Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

Позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання, вказуючи в обґрунтування позовних вимог, що відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , які надаються позивачем. Квартира [ADDRESS] , який приєднано до системи централізованого теплопостачання. На ім`я відповідального наймача відкрито особовий рахунок № [NUMBER] за вказаною адресою, що відповідає вищевказаній квартирі та відповідно до якого нараховується плата за теплову енергію. Відповідачі не виконують свої зобов`язання з оплати наданих послуг, внаслідок чого за період з 01 листопада 2020 року по 29 лютого 2024 року утворилась заборгованість, розмір якої складає 16605 грн. 07 коп. Позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів на його користь заборгованість за теплову енергію в сумі 16605,07 грн. за період з 01 листопада 2020 року до 29 лютого 2024 року, заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 775,21 грн за період з 01 листопада 2020 року до 29 лютого 2024 року, інфляційні втрати в сумі 519,69 грн. та 3% річних в сумі 135,28 грн. за період з 01 січня 2021 року до 23 лютого 2022 року, поштові витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачам документів у справі на загальну суму 126,00 грн., витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав (витягу) в сумі 35,00 грн. судові витрати в сумі 2422,40 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, будучи повідомленою належним чином про дату та час розгляду справи, звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, відзиву на позов не подали, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України. За таких обставин з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. З`ясувавши позицію представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] , у тому числі, у розмірі 1/2 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину, ВРП/699127, від 06 лютого 2012 року, виданого Костянтинівською ДНК, р/№ 168 ; свідоцтва про право власності, б/№ від 25 березня 1993 року, виданого відділом по приватизації та управлінню комунальною власністю, що підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 365059139 від 08 лютого 2024 року. Позивач ОКП «Донецьктеплокомуненерго» є постачальником послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] . Теплопостачальником відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я відповідача [PERSON] В період 2020-2024 р.р. позивачем надавались послуги з централізованого опалення, що підтверджується актами про підключення житлового будинку [ADDRESS] до системи централізованого опалення від 02 листопада 2020 року, 25 жовтня 2021 року, 15 грудня 2022 року, 01 листопада 2023 року. Відповідно до довідки позивача від 06 березня 2024 року, звернень споживачів за особовим рахунком № [NUMBER] по квартирі [ADDRESS] , щодо не проведення стягнення з наданням документів відповідно до Постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05 березня 2022р. № 206 (зі змінами) до ОКП «Донецьктеплокомуненерго» не надходило. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги, в тому числі за теплову енергію, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (із змінами і доповненнями) встановлено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (із змінами і доповненнями) споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно із п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 (в редакції, діючій на час існування спірних правовідносин), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлений інший строк. Пунктом 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 (в редакції, діючій на час існування спірних правовідносин) також передбачено обов`язок споживача оплачувати послуги в установлені договором строки. Пунктами 36, 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 передбачено, що споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору. Згідно підпункту 5) п.45 Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, та вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені договором. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (із змінами і доповненнями) індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що плата за абонентське обслуговування - це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг у багатоквартирному будинку для відшкодування витрат виконавця, пов`язаних з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами та стягненням плати за спожиті комунальні послуги. Такі витрати підлягають відшкодуванню за рахунок плати за абонентське обслуговування всіма співвласниками багатоквартирних будинків, незалежно від того, чи підключено їхні приміщення до систем теплопостачання виконавця комунальної послуги. Розмір плати за абонентське обслуговування встановлено відповідно до вимог Постанови кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуг з постачання теплової енергії, що надаються позивачем споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами. Нарахування здійснюється щомісяця протягом року у фіксованому розмірі. Відповідно до статті 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові у справі за № 6-1706цс15, підведення централізованого опалення до стояка у межі приміщення за вказаною адресою свідчить про виконання послуг позивачем. Суд, розглядаючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком, дійшов висновку про те, що відповідачами не спростовано отримання ним послуг з теплопостачання, що надавалися позивачем, та наявності вказаної заборгованості. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначена правова позиція наведена у Постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року по справі № 401/710/15-ц. На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 4 ст. 319 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує. Внаслідок неналежного виконання відповідачами своїх зобов`язань з оплати послуг за особовим рахунком № [NUMBER] за період часу з листопада 2020 року по лютий 2024 року включно утворилась заборгованість, розмір якої складає 16102 грн 03 коп, заборгованість з абонентської плати у розмірі 307 грн 95 коп, а також інфляційні збитки у розмірі 320 грн 10 коп, 3% річних у розмірі 89 грн 38 коп, що вбачається з довідки про нарахування та сплату послуг теплопостачання за особовим рахунком № [NUMBER] , розрахунку 3% річних та інфляційних нарахувань. Наведений розрахунок заборгованості повністю або частково не спростовано відповідачами. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що в судовому засідання знайшов своє підтвердження факт порушення відповідачами зобов`язань по оплаті за послуги теплопостачання, що надаються позивачем. В той же час, згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на його користь заборгованість за теплову енергію за період з 01 листопада 2020 року по 29 лютого 2024 року в сумі 16605,07 грн, заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 775,21 грн за період з 01 листопада 2020 року до 29 лютого 2024 року, інфляційні втрати в сумі 519,69 грн та 3% річних в сумі 135,28 грн за період з 01 січня 2021 року до 23 лютого 2022 року, тоді як відповідно до розрахунку за особовим рахунком № [NUMBER] на ім`я відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , сума заборгованості за надану теплову енергію за період часу з листопада 2020 року по лютий 2024 року включно складає 16102 грн 03 коп, заборгованість з абонентської плати - 307 грн 95 коп та відповідно до розрахунку суми індексу інфляції та 3% річних за період з 01 січня 2021 року по 23 лютого 2022 року за надану теплову енергію за адресою: [ADDRESS] інфляційне збільшення складає 320,10 грн, 3% річних - 89,38 грн. Приймаючи до уваги викладене, у відповідності до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог за період часу з 01 листопада 2020 року по 29 лютого 2024 року включно, суд вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення та з відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача слід солідарно стягнути заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період часу з 01 листопада 2020 року по 29 лютого 2024 року в розмірі 16102 грн 03 коп, заборгованість за абонентське обслуговування за період часу з 01 листопада 2020 року по 29 лютого 2024 року в розмірі 307 грн 95 коп, інфляційні витрати в сумі 320 грн 10 коп та 3% річних у розмірі 89 грн 38 коп за період з 01 січня 2021 року по 23 лютого 2022 року, а всього 16 819 грн 46 коп. В силу ст.141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідачів на користь позивача підлягають витрати, пов`язані зі сплатою судового збору (2259,10 грн / 3) в розмірі 753,03 грн., з кожного. Відповідно до п.4 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згдно із ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем по справі понесені витрати, пов`язані з поштовим відправленням відповідачам документів у справі, витрати, пов`язані з формуванням Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відповідачів у справі, що підлягають стягненню з відповідачів на його користь пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі (117,51 грн / 3) 39,17 грн, (32, 64 грн / 3) 10,88 грн відповідно з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial