Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (надалі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Свої вимоги мотивувало тим, що між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №С-601-010110-19-980 від 21.02.2019, кредитний договір №Z02.00601.004702059 від 26.12.2018, а також кредитний договір №С-601-008148-18-980 від 30.07.2018. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено\~договір факторингу\~№07072023,\~у відповідності\~до умов\~якого,\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» зобов`язується\~передати (сплатити)\~АТ «Ідея\~Банк» грошові\~кошти,\~а АТ\~«Ідея Банк»\~зобов`язується відступити\~ТОВ «ФК\~«ЄАПБ» права\~вимоги,\~визначені у\~реєстрі боржників.\~Відповідно до\~реєстру боржників\~№3\~до договору\~факторингу №07072023\~від 07.07.2023 ТОВ\~«ФК «ЄАПБ»\~набуло права\~грошової вимоги\~відповідача за\~кредитним договором\~№С-601-010110-19-980\~від 21.02.2019\~у сумі\~145816,19\~грн,\~№Z02.00601.004702059\~від 26.12.2018\~у сумі\~46720,45\~грн,\~№С-601-008148-18-980\~від 30.07.2018\~у сумі\~12981,80 грн. Вказана заборгованість не погашена ні на рахунок попереднього кредитора, ні на рахунок позивача. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із вимогами про стягнення з відповідача вказаної заборгованості за кредитними договорами №С-601-010110-19-980 від 21.02.2019, №Z02.00601.004702059 від 26.12.2018, №С-601-008148-18-980 від 30.07.2018 у загальному розмірі 105518,44 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Вказану ухвалу, разом із копією позовної заяви з додатками, було надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу його зареєстрованого місця проживання (0600256914740). Однак поштове відправлення повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення адресату з відміткою про повернення у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що є належним повідомлення, на що вказував Верховний Суд в постанові від 13 травня 2024 року в справі №755/4829/23. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав, своїм правом на продовження строків на подання відзиву не скористався. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами ст. ст. 207, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610-611, 625, 628, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитних договорів, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до їх умов та вимог ЦК України. Судом установлено, що між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] 30.07.2018 укладено угоду №С-601-008148-18-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки відповідно до якої відповідач отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії - 200000,00 грн., ліміт кредитної лінії, доступний на момент укладання угоди - 5000,00 грн, процентна ставка - 48,00 % річних. 26.12.2018 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №Z02.00601.004702059 згідно якого відповідачу було надано кредитуна поточні потреби в сумі 24748,00 грн на наступних умовах: строком на 30 місяців, процентна ставка - 10,00 % річних. Крім того, 21.02.2019 між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] була укладена угода №С-601-010110-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки відповідно до якої відповідач отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії - 200000,00 грн., ліміт кредитної лінії, доступний на момент укладання угоди - 15000,00 грн, процентна ставка - 24,00 % річних. 07.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №07072023, відповідно до умов якого АТ «Ідея Банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а останнє приймає права вимоги до позичальників за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі прав вимог. Права вимоги вважаються такими, що перейшли від клієнта до фактура в день підписання відповідного реєстру боржників, за умов виконання фактором зобов`язань передбачених п. 4.1 цього договору (п. 5.1 цього Договору факторингу №07072023 від 07.07.2023). На виконання зобов`язань передбачених п. 4.1 вказаного договору ТОВ «ФК «ЄАПБ» здійснено оплату на користь АТ «Ідея Банк» за відступлення прав вимоги, що підтверджується платіжною інструкцією №19913 від 11.07.2023. Відповідно до витягу з реєстру боржників №3 до договору факторингу №07072023 від 07.07.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права вимоги до відповідача [PERSON] : за кредитним договором №С-601-008148-18-980 від 30.07.2018 в сумі 12981,80 грн, з яких: 4979,48 грн - заборгованість за основним боргом, 8002,32 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором №Z02.00601.004702059 від 26.12.2018 в сумі 46720,45 грн, з яких: 23552,21 грн - заборгованість за основним боргом, 23168,24 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором №С-601-010110-19-980 від 21.02.2019 в сумі 45816,19 грн, з яких: 14739,25 грн - заборгованість за основним боргом, 31076,94 грн заборгованість за відсотками. Договір є правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Доказів про неправомірність вказаного договору матеріали справи не містять. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Матеріали справи не містять доказів повідомлення боржника про заміну кредитора. Разом з тим, неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 6 лютого 2019 року в справі №361/2105/16-ц. Відповідно до наданих розрахунків заборгованість відповідача у загальному розмірі становить 105518,44 грн, з яких: за кредитним договором №С-601-008148-18-980 від 30.07.2018 на суму 12981,80 грн, з яких: 4979,48 грн - заборгованість за основним боргом, 8002,32 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором №Z02.00601.004702059 від 26.12.2018 на суму 46720,45 грн, з яких: 23552,21 грн - заборгованість за основним боргом, 23168,24 грн заборгованість за відсотками; за кредитним договором №С-601-010110-19-980 від 21.02.2019 на суму 45816,19 грн, з яких: 14739,25 грн - заборгованість за основним боргом, 31076,94 грн заборгованість за відсотками. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеному статтею 13 ЦПК України, саме відповідач як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами, визначає докази, якими підтверджуються його заперечення проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. Правом на подання відзиву на позовну заяву, у якому відповідач міг би викласти за наявності свої заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими він не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права, відповідач не скористався, ним не оспорюється факт отримання кредитних коштів, а також розмір розрахованої заборгованості. Заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості встановлена судом на підставі наявних у справі доказів. Відповідачем у цій справі не спростовано розмір наявної у нього заборгованості, а також не наведено свого розрахунку заборгованості або ж доказів на погашення заборгованості, яка утворилася у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач свої договірні зобов`язання не виконує належним чином, існує порушення виконання зобов`язань, право позивача порушене, тому порушене право підлягає захисту, відповідач повинний нести відповідальність відповідно до умов договору та сплатити на користь позивача суму заборгованості, розмір якої встановлено судом. Отже з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами №С-601-010110-19-980 від 21.02.2019, №Z02.00601.004702059 від 26.12.2018, №С-601-008148-18-980 від 30.07.2018 у загальному розмірі 105518,44 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3028,00 грн судового збору.

Outcome: approved