Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулась до суду з вимогами до відповідача та просить стягнути з відповідачки на користь позивача: заборгованість за кредитним договором №ОК-6/0023/23/13 від 01.05.2023 у розмірі 13 199,18 грн., з яких: основна сума кредиту - 8 839,44 грн., відсотки за кредитом - 4 359,74 грн.; стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати в розмірі 3 028 грн. судового збору та 3250,00 грн. витрат на правову допомогу. Рух справи 29.05.2024 позовна заява надійшла до суду та передана на розгляд судді Слободян Н.П. 31.05.2024 у справі відкрите провадження. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Перше судове засідання призначене на 27.06.2024, друге - на 23.07.2024. Позиції сторін Позивачем надіслано заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідачем не надіслано до суду заперечень, клопотань чи інших заяв у справі. Про розгляд справи повідомлялась шляхом надіслання рекомендованої кореспонденції на зареєстроване у встановленому порядку: перше повернулась з відміткою «адресат відмовився, друга про отримання 04.07.2024. Встановлені судом обставини, застосовані правові норми та висновки суду Судом встановлено, що: 01.05.2023 між Кредитною спілкою «Ощад Каса» та відповідачкою укладено Договір про споживчий кредит №ОК-6/0023/23/13, згідно з яким позивач зобов`язався надати відповідачці 10 000 грн. споживчого кредиту на період до 01.05.2024 з фіксованою процентною ставкою 136,36 % річних. Як вбачається з копії видаткового чеку № 0010999 0009467 від 01.05.2023 Кредитної спілки «Ощад Каса», відокремленого підрозділу «Відділення №6 КС «Ощад каса» ФН 3000314282, видано через касу середньостроковий кредит в сумі 10000,00 грн. згідно з договором ОК-6/0023/23/13 від 01.05.2024, одержувач [PERSON] . Відповідно до розділу 4 зазначеного кредитного договору погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіку платежів (Таблиця 1) - Додаток до Договору по частинах, щомісячно, не пізніше 25-го числа кожного місяця, а також сумами, не меншими, ніж вказані в графіку погашення, згідно з п.п.8 п.8.2.2 Договору. ( а.с.12-15, 17) Згідно з умовами цього договору, зокрема п.6.4, у разі прострочення виконання позичальником зобов`язань зі сплати платежів, зокрема, у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, кредитодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, у повному обсязі. Пунктом 3.1. цього договору передбачено, що обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку 90% річних. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з наступного дня після дня надання кредиту Позичальнику до дня повного погашення заборгованості за кредитом, зарахування на рахунок кредитодавця або внесення в касу кредитодавця готівкою включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку нарахування заборгованості по кредитному договору № ОК-6/0023/23/13 від 01.05.2023 залишок за процентами, станом на 12.04.2024, становить 4 359,74 грн., залишок основної суми заборгованості 8 839,44 грн., а всього 13 199, 18 грн. Крім того, розрахунок свідчить про те, що відповідач, порушуючи строки повернення коштів, лише двічі здійснювала таке погашення: 24.05.2023 - 1500 грн. та 26.09.2023 - 3000 грн. 26.12.2024 на ім`я відповідачки кредитною спілкою «Ощад Каса» направлялась письмова вимога щодо погашення простроченої заборгованості: за тілом кредиту - 8839,44 грн. та за процентами - 2005,79 грн. у строк до 05.01.2024. ( а.с.24) Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 3 ст.203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони,або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи,що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання водному з цих документів на інші документи,якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, а згідно з п.2 ч.1 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно з ст.1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі і на умовах встановлених договором. Як зазначено в ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 78 ЦПК України визначено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Стаття 80 ЦПК України визначає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частинами 1, 2 ст.83 ЦПК України передбачено подання доказів сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Як передбачено ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Досліджені докази підтверджують факт укладення між сторонами кредитного договору на умовах, визначених у позовній заяві, а також факт отримання відповідачкою відповідної суми коштів. Враховуючи викладене, оскільки відповідачка взяті на себе за договором зобов`язання не виконала у повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати Судовий збір Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Звертаючись до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн., як передбачено ст.4 ЗУ «Про судовий збір». Відповідно зазначена сума має бути стягнута з відповідача у зв`язку із задоволенням позовних вимог. Витрати на правову допомогу Відповідно до договору №1 на надання послуг (виконання робіт) від 11.05.2021 та додаткової угоди №1 від 19.09.2022 до договору, укладеного між підприємцем [PERSON] та КС «Ощад Каса», ФОП [PERSON] зобов`язалась надати послуги по підготовці позовної заяви та інших документів процесуального характеру. Згідно з актом № 6 від 08.04.2024 прийому-передачі наданих послуг (виконаних робіт) між ФОП [PERSON] і КС «Ощад Каса» по Договору №1 від 11.05.2021 вартість послуг складає 3250,00 гривень, які були сплачені КС «Ощад Каса» за підготовку позовної заяви до [PERSON] відповідно до копії платіжної інструкції № 715 від 08.04.2024. ( а.с.26-28, 29). Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ч.1 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Представниця позивача просить стягнути з відповідачки на користь позивача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3250,00грн. У постанові Верховного Суду від 01.02.2022 у справі № 910/10935/20 зазначено, що укладення Договору адвокатом, як фізичною особою - підприємцем, не позбавляє його статусу адвоката, а тому в розумінні наведених приписів процесуального закону і не впливає на правильність розподілу судових витрат у справі. До позову додано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ТР № 000208, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Тернопільської області №239/8 від 30.06.2017 на ім`я [PERSON] (а.с.25) З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що вимоги в частині відшкодування витрат на правову допомогу підлягають задоволенню, оскільки вони підтверджені належними доказами.

Outcome: approved