Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Відповідач [PERSON] у судові засідання, які призначалися на 08.05.2024р., 11.06.2024р., 10.07.2024р., будучи належним чином сповіщений, не явився, про причину неявки суд не сповістив, відзиву на позов не надав, був попереджений, що на підставі ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки, справа буде розглянута у його відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Представник позивачки [PERSON] адвокат Константинов В.І., діючий від імені та в інтересах позивачки, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Згідно із ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник позивачки проти заочного розгляду справи не заперечував. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] із [PERSON] ; копія свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] ; копія свідоцтва про народження відповідача; копія свідоцтва від 07.08.2014р. про право [PERSON] на спадщину за законом після смерті [PERSON] (в частині земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування гаража); копія Витягу від 07.08.2014р. про реєстрацію свідоцтва про право на спадщину в Спадковому реєстрі; копія Витягу від 07.08.2014р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на земельну ділянку; копія плану земельної ділянки; копія технічного паспорту на незавершений будівництвом гараж № [NUMBER] , розташований по [ADDRESS] , оформленого на ім`я [PERSON] ; копія рішення №83 від 17.03.1995р. Виконавчого комітету Ренійської міської ради «Про надання земельної ділянки для гаражного будівництва по [ADDRESS] »; копія акту винесення в натурі меж земельної ділянки; копія схеми винесення в натурі меж земельної ділянки; копія генерального плану забудови земельної ділянки; копія витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 12.12.2007р. (щодо земельної ділянки); копія відповіді-відмови нотаріуса від 06.08.2014р. ; копія звіту про оцінку майна від 17.11.2023р.; відповідь завідувачки приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області від 08.07.2024р.; копія спадкової справи №34/2013р. щодо майна померлого [INFO] [PERSON] (в якій у т.ч. містяться заява позивачки від 05.02.2014р. щодо повідомлення про склад спадкового майна; заява позивачки від 07.08.2014р. щодо повідомлення про склад спадкового майна та про фактичне прийняття спадщини; заява [PERSON] від 26.09.2013р. про відмову від спадщини після смерті батька). Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка являється вдовою [PERSON] , відповідач є сином нині померлого. За життя [PERSON] серед іншого належало майно: незавершений будівництвом гараж № [NUMBER] , розташований по [ADDRESS] , який було побудовано на земельній ділянці, наданій на підставі рішення №83 від 17.03.1995р. Виконавчого комітету Ренійської міської ради «Про надання земельної ділянки для гаражного будівництва по [ADDRESS] », право на яку було визнано за [PERSON] на підставі свідоцтва від 07.08.2014р. про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . На випадок смерті [PERSON] не розпорядився належним йому майном, заповіту не залишив, [INFO] помер. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за законом. Проте, на день смерті чоловіка вона мешкала спільно із ним, доглядала за ним, як дружина, а згодом подала нотаріусу заяву від 05.02.2014р. щодо повідомлення про склад спадкового майна та заяву від 07.08.2014р. щодо повідомлення про склад спадкового майна та про фактичне прийняття спадщини. 07.08.2014р. позивачкою було отримано свідоцтво про право [PERSON] на спадщину за законом після смерті [PERSON] (в частині земельної ділянки, наданої для будівництва та обслуговування гаража). Відповідач спадщину не прийняв, на неї не претендує, 26.09.2013р. подав нотаріусу заяву про відмову від спадщини після смерті батька. Незважаючи на своєчасне звернення позивачки за прийняттям спадщини, оформити її в частині незавершеного будівництвом\~гаража № [NUMBER] ,\~розташованого по\~ [ADDRESS] , неможливо у зв`язку із тим, що в неї відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів. У нинішній час, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на незавершений будівництвом гараж, їй в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказаний об`єкт, про що 06.08.2014р. нотаріусом було\~ винесено відповідну відмову. Необхідні нотаріусу документи позивачка надати не може у зв`язку із втратою їх спадкодавцем. Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючого документу - при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) правовстановлюючого документу проставляється відповідна відмітка «згідно з оригіналом» із зазначенням дати та підпису нотаріуса. Отже, після смерті [PERSON] це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на незавершений будівництвом гараж, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець. Таким чином,\~ позивачка прийняла спадщину за законом в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що залишилася після померлого чоловіка, і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою\~ не визнана, відповідач її не прийняв та на неї не претендує. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємицею першої черги за законом. На день смерті спадкодавця позивачка мешкала разом із ним, після смерті чоловіка вона зверталась до нотаріуса із заявами щодо повідомлення про склад майна та про прийняття нею спадщини в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Як зазначила позивачка, після смерті чоловіка у неї були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадковий гараж. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка не має можливості. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину фактично, оскільки на день смерті чоловіка вона мешкала разом із ним, після смерті [PERSON] позивачка фактично управляє та володіє всім спадковим майном (зберігає копії технічних документів на гараж, розпоряджається щодо його цільового використовування, оформила спадщину щодо земельної ділянки, на якій він розташований тощо). Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Інший спадкоємець спадщину не прийняв. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на незавершений будівництвом гараж з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України. З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Outcome: approved