Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 27.05.2024 року і до 23 років, за умови, що він продовжить навчання. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 07.08.2004 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим виконавчим комітетом Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, актовий запис №17. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси 23.05.2006 року. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 29.12.2022 року розірвано шлюб, укладений між сторонами. 09.01.2023 року Комінтернівським районним судом Одеської області видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з 22.12.2022 року, в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з дня звернення до суду та до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] включно, а з 14.05.2024 року стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно (справа № 504/4049/22, провадження №2-н/504/14/23). На даний час, [PERSON] досяг повноліття, однак є студентом третього курсу денної форми навчання за контрактом «Фахового коледжу морського транспорту Національного університету «Одеська морська академія» (спеціальність 271 «Морський та внутрішній водний транспорт», спеціалізація 271.03 «Експлуатація суднового електрообладнання і засобів автоматики»), що підтверджується довідкою №829 від 26.04.2024 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2024 року справу розподілено судді Литвинюк А.В. Ухвалою суду від 05.06.2024 року відкрито провадження та призначено розгляд даної справи у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст.128-130 ЦПК України. Позивач до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, причини неявки суду не повідомила, проте, 03.07.2024 року звернулась на електронну адресу суду з заявою, в якій просила суд здійснювати розгляд справи у її відсутність Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте, 19.06.2024 року за допомогою поштового зв`язку звернувся до суду з заявою, в якій просив здійснювати розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Ч.4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст.27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч.8\~ст.7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до\~ст.198\~СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно\~ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно\~ст.200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст.182 СК України. Нормами ч.1\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснено у п.20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~від 15.05.2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси 23.05.2006 року. На даний час, [PERSON] досяг повноліття, однак є студентом третього курсу денної форми навчання за контрактом «Фахового коледжу морського транспорту Національного університету «Одеська морська академія» (спеціальність 271 «Морський та внутрішній водний транспорт», спеціалізація 271.03 «Експлуатація суднового електрообладнання і засобів автоматики»), що підтверджується довідкою №829 від 26.04.2024 року. Суд вбачає, що відповідач є працездатною людиною за станом здоров`я, та спроможний платити аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Доказів на підтвердження зворотного представлено не було. Частиною 1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляну на вищевикладене, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання [PERSON] , [INFO] у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення аліментів з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 27.05.2024 року і до 23 років, за умови, що він продовжить навчання. Суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечитиме чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та повнолітньої дитини. Одночасно суд роз`яснює, що ст.196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Ухвалюючи рішення суду по цій справі, судом враховується, що Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ст.141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно зі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів. З урахуванням вищевикладеного, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн. Також, рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць, у відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved