Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із вищевказаною заявою, в якій просить суд: усиновити ним, громадянином України, [PERSON] , [INFO] , малолітнього [PERSON] , [INFO] , із внесенням зміни в актовий запис цивільного стану про народження дитини, що складений Московським відділом ДРАЦС Харківського міського управління юстиції за №2031 від 10.12.2013 року, в якому змінити по батькові дитини з « [PERSON] » на « [INFO] », та записати усиновлювача батьком дитини, в графі "відомості про батька" вказати: батько - [PERSON] , громадянин України. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначає, що 24.10.2023 року між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Першому відділі ДРАЦС у м.Харкові, актовий запис №904. Від шлюбу спільних дітей вони не мають. [PERSON] , 29.02.2024 року надала письмову нотаріально посвідчену заяву про свою згоду на усиновлення свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька малолітнього [PERSON] внесено до актового запису про народження відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Із 2022 року вони всі разом мешкають у двокімнатній квартирі за адресою [ADDRESS] . Актом обстеження умов проживання, що підготовлений Службою у справах дітей, встановлено, що житло повністю забезпечує потреби проживаючих. Для виховання та розвитку дитини створені належні умови. За час спільного проживання однією сім`єю він повністю взяв на себе виконання батьківських обов`язків щодо утримання та виховання [PERSON] . Між ними склалися теплі відносини, що ґрунтуються на взаємоповазі та любові, він вважає сина своєю дитиною, а натомість дитина вважає його своїм батьком, тому він має бажання бути законним батьком дитини та в подальшому його виховувати і забезпечувати. До кримінальної відповідальності він не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Він ніколи не позбавлявся батьківських прав, не був усиновлювачем іншої дитини, не зловживає спиртними напоями та наркотичними засобами. Згідно висновку Харківської міської ради виконавчого комітету у справах дітей від 10.04.2024 року №08-15/983/2-24, усиновлення ним малолітнього [PERSON] , [INFO] , є доцільним. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримав заяву, та просив її задовольнити з підстав викладених вище. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву [PERSON] та пояснила, що вони з заявником перебувають у зареєстрованому шлюбі та спільних дітей не мають, вона має сина [PERSON] , [INFO] , про якого вони з заявником спільно піклуються та виховують. Між сином [PERSON] та заявником склались гарні та довірливі відносини, вони сприймають один одного як рідні син та батько. Представник заінтересованої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради - Власенко І.О.в судовому засіданні просила задовольнити заяву [PERSON] про усиновлення. Суд, заслухавши заявника, заінтересовану особу, представника заінтересованої особи, дитину, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] , народився [INFO] , про що Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, було зроблено актовий запис № 2031 від 10.12.2013, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Батьками дитини зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч.1 ст.135 СК України, вбачається, що відомості про батька [PERSON] - [PERSON] записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України, тобто за вказівкою матері. (а.с.13). Заявник [PERSON] , [INFO] , громадянин України та [PERSON] , [INFO] , громадянка України, перебувають у шлюбі з 24.05.2023, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] та копіями паспортів громадянина України (а.с. 5,7,9). [PERSON] надала нотаріально завірену згоду на усиновлення її чоловіком [PERSON] її дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується заявою, посвідченою 29.02.2024 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Малаховою К.С. за р.№ 214. Судом встановлено, що [PERSON] виявив бажання усиновити [PERSON] та з цього приводу слід зазначити, що усиновленням є прийняття усиновителями у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя (стаття 207 Сімейного кодексу України). Згідно з частиною 1 статті 208 Сімейного кодексу України усиновленою може бути дитина. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (частина 1 статті 6 Сімейного кодексу України). Із матеріалів справи вбачається, що на час розгляду справи в суді [PERSON] виповнилось 10 років, а отже він має правовий статус малолітньої дитини відповідно до положень статті 6 Сімейного кодексу України. Як вбачається із висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON] , що наданий КНП «Міська дитяча поліклініка №7» 22.02.2024, останній здоровий, фізичний розвиток гармонійний, група по фізкультурі основна, щеплений (а.с. 14). Імперативними приписами статті 211 Сімейного кодексу України передбачено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Зі змісту статті 212 Сімейного кодексу України слідує, що не можуть бути усиновлювачами особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Відповідно до положень статті 4 та статті 10 Європейської конвенції про усиновлення дітей, прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі та ратифікованою Законом України від 15.02.2011 року № 3017-VI (далі по тексту - Європейська конвенція про усиновлення дітей), і яка, відповідно до статті 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, у кожному випадку компетентний орган приділяє особливу увагу важливості того, що усиновлення забезпечує дитину стабільними та гармонійними домашніми умовами. Компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише після належного попереднього встановлення обставин стосовно усиновлювача, дитини та її сім`ї. На переконання суду, усиновлювач за своїми особистими якостями та умовами життя повинен відповідати можливості забезпечити виховання і всесторонній розвиток дитини. Вирішуючи питання про усиновлення заявником дитини, суд, відповідно до положень частини 1 статті 224 Сімейного кодексу України, враховує наступні обставини, що мають істотне значення. Як вбачається із висновків про стан здоров`я [PERSON] , останній функції опікуна виконувати може. Згідно з витягом МВС України, [PERSON] , станом на 19.02.2024 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Відповідно до довідки КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» Харківської міської ради №695 від 27.02.2024, [PERSON] протипоказань для виконання обов`язків усиновлювача не має. Відповідно до довідки з КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лірканя» №239, [PERSON] на обліку у лікаря нарколога не перебуває, на час огляду ознак наркозалежності не виявлено. Має постійне місце проживання (а.с.16, 17,18,19,21-25). Дитина [PERSON] 19.03.2024 надала заяву до Служби у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, в якій надає згоду на те, щоб його усиновив [PERSON] (а.с.15). Згідно акту обстеження умов проживання від 05.04.2024 проведеного Службою у справах дітей по Салтівському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, проведено обстеження квартири [ADDRESS] . Житло розміщене на 4 поверсі 5 поверхового будинку, складається з 2 кімнат загальною площею 43,7 кв.м., житловою площею 29,9 кв.м. В квартирі чисто, прибрано, зроблений ремонт, є необхідні меблі, побутова техніка. Для виховання та розвитку дитини обладнана дитяча кімната: письмовий стіл, комп`ютер, ліжко, шафа з сезонним одягом, шкільне приладдя. За цією адресою проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Стосунки, традиції сім`ї теплі, родинні, [PERSON] бажає усиновити сина дружини [PERSON] , який не заперечує проти свого усиновлення, про що написав у заяві. З аспектами пов`язаним з усиновленням [PERSON] ознайомлений (а.с.20). 10.04.2024 за № 08 - 15/983/2-24 виконавчим комітетом Харківської міської ради надано висновок про доцільність усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] та відповідність інтересам дитини (а.с.3-4). Відповідно до положень статті 12 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Україною 27 лютого 1991 року (далі по тексту - Конвенція «Про права дитини»), держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини. Поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Згідно зі статтею 13 Конвенції дитина має право вільно висловлювати свої думки. Крім того, положеннями статті 3 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей, що ратифікована Україною Законом від 03 серпня 2006 року № 69 - V, передбачено права дитини бути проінформованим та висловити свою думку під час розгляду справи (судового розгляду). Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї (частина 1 статті 171 Сімейного кодексу України). Приписами частини 1 та частини 2 статті 218 Сімейного кодексу України встановлено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити згоду дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Аналогічна норма також міститься у пункті 1 частини 1 статті 45 Цивільного процесуального кодексу України. Малолітній [PERSON] в ході розгляду справи пояснив суду, що він бажає, щоб його батьком був [PERSON] . Також пояснив, що у них з [PERSON] склалися дуже добрі відносини, він відносяться до нього як до сина, між ними панує взаєморозуміння та повага один до одного. Заявник постійно приймає участь у його вихованні, піклується про стан його здоров`я та матеріально забезпечує. Бажає, щоб його по батькові було змінено. Таким чином, під час розгляду справи, перешкод, визначених статтею 212 Сімейного кодексу України, для усиновлення [PERSON] громадянином України [PERSON] в судовому засіданні не встановлено. Згідно зі статтею 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. Крім того, принцип 6 Конвенції «Про права дитини» проголошує що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування. Стаття 20 Конвенції «Про права дитини» відзначає, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення. Частиною 2 статті 224 Сімейного кодексу України визначено, що при дотриманні всіх умов, встановлених Сімейним кодексом України, здатності особи, яка бажає усиновити, забезпечити стабільні гармонійні умови для життя дитини, суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновителем дитини. Під час розгляду справи, судом встановлено, що [PERSON] відповідає вимогам, що пред`являються до осіб, які можуть бути усиновлювачами, передбаченими статтею 211 Сімейного кодексу України, так як спроможний надати дитині належне виховання, освіту, забезпечити нормальний фізичний та духовний розвиток. За таких обставин суд вважає, що усиновлення буде відповідати інтересам малолітньої дитини [PERSON] , а тому заява про усиновлення є обґрунтованою та підлягає задоволенню. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухвалюючи рішення згідно зі статтею 255 ЦПК України та статтею 224 СК України, суд повинен обґрунтовувати задоволення чи відхилення заяви про усиновлення в разі її задоволення в резолютивній частині рішення необхідно навести відомості про заявника (заявників), повністю зазначивши його прізвище, ім`я, по батькові, день місяць і рік народження а також його громадянство. За наявності клопотання заявників суд вирішує питання про зміну прізвища імені та по батькові, дати і місця народження відповідно до статей 229-231 СК України. При цьому слід мати на увазі, що зміни вносяться не до свідоцтва про народження, а до актового запису про народження дитини. Згідно статті 225 Сімейного кодексу України, усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Нормою частини 1 статті 229 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно частин 1 та 2 статті 231 Сімейного кодексу України якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини; якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення (частина 4 вказаної статті). На підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження , що було видане раніше, анулюється (стаття 234 Сімейного кодексу України). Також приписами частини 3 статті 314 Цивільного процесуального кодексу України встановлено що за клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе у відповідності до положень статтей 229, 231 Сімейного кодексу України, частини 3 статті 314 Цивільного процесуального кодексу України задовольнити прохання заявника та змінити по-батькові дитини з « [PERSON] » на « [INFO] » відповідно, записати заявника батьком усиновленої дитини, що є підставою для внесення змін в книгу записів актів про народження. Відповідно до положень статті 228 Сімейного кодексу України особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників) (частина 4 статті 314 Цивільного процесуального кодексу України).

Outcome: approved