Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 23 липня 2010 року уклав шлюб із [PERSON] , який був зареєстрований виконкомом Горбівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис №14. За шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із ним та знаходяться на його утриманні. Вважає, що їх шлюб існує формально та його збереження суперечить їх інтересам та інтересам дітей. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, систематичних сварок, що виникали на побутовому ґрунті з різного роду причин. Збереження шлюбу вважає недоречним і відновлювати подружні стосунки із відповідачкою не бажає, оскільки це суперечить їх інтересам та інтересам дітей. Зважаючи на те, що їх шлюб існує формально та сімейні відносини не підтримують, позивач просив його розірвати. Водночас, оскільки відповідачка проживає окремо від дітей, участі у їх вихованні та утриманні не приймає, позивач з посиланням на працездатність відповідачки, відсутності в неї інших утриманців, просив стягнути з неї щомісячно аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 03 червня 2024 року було відкрито провадження по справі яку призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали та позовної заяви з додатками було надіслано відповідачці, які отримані 17.06.2024 року. Станом на 05.07.2024 року відповідачкою відзив на позов суду не подано. За наведених обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, згідно ч.5 ст.279 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] , тобто сторони, 23 липня 2010 року уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Горбівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис №14. За час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують й спільне господарство як подружжям не ведеться. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з установлених обставин справи, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечать їх інтересам та інтересам дітей, у зв`язку із чим їх шлюб підлягає розірванню. Надання строку для примирення, суд вважає недоцільним, оскільки у цьому сторони не зацікавлені та з даного приводу сторонами клопотання не заявлялося. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між сторонами, а за відсутності такої домовленості, кошти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги що відповідачка як матір неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] проживає окремо від них, при цьому обов`язків по їх утриманню в добровільному порядку не виконує, з неї повинно бути стягнуто аліменти на утримання дитини на користь позивачки. Нормою ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого а нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За приписами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За даними відділу №5 (м. Герца) управління праці та соціального захисту населення Чернівецької районної військової адміністрації Чернівецької області від 01 серпня 2023 року, позивач [PERSON] перебуває на обліку та отримує допомогу при народженні дитини на дитину [PERSON] , [INFO] . Доказів, які б свідчили про те, що відповідачка за станом здоров`я, сімейним, матеріальним станом не може сплачувати аліменти на утримання дітей, судом не здобуто. За вищевказаних обставин, з урахуванням встановленого законодавством обов`язку по утриманню дітей як батьком так і матір`ю, враховуючи вік дітей та пов`язане з цим розмір коштів потрібних на їх утримання, з огляду на працездатний вік сторін, зокрема відповідачки, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст.ст. 56, 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved