Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

Позивач завернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 25.07.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Путильського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис 15. У шлюбі у них народилось двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Вказував, що останнім часом сімейні стосунки з відповідачкою погіршилися, з початку 2024 року припинили сімейні відносини, не ведуть спільне господарство, побут та відповідачка проживає окремо від нього та дітей. Між ними відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові один до одного та подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Крім того зазначив, що спору про місце проживання дітей в них немає. Діти залишаться жити із батьком на його самостійному вихованні, та фінансовому утриманні. На підставі викладеного просив розірвати шлюб між ними. Дітей залишити проживати разом із батьком на його утриманні та самостійному вихованні. У судове засідання позивач не з`явився. Через канцелярію суду від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Через канцелярію суду надала заяву у якій просила розглянути справу без її участі. Позов визнала в повному обсязі та не заперечувала, щодо його задоволення. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 25.07.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Путильського районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис 15 (а.с.20). У шлюбі у них народилось двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10). Як встановлено, спільне життя сторін на склалось через різні погляди на сімейне життя, інтереси та несумісності характерів. Фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено. Таким чином, суд вважає, що збереження їх сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Щодо вирішення питання про місце проживання доньки, суд зазначає наступне. У позовній заяві [PERSON] зазначив, що спір у сторін стосовно того з ким будуть проживати діти - відсутній. Сторони уклали нотаріально посвідчений Договір між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей від 25.05.2024 року, відповідно до батьки домовились про місце проживання дітей, самостійне утримання та виховання [PERSON] , [PERSON] з батьком [PERSON] (а.с. 12-13). Відповідно до нотаріально посвідченої заяви [PERSON] також вбачається, що діти проживають разом із батьком (а.с.14). Так Верховний Суд у складі колегії суддів третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі №200/952/18, зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно із вимогою про розірвання шлюбу. Виходячи з того, що із змісту заяв по суті наданих як позивачем так і відповідачкою жодного сумніву щодо відсутності спору з приводу того з ким будь проживати діти у суду не виникає, враховуючи наявність договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей, те, що обидві сторони згідні з тим, що діти після розірвання шлюбу залишаються проживати разом із батьком та перебуватимуть на його самостійному вихованні та утриманні, суд вважає, що дане питання можливо вирішити одночасно із вимогою про розірвання шлюбу.

Outcome: approved