Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулось ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі позивач) з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.07.2020 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем укладено кредитний договір, та надано кредит у сумі 18 750 грн 00 коп. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти. 30 червня 2021 року між первісним кредитором та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до боржників, у тому числі і до відповідача. У подальшому ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, відступило ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за вказаним кредитним договором. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання за укладеним договором належним чином не виконує, внаслідок чого загальна сума заборгованості становить 38\~707 грн 70 коп. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 09.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Одночасно, роз`яснено відповідачу його право подати на адресу суду відзив на позов, а також право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач відзив на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надав. У судовому засіданні, призначеному на 09 год 05 хв 05.07.2024, представник позивача позовні вимоги підтримала позов просила задовольнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судові засідання з розгляду справи не прибув, про причини такої неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Вживаючи всіх залежних від суду заходів задля повідомлення відповідача, судом було повідомлено відповідача про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до\~ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі\~Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити її правову позицію щодо предмета спору. Відтак, враховуючи положення\~ст. 128 ЦПК України, суд висновує, що відповідач вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Беручи до уваги ч. 1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надала, в силу положень ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку\~статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст.223 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. Судом встановлено, що між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем 20.07.2020 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 326796, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 18 750 грн 00 коп., а позичальник зобов`язався повернути використану суму кредиту в строк до 20.07.2022 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 25% за перший день користування кредитом, далі відсоткова ставка 85% річних. Згідно з п.2.1 вказаного кредитного договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 15\~000 грн 00 коп. на користь споживача та у розмірі 3\~750 грн 00 коп. на користь Товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п. 3.5 Договору. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» виконало свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору, що підтверджується платіжним дорученням №2883 від 20.07.2020 на суму 15\~000 грн 00 коп. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 30.06.2021 розмір заборгованості становить 23\~553 грн 11 коп., з них: 16\~902 грн 76 коп. заборгованість за кредитом, 6\~650 грн 35 коп. заборгованість за відсотками. 30 червня 2021 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», на підставі укладеного Договору факторингу № 30-06/2021, відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами, зокрема до [PERSON] за договором № 326796 від 20.07.2020. Укладення зазначеного договору, та перехід прав вимоги підтверджується актом приймання-передачі Реєстру Боржників від 01.07.2021, платіжним дорученням №263230010 від 30.06.2021 та реєстром боржників до договору факторингу. Станом на 10.01.2023 розмір заборгованості відповідача становив 38\~707 грн 70 коп., з них: 16\~902 грн 76 коп. заборгованість по основній сумі кредиту, 6\~650 грн 35 коп. заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 15\~154 грн 59 коп. нараховані відсотки згідно з кредитним договором, що підтверджується розрахунком заборгованості ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» був укладений договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», як первісний кредитор, відступило шляхом продажу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках № 1 та №3 до цього договору (Реєстр Боржників), про що свідчить копія відповідного договору. Згідно з витягом з Додатку №3 Реєстру Боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги до відповідача за договором № 326796 від 20.07.2020. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості становить 38 707 грн 70 коп. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною першою статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України). Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц. Усупереч умовам договору кредиту відповідач не виконав своїх зобов`язань. Згідно із розрахунком заборгованості, станом на момент переходу права вимоги до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», так і станом на момент переходу права вимоги до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 10.01.2023 розмір заборгованості за тілом кредиту становив 16 902 грн 76 коп. На момент відступлення права вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 10.01.2023 відповідачу було нараховано відсотки у сумі 15 154 грн 59 коп. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість станом на 10.01.2023 за договором № 326796 від 20.07.2020 в сумі 38 707 грн 70 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом (тілом кредиту) 16 902 грн 76 коп., заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 6 650 грн 35 коп., заборгованість за нарахованими відсотками з моменту відступлення прав вимоги по дату розрахунку заборгованості 15 154 грн 59 коп. При цьому суд виходить з приписів ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок. Таким чином на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, та задоволення позову повністю. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у даній справі, суд зазначає про таке. Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до положенням п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Звертаючись з даним позовом, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» згідно з платіжною інструкцією №0408770570 від 23.01.2024 сплачено судовий збір за подання даного позову в сумі 3 028 грн 00 коп. Відтак, враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн 00 коп. Щодо стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 13 000 грн, суд зазначає про таке. З матеріалів справи судом встановлено, що інтереси позивача представляє АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ «ЛІГАЛ АССІСТАНС». На підтвердження реальності вказаних витрат до матеріалів справи долучено копію договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02.01.2023, укладеного між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», прайс-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», заявку на надання юридичної допомоги №654 від 02.01.2024, витяг з акта №2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024, платіжну інструкцію №0406030000 від 10.01.2024. Вказані докази у сукупності доводять наявність та реальність витрат позивача на правову допомогу, а також їх необхідність для звернення до суду. З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що вони також підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».

Outcome: approved