Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 17 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис № 166. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що останнім часом сімейне життя між позивачем та відповідачкою поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Обидві сторони мають протилежні погляди на шлюб та сімейне життя. Зараз вони фактично сторонні люди одне одному. Спільне господарство подружжям не ведеться з 18.03.2022, фактично шлюбні відносини припинені, шлюб перетворився на формальність, сімейне життя неможливе та суперечить інтересам позивача. Також у позовній заяві вказується, що від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей. Сторони вирішили, що після розірвання шлюбу діти будуть проживати разом з відповідачем, а позивач буде брати участь у вихованні та утриманні. Будь-які спори стосовно майна або інших питань між сторонами відсутні. Відповідачка надала відзив на позовну заяву, у якому у якому вказує, що заперечує проти позову. Зазначає, що діти проживають разом з нею, оскільки позивач з 19 березня 2022 року призваний за призовом під час мобілізації на підставі указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 та перебуває на військовій службі по теперішній час. Посилається на те, що стосунки між ними не погіршувались, шлюбні відносини не припинялися. У березні 2022 року, коли позивача призвали на військову службу, вона завагітніла третьою дитиною. Позивач хотів цю дитину, однак у квітні вона втратила дитину, навіть не ставши на облік. У листопаді 2022 року позивач приїздив додому у відпустку і все було добре. Він обіцяв повернутися, казав що любить її та дітей, говорив, що вони завжди будуть разом. Коли він був у відпустці стосунки між ними були хороші, що підтверджується спільними фото, зробленими 12 листопада 2022 року. Перебуваючи на службі позивач писав їй повідомлення, надсилав свої фото та відео, говорив, що любить. На даний час вони не вирішували питання щодо місця проживання дітей та про поділ спільного майна подружжя. Позов про розірвання шлюбу став для неї несподіваним. Сімейні стосунки між нею та позивачем не погіршувалися, шлюбно-сімейні відносини не припинялися. Між ними завжди були взаємні почуття любові та поваги один до одного, які не можливо так швидко втратити. У них завжди були однакові погляди на життя, сім`ю, шлюб та виховання дітей. Діти люблять свого батька та хочуть жити в сім`ї, разом з обома батьками. Відповідачка вважає, що зберегти шлюб можливо, тому заперечує проти розірвання шлюбу та хоче зберегти сім`ю. Збереження шлюбу відповідає її інтересам, інтересам позивача та інтересам їхніх дітей. Причини, які спонукали позивача звернутися з позовною заявою до суду вважає передчасними, оскільки позивач швидко закохується та легко піддається новим почуттям, які можуть виявитись тимчасовими та швидко згаснути. На думку відповідачки, почуття любові між ними не втрачено і що саме відстань та не можливість бути разом через війну так вплинули на їхні стосунки та дії позивача. Ухвалою від 02 листопада 2023 року судом було задоволено клопотання відповідачки та надано строк для примирення подружжя до 02 травня 2024 року, провадження у справі зупинено. Однак, примирення між сторонами не відбулося. Після поновлення провадження у справі відповідачка у судове засідання не прибула, причини неявки не повідомила. Судова повістка була направлена їй повідомленням у додаток «Viber» за номером телефону, який вона повідомила у відзиві на позовну заяву. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали, позивач також повідомив, що вони з відповідачкою не спілкуються та він наполягає на розлученні. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 17 листопада 2007 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис № 166 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 17 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області). Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] . Подружжя має дітей, сина [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 13 січня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області), та доньку [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 08 лютого 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровської області). Конституцією України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (ст. 51). За приписами ч. 1 ст. 24 СК України примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Щодо заперечень відповідачки проти розірвання шлюбу, то суд звертає увагу, що доказів існування обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу вона суду не надала. Таким чином, враховуючи причини, які спонукали позивача звернутись до суду з позовом, що він наполягає на розірванні шлюбу, що шлюб - це добровільний союз чоловіка та жінки, протягом встановленого судом строку подружжя не примирилось, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а, отже, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. За подання позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 1073,60 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги суд задовольняє повністю, то понесені позивачем судові витрати зі сплаті судового збору у вказаній сумі підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved