Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

07 червня 2024 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 24 липня 2020 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Підберізцівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 8. Спільних неповнолітніх дітей немають. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, на даний час шлюбні відносини фактично між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне сімейне життя і збереження сім`ї є неможливими, через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. Крім того, спору про розподіл майна, що є їхньою спілною сумісною власнінстю, не виникає. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстровано Підберізцівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 8, а також судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 10 червня 2024 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено справу до розгляду на 03 липня 2024 року. Позивач у судове засідання не з`явивилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що стверджується телефонограмою (а.с. 13). Разом із позовною заявою подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 6). Відповідач у судове засідання не з`явився також, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 14). Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 24 липня 2020 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано Підберізцівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 8, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 24 липня 2020 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на « [PERSON] » (а.с. 5). Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Із доводів позовної заяви вбачається, що у сторін неповнолітніх дітей немає. Подружнє життя сторін не склалося, позивач стверджує, що збереження сім`ї є неможливим, просить розірвати шлюб. Як вбачається зі ст. ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, відзиву на позов та будь-яких клопотань, в тому числі про примирення з позивачем, від нього не надійшло. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст. 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн. На підставі ст. ст. 24, 56, 110-112 СК України,

Outcome: approved