Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-11 00:00:00

В лютому 2024 позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», в особі представника Білого В.С., звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.09.2021 в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля «Нісан», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль «Нісан», що був застрахований ПрАТ «СК «Уніка» за договором добровільного страхування наземного транспорту № 003282/4615/0000188. Винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано відповідача. Згідно постанови Голосіївського районного суду від 18.10.2021 року, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] правил дорожнього руху. На підставі заяви потерпілої особи, Договору добровільного страхування транспортного засобу та на підставі вимог Закону України «Про страхування» ПрАТ «СК «Уніка» складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в сумі - 22353,76 грн. На підставі Страхового акту № 00457833 до ПРаТ «СК «Уніка» перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матерільної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Нісан», державний номерний знак [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 11.09.2021 в м. Києві. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача суму шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 22353,76 грн, судовий збір в розмірі 3028,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19.02.2024, у справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача, зокрема, після отримання ухвали про відкриття провадження у справі, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав та з будь-якими клопотаннями до суду не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Згідно ч.13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ст.ст. 174, 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178, ст. 181 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.09.2021між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «Каско» № 003282/4615/0000188, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов`язані з експлуатацією транспортного засобу - автомобіля марки «Нісан», державний номерний знак [NUMBER] . 11.09.2021 о 15 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Маршала Конєва, 9, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Тойота», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу - автомобіля марки «Нісан», державний номерний знак [NUMBER] . Винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON] , що підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.10.2021 у справі № 757/24839/21, яка набрала законної сили. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вказана постанова судді для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, є обов`язковою. 14.09.2021 ПрАТ «СК «УНІКА» отримано заяву [PERSON] про страхове відшкодування за дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася 11.09.2021 за участю транспортного засобу - автомобіля марки «Тойота», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача та транспортного засобу - автомобіля марки «Нісан», державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] - автомобіль марки «Нісан», державний номерний знак [NUMBER] , належить [PERSON] . На підставі Страхового акту № 00457833 від 15.09.2021 та умов договору страхування № 003282/4615/0000188 від 03.09.2021, розмір страхового відшкодування склав 22353,76 грн. Відповідно до рахунку-фактури № ВР-0002581 від 14.09.2021, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля марки «Нісан», державний номерний знак [NUMBER] склала 22353,76 грн. Після проведення виплати потерпілій особі у ПрАТ «СК «УНІКА» виникло право зворотної вимоги до відповідача. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки покладено на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон). Відповідно до статті 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Частиною 2 статті 16 ЦК України, визначено, що одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Приймаючи до уваги те, що страхове відшкодування в сумі 22353,76 грн., яке було виплачено позивачем потерпілому за умовами договору страхування, доказів, які б спростовували доводи позову з боку відповідача суду надано не було, а тому позивач має право відшкодувати шкоду за правилами зазначених вище норм саме із винної в аварії особи. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги те, що в даному випадку саме відповідач повинен нести відповідальність за заподіяну шкоду, та доказів добровільної сплати страхових сум позивачу матеріали справи не містять, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, в зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. За змістом ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави .За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката, згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір доручення № 1 ВНМ від 01.11.2023 року, відповідно до якого Фізична особа-підприємець [PERSON] , з метою виконання умов договору, має право залучати для виконнання покладених на нього обов`язків адвокатів, адвокатські бюро чи адвокатські обєднання, оплачувати їх послуги, які підлягають відшкодуванню Довірителем на умовах, порядку та строки визначені ч. 5 Договору. 02.11.2023 року між Фізичною особою-підприємцем [PERSON] та Адвокатським бюро «Білий» укладено договір про надання правової допомоги №2/23ю, відповідно до якого, Адвокатське бюро «Білий» зобов`язується за дорученням Фізичної особи-підприємця [PERSON] надати правову допомогу та послуги щодо проведення допустимих законодавством України дій, спрямованих на повернення заборгованості з боржників Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», що підтверджується договором доручення № 1 ВНМ від 02.11.2023 року та Додатком № 2 до нього. Згідно Договору про надання правової допомоги № 2/23ю, Додатку № 2 до нього та Акту прийому-передачі наданих послуг № 1/30953 від 06 лютого 2024 року позивач (через повірену особу Фізичну-особу підприємця [PERSON] ) мав понести витрати за професійну правничу допомогу Адвокатського бюро «Білий» у розмірі 5000,00 грн. Суд звертає увагу, що на підтвердження понесених витрат позивачем не надано квитанції про перерахування коштів на рахунок Адвокатського бюро «Білий», а отже відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: partial