Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-11 00:00:00

25.04.2024 року заявник [PERSON] , звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи заяву тим, що на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації від 09 грудня 2002 року №484 їй, [PERSON] , було видано державний акт серії Р1 № 499255 на право власності на землю, площею 1,8950 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Червоноармійської сільської ради Болградського району, кадастровий номер земельної ділянки №5121487000:01:002:0435, в якому невірно зазначили її прізвище та вказали, що державний акт на право власності на земельну ділянку видано громадянину України « [PERSON] », в той час як в паспорті її прізвище вказане « [PERSON] ». Також у вищевказаному державному акті зазначено, що підставою передачі у приватну власність земельної ділянки є розпорядження №484 від 06 січня 2002 року, що також є помилковим. Дані обставини позбавляють її можливості розпоряджатися своєї власністю в повному обсязі, тому вона звертається з цією заявою. Заявник\~ [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві клопотала про розгляд справи у її відсутності, на задоволенні заявлених нею вимог наполягає (а.с.5). Представник заінтересованої особи Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області, в судове засідання не прибув, через підсистему «Електронний суд» надійшла заява від [PERSON] (т.в.о.голови сільської ради), про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Розглянувши подані документи та матеріали, суд прийшов до висновку, що \~заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Зі змісту зазначеної норми права, а також роз`яснень, викладених у пункті 1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. В судовому засіданні встановлено, що в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 30.08.2002 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, прізвище заявника значиться українською мовою « [PERSON] », а на другій сторінці паспорту російською мовою « [PERSON] » (а.с.7). Також відповідно до картки платників податків [PERSON] , [INFO] отримала реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Реєстрація у Державному реєстрі здійснена 05.02.2002 року, картку видав Болградський ДПІ Головного Управління ДПС в Одеській області (а.с.7 на звороті). Розпорядженням Болградської районної державної адміністрації Болградського району Одеської області від 09 грудня 2002 року №484, було затверджено проект відведення земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної власності колишнього КСП «Кубей», земельні ділянки загальною площею 1344,92 га ріллі громадянам, де під номером 199 значиться [PERSON] , якій виділена земельна ділянка розміром 1,89 га, що підтверджується архівним витягом наданим начальником архівного відділу [PERSON] (а.с.10). Так, на підставі цього розпорядження, 02 січня 2003 року заявнику було видано державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №499255, яким підтверджено її право власності на земельну ділянку загальною площею 1,89 га, розташовану на території Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8), але в цьому акті прізвище заявника зазначено « [PERSON] », в той час як за паспортом громадянина України її прізвище зазначено « [PERSON] ». Окрім цього державний акт містить помилку в даті прийнятого розпорядження за №484, а саме помилково зазначено «06 січня 2002 року», замість вірного «09 грудня 2002 року», як вже було встановлено судом. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2954-Т. На підставі виданого державного акту заявниця 14.11.2014 року зареєструвала в Державному земельному кадастрі за собою право власності на вищевказану земельну ділянку, якій було присвоєно кадастровий номер 5121487000:01:002:0435, де її прізвище вказано помилково « [PERSON] », та вказані дійсні паспортні данні та РНОКПП, а саме « [NUMBER] , виданий Болградським РВ УМВС України в Одеській області 30.08.2002 року, податковій номер 1525843425», площа земельної ділянки 1,8950 га, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5101555862014 від 14.11.2014 (а.с.14-16). 06.02.2024 року заявник [PERSON] звернулася до відділ №3 управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадстру в Одеській області щодо виправлення помилки, яка допущена у державному актів, але їй листом №297/356-24 від 15.02.2024 року було повідомлено (роз`яснено), що виправлення орфографічних помилок відбувалось до 2013 року шляхом видачі нових державних актів замість тих, що містять помилки, також було відмовлено у виправленні відомостей у Державному земельному кадастрі (а.с.17-19). Статтею 3 ЦК України встановлено, що судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність є загальними засадами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом» (див.рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»). Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що докази на які посилається заявник, достатні для встановлення факту того, що\~в державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 № 499255, виданого на ім`я [PERSON] , було допущено помилку в написанні прізвища заявника, та не вірно зазначена дата розпорядження Болградської районної державної адміністрації, а помилки сталися через неуважність працівників, які оформлювали державний акт. При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника є обґрунтованими і відповідно до статті 315-319 ЦПК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved