Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

позивач ТзОВ ФК «ДІДЖИ ФІНАНС» звернувся до суду із позовом, у якому просить стягнути із відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 3461288 від 21.05.2021 року у розмірі 48018,00 грн., яка складається із: заборгованість за тілом кредиту 12000,00 грн.; заборгованість за відсотками 36018,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 21.05.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №3461288 у електронній формі, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 12000 грн. 13.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ» «ДІДЖИ ФІНАНС» укладений Договір відступлення прав вимоги № 07Т, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги, в тому числі і за кредитним договором № 3461288 від 21.05.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Відповідачем не виконано взяті на себе зобов`язання відповідно до умов договору, у зв`язку із чим заборгованість відповідача за кредитним договором становить 48018,00 грн. Просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 07.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Судом вжито заходів щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи, зокрема, ухвалу суду про відкриття провадження у справі скеровано сторонам, відповідачу двічі із позовною заявою та додатками, за місцем його реєстрації, однак поштове відправлення повернуто суду у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. У встановлений судом строк відзиву на позов відповідач не подав, причин такого не повідомив. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст. 178 та ч.5 ст. 279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 статті 11\~ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Із змісту ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.\~599\~ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.\~612\~ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1048\~ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що 21.05.2021 року в особистому кабінеті на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») https://miloan.ua/, [PERSON] подав заявку на отримання кредиту № 3461288. ТОВ «Мілоан» було направлено [PERSON] електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного Договору № 3461288 від 21.05.2021 року. Таким чином, [PERSON] уклав Договір про споживчий кредит №3461288 від 21.05.2021 року з ТзОВ «Мілоан» та на підставі платіжного доручення [PERSON] були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 12000 гривень /а.с.21-24, 25, 26/. Згідно умов даного договору сума (загальний розмір) кредиту становить 12000,00 грн., кредит надається строком на 15 днів з 21.05.2021 року, термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 05.06.2021. Відповідно до п.п. 2.2.2. Договору, нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюються з дати наступної за днем кредиту по дату завершення строку (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування. Згідно платіжного доручення 46790643 від 21.05.2021 року ТОВ «МІЛОАН» перерахувало [PERSON] грошові кошти згідно договору 3461288 у розмірі 12000,00 грн. /а.с.29/. Першою та третьою частинами статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема. передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 13.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ» «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 07Т, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги, в тому числі і за кредитним договором № 3461288 від 21.05.2021, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] /а.с.43-45/. Згідно розрахунку позивача, який не спростовано відповідачем, заборгованість [PERSON] за договором про споживчий кредит № 3461288 від 21.05.2021 року становить 48018,00 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 12000,00 грн.; заборгованості за відсотками 36018,00 грн. 27.09.2023 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» направлено відповідачу [PERSON] досудову вимогу про погашення заборгованості у розмірі 48018,00 грн./а.с.27/. Таким чином, суд прийшов до переконання, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Суд приймає до уваги надані позивачем докази, зокрема, розрахунок заборгованості, оскільки будь-яких доказів на спростування таких відповідачем не надано. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відтак, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч. 3 ст.\~133\~ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою-шостою статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Документально підтвердженими витратами позивача на правову допомогу Адвокатського юро «Анастасії Міньковської» є договір про надання правової допомоги від 11.12.2023 та додаткова угода 003521405710 від 09.02.2024 року, детальний опис робіт, акт про підтвердження факту надання правничої допомоги. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000, 00 грн. Також із відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір при поданні позову до суду у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved