Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~Стислий виклад позицій учасників справи. У січні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивач зазначає, що перебуває у шлюбі з 05 вересня 2009 року із відповідачем [PERSON] який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Гощанського районного управління юстиції Рівненської обл., про що зроблено відповідний актовий запис №49. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивачка, посилаючись на ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки в сторін втрачено почуття любові один до одного, що у свою чергу призвело до небажання підтримувати подальші сімейні відносини. На переконання позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, бажання примиритися у неї відсутнє. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 13 лютого 2024 року прийняв вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, справу прийнято розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 25 березня 2024 надано сторонам строк для примирення тривалістю 2 (два) місяці. Ухвалою суду від 28 травня 2024 провадження у даній цивільній справі поновлено. Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися. Позивач в судове засідання не з`явилася. Подано заяву, у якій вказує, що позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Ухвалу про прийняття справи до розгляду та відкриття провадження, якою визначено строк подачі відзиву на позовну заяву та копію позовної заяви з додатками відповідачу було направлено на адресу зареєстрованого місця проживання. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.09.2009 року, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 вересня 2009, орган державної реєстрації: відділ реєстрації актів цивільного стану Гощанського районного управління юстиції Рівненської обл., про що зроблено відповідний актовий запис №49. Після державної реєстрації шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 17.08.2012), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 16.08.2016). \~ \~ \~ \~Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 3 ст. 105 СК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін існує формально та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо фактичного припинення подружніх відносин через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки, втрату фізичних та духовних зв`язків, а також почуття любові, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд, враховує, що сторонам було надано достатній строк для примирення сторін, а саме два місяців, однак примирення не відбулося. Стаття 157 СК України передбачає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Зазначений принцип міжнародної норми права констатує ту обставину, що малолітня дитина як правило більше потребує саме материнської любові, турботи і розуміння, згідно із принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року. На підставі наведеного, суд приходить до висновку про те, що неповнолітніх дітей сторін необхідно залишити проживати з матір`ю, що не позбавляє батька права на особисте спілкування з дітьми та прийняття участі у їх вихованні. Питання щодо судових витрат позивачем не ставиться. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю.

Outcome: approved