Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, який зареєстрований 27.07.2017 року Луцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 56. Вказує, що з грудня 2006 року вони проживали фактично однією сім`єю і від спільного життя мають неповнолітніх дітей синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відносини вони підтримували до вересня 2022 року і причиною розпаду стало те, що вони втратили взаєморозуміння через різні погляди на життя, вони втратили можливість дійти згоди при вирішенні будь-яких життєвих питань. Зазначає, що з осені 2022 року вони проживають окремо, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально, а тому просить його розірвати. До початку судового засідання представник позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач також подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Крім того, подала суду відзив, у якому зазначила, що твердження позивача що вони з грудня 2006 року проживали однією сім`єю не відповідає дійсності і не підтверджується жодними доказами. Також заперечила той факт, що позивач надає допомогу на утримання неповнолітніх дітей та вказала, що датою переїзду [PERSON] є [INFO] . Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27.07.2017 року Луцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 56, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 14). Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частини 3, 4 ст. 56 СК України вказують, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Якщо хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. В судовому засіданні з досліджених письмових доказів судом встановлено, що сторони протягом тривалого часу подружніх відносин не підтримують. Шлюб існує формально. Примиритись не бажають. При таких обставинах подальше спільне проживання і збереження сім`ї неможливе, а тому суд вважає за доцільне та правильне шлюб між ними розірвати.

Outcome: approved