Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

У жовтні 20223 року Орган опіки та піклування адміністрації Новокадацького району Дніпровської міської ради, в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: [PERSON] , в якій просить: - позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дітей: на утримання дітей: [PERSON] , [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на особистий рахунок дитини відкритий у Державному ощадному банку України. В обґрунтування позову зазначено, що в грудні 2017 році до управління-служби у справах дітей надійшло повідомлення від КЗ «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №12» щодо родини [PERSON]. Родина соціально-дезедаптована. Мати, [PERSON] не приділяє уваги та не піклується про здоров`є, не зявляється на огляд до лікаря, не виконує рекомендації. Дитина має діагноз - гіпотрофія, затримка психомовного розвитку. Мати дітей - [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приділяє належну увагу вихованню та розвитку дітей, не створює повноцінних умов для проживання, не піклується про їх здоров`я. Відомості про батька внесені до актового запису про народження дітей відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. З 29.01.2018 по 20.05.2019 малолітня [PERSON] перебувала на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, з причин невиконання батьками батьківських обов`язків щодо утримання та розвитку дитини. З матір`ю постійно проводилася профілактична робота щодо подолання складних життєвих обставин, вона попереджувалася про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків. 12.05.2023 до управління-служби у справах дітей адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради надійшла заява гр. [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , щодо малолітніх дітей: [PERSON] , 2016 р.н. та [PERSON] , [INFO] , які залишилися без батьківського піклування. Мати дітей, [PERSON] , разом з дітьми: [PERSON] , 2016 р.н., та [PERSON] , 2018 р.н., з 2019 року перебували в притулку для жінок благодійного «Квант Милосердя». На час оформлення до притулку діти були у занедбаному стані, худі, без належного одягу та засобів гігієни. За час перебування в закладі догляд за дітьми здійснювали мешканці притулку та волонтери. Мати, [PERSON] , не бажала здійснювати догляд за дітьми, поводилися з ними грубо, неодноразово їх била. Пізніше мати почала залишати без пояснень на тривалий час. 17.05.2023 малолітні: [PERSON] , 2016 р.н., [PERSON] , 2018 р.н., які залишилися без батьківського піклування, тимчасово влаштовані в родину знайомих - [PERSON] . Відповідно до інформації відділення поліції № 6 УП ГУ НП в Дніпропетровській області, гр. [PERSON] залишила дітей, жодного разу не телефонувала, місце проживання її невідоме. Мати не виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання та розвитку дітей, не проявляє до них батьківської турботи та піклування, фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, тим самим проявляє байдужість до подальшої їх долі дітей. Згідно висновку органу опіки та піклування в інтересах дітей доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні до малолітніх дітей: [PERSON] , 2016 р.н. та [PERSON] , 2018 р.н. З метою виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України та в порядку ч. 8 ст. 187 ЦПК України, на запит суду та отримано відповідь №6/5-34 від 08.01.2024 Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Управління ДМР, відповідно якої зазначено, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 03.04.2003 по теперішній час. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2024 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2024 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до розгляду по суті. Представник органу опіки та піклування надіслав до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась у встановленому законом порядку. На адресу суду повернувся конверт без вручення. Причини неявки невідомі. Заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. Відповідачка повідомлялась про розгляд справи, як за адресою місцем проживання так і за реєстрованою адресою. Крім того, [PERSON] викликалась до суду шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті «Судова влада». Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. З урахуванням умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи та відповідні до них правовідносини, суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого від 06.04.2016 року, [PERSON] народилась [INFO] , її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого від 02.03.2018 року, [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька за № 00016515607, в реєстрації актового запису про народження 06.04.2016 року за №00131637908, щодо дитини [PERSON] , 01.04.2016 року, відомості відносно батька внесені у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька за № 00024722377, в реєстрації актового запису про народження 21.03.2018 року за №00137613730, щодо дитини [PERSON] , [INFO], відомості відносно батька внесені у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно Наказу Управління-служба у справах дітей Новокодацького району у м. Дніпрі рада за №3 від 29.01.2018 року, малолітня [PERSON] з 29.01.2018 року перебувала на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, з причин невиконання батьками батьківських обов`язків щодо утримання та розвитку дитини (знята з обліку 20.05.2019 року, відповідно Наказу №43 від 20.05.2019). (а.с. 15-16). 12.05.2023 до управління-служби у справах дітей адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради надійшла заява гр. [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , щодо малолітніх дітей: [PERSON] , 2016 р.н. та [PERSON] , [INFO] , які залишилися без батьківського піклування. Мати дітей, [PERSON] , разом з дітьми: [PERSON] , 2016 р.н., та [PERSON] , 2018 р.н. Згідно Листа Благодійного фонду «Квант Милосердя» №1 від 18.05.2023 року, зазначено, що [PERSON] , 1992 р.н. проживала в притулку для жінок «БО «БФ «Квант Милосердя» з 2019 по 2022 р. Потрапила до притулку за допомогою волонтерів. Дітей було зареєстровано в дільничного лікаря, влаштовано в садочок, та надана вся необхідна допомога. [PERSON] та [PERSON] потрапили у притулок дуже у поганому стані. [PERSON] не дивилась за дітьми, вела себе грубо. Ні попередження, ні приїзди поліції на неї не діяли. Влітку 2022 року [PERSON] покинула притулок та залишила дітей у притулку, пообіцявши влаштуватися дома, та забрати дітей. До дітей не приїжджала, з днем народження не вітала . Фінансову допомогу на дітей не надавала. Відповідно Акту виходу в сім`ю дитини від 30.06.2023 року встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , вдома нікого не було, до спеціалістів ніхто не виходив. Зі слів сусідів, [PERSON] тривалий час ніхто не бачив. Місцезнаходження не відоме. Згідно з довідкою з реєстру територіальної громади від 29.05.2023 року [PERSON] , 2016 р.н. та [PERSON] , 2018 р.н. зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно з висновком про доцільність позбавлення батьківських прав №3/9-175, складеного 09.10.2023 Органом опіки та піклування адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, вказаний орган вважає, що [PERSON] , [INFO] , слід позбавити батьківських прав стосовно дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, що передбачено ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства". Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У відповідності до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" особи, можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При ухваленні рішення, суд враховує положення ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, де зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у дол. неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав. Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши у судовому засіданні надані докази, враховуючи перш за все інтереси дитини, суд дійшов висновку, що відповідачка дійсно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому вбачає підстави для задоволення позовних вимог та позбавлення батьківських прав . Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. За правилами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved