронного ордеру з QR-кодом серія АН № 13897729 від 03.04.2024 та завірену копія свідоцтва серія [NUMBER] від 22.05.2019. Адвокатський запит та додатки до нього було підписано позивачем його Електронним цифровим підписом та надіслано на офіційну електронну адресу відповідача, що підтверджується роздруківкою із вихідних листів електронної пошти та Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 12.04.2024. 24.04.2024 позивач повторно надіслав адвокатський запит, який направлено аналогічним шляхом. Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. У відповідності до п. п. 1, 2 п. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання правової допомоги клієнту. Відповідно до ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначені права адвоката, серед яких мається право на звернення з адвокатським запитом. Відповідно до ст. 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органа державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту. До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом. У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту. На підставі частини 3 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом. Відповідно до рішення Ради адвокатів України № 132 від 16\-17.11.2022: (1) електронний підпис фізичної особи - адвоката не потребує додаткового підтвердження статусу адвоката, оскільки на підтвердження своїх повноважень адвокат надає ордер, у якому вже зазначається такий правовий статус; (2) адвокатський запит із додатками (поданий без фізичного письмового підпису адвоката), підписаний за допомогою електронного підпису, є належним документом, що підтверджує повноваження адвоката в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Відповідно до підп. 8 п. 2 розд. ІІ Порядку роботи з електронними документами у діловодстві та їх підготовки до передавання на архівне зберігання, затвердженого наказом Мін`юсту від 11.11.2014 № 1886/5 (зі змінами від 29.10.2022), «для оформлення електронної копії оригіналу документа у паперовій формі він оцифровується (сканується, фотографується) та зберігається у форматі для фотоелектронних документів, визначеному в Переліку форматів. Оформлення електронної копії документа у паперовій формі завершується накладанням кваліфікованої електронної печатки установи або кваліфікованого електронного підпису, якщо установа у своїй діяльності не використовує кваліфіковану електронну печатку». Отже, додані до електронного адвокатського запиту копії адвокатського ордеру та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, засвідчені електронним цифровим підписом, є електронними копіями оригіналів паперових документів. Відповідно до ст. 7 Закону "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону "Про електронні довірчі послуги". Таким чином, особи, які не надають відповіді на адвокатський запит, порушують Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», та статтю 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Будь-яких спростувань з приводу ненадання відповіді на запити позивача відповідачем суду не надано. Таким чином, отримавши та не розглянувши адвокатський запит позивача двічі від 12.04.2024 та 24.04.2024, відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо розгляду даних запитів, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому, суд не може зобов`язати відповідача надати позивачу саме інформацію, яку просив позивач в адвокатських запитах, оскільки в суду відсутні відомості, чи не перебуває така інформація в обмеженому доступі, а тому в цій частині позов підлягає частковому задоволенню, шляхом зобов`язання відповідача розглянути адвокатські запити позивача від 12.04.2024 та 24.04.2024, та надати на них відповідь, згідно вимог законодавства. Що стосується витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Пунктом 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Так, відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, 1) витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. З матеріалів справи вбачається, що 26.05.2024 між позивачем Голубовим С.Г. та адвокатом Івахненко М.А. укладено Договір №4/05/24 про надання правничої допомоги щодо бездіяльності ТОВ «Харківгаз збут» щодо нерозгляду адвокатського запиту Голубова С.Г. та ненадання відповіді на запит. Згідно з п. 5.1, п. 5.2 Договору, розмір гонорару складає 6000 грн., що підлягатиме стягненню за рішенням суду на користь клієнта з відповідача; оплата правової допомоги адвоката в обумовленому розмірі здійснюється клієнтом на підставі виставлених адвокатом рахунків, складання акті прийому-передачі правової допомоги (виконаних робіт) сторонами не здійснюється. В той час, відповідно до постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суд Верховного Суду від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19 за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. Суд також враховує правову позицію, висловлену у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 по справі № 922/445/19, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Згідно з висновками Верховного Суду, викладених у постанові від 30.09.2020 року у справі № 379/1418/18 слідує, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі». Також в питанні надання доказів правомірності надання правової допомоги, враховується позиція Верховного Суду у справі № 922/2604/20 від 20.07.2021, де вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтам тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності. Представник позивача на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. надав лише Договір №4/05/24 від 26.05.2024 про надання правничої допомоги. Будь-яких документів на підтвердження виконаних робіт про надання правової допомоги та їх обсяг до суду не надано. Таким чином, враховуючи відсутність документів на підтвердження виконаних робіт адвоката, їх обсягу, враховуючи позицію Верховного суду у справі №922/2604/20 від 20.07.2021 про необхідність їх документального підтвердження, суд відмовляє у стягненні витрат на правову допомогу. Крім того, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 1211.20 грн.

Outcome: partial