Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

22.11.2023 р. через систему «Електронний суд» Управлінням поліції\~охорони в\~Черкаській області подано до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області позов до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, в якому позивач просив: - стягнути з відповідача - [PERSON] на користь позивача - Управління поліції охорони в Черкаській області безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 5319 (п`ять тисяч триста дев`ятнадцять) грн. 69 коп. - стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач працював водієм автотранспортних засобів взводу реагування Смілянського МВС Управління поліції охорони в Черкаській області, але 06.03.2023наказом №85 о/с від 02.03.2023 його було звільнено з роботи згідно п.1 ст. 36 КЗпП України. При звільнені з ним було проведено повний розрахунок та були зроблені всі виплати згідно діючого законодавства. 21.06.2023 Наказом №252 о/с, охоронником 1-го розряду взводу охорони об`єктів та публічної безпеки Батальйону Управління поліції охорони в Черкаській області було призначено [PERSON] . При прийомі на роботу [PERSON] , у вищевказаному наказі працівником відділу кадрового забезпечення Управління було помилково зазначено ідентифікаційний номер вже звільненого Відповідача, а саме - 2848017550, який був занесений у програмне забезпечення 1С для обрахування заробітної плати [PERSON] .. Під час нарахування та виплати заробітної плати за червень місяць 30.06.2023 року у сумі 1804, 69 грн. та авансу за липень місяць 14.07.2023 року в сумі 3515,00 грн., вказані кошти були перераховані за вказаним у програмі 1С ідентифікаційним номером 2848017550 на картковий рахунок відповідача. З метою врегулювання даного питання, відповідачу було направлено лист від 31.08.2023 з вимогою повернути помилково перераховані кошти. 13.10.2023 відповідачу направлено претензію, але грошові кошти відповідачем не повернуті. У зв`язку з вищевказаним позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2023 р. відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, але скерував до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача за наявними матеріалами справи. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але в судове засідання не з`явився без поважних причин, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Наявність інтересу означає, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав в інших осіб. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. З копії паспорта громадянина України [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у с. Деньги Золотоніського району Черкаської області. Згідно копії картки від 05.07.2010 р. позивач отримав ідентифікаційний номер [NUMBER] . Відповідач перебував у трудових відносинах з Управлінням поліції охорони в Черкаській області, що стверджено копією витягу з наказу від 07.11.2015 р. №1 о/с. З копії наказу від 02.03.2023 р. №85 о/с начальника Управління поліції охорони в Черкаській області вбачається, що відповідача [PERSON] звільнено з роботи за угодою сторін. Копією розрахункового листка Управління поліції охорони в Черкаській області за березень 2023 р. стверджено відсутність заборгованості підприємства перед звільненим працівником [PERSON] . З копії витягу з наказу від 23.06.2023 р. №252 о/с на роботу в Управління поліції охорони в Черкаській області було призначено [PERSON] . Згідно копії доповідної бухгалтер [PERSON] 03.10.2023 р. повідомила начальника УПО в Черкаській області Курятника В. про те, що в наказі №252 о/с від 21.06.2023 про призначення [PERSON] було помилково зазначено ідентифікаційний номер [NUMBER] , який був занесений у програмне забезпечення 1С. Під час нарахування та виплати заробітної плати за червень місяць 30.06.2023 року у сумі 1804, 69 грн. та авансу за липень місяць 14.07.2023 року в сумі 3515,00 грн., вказані кошти були перераховані за вказаним у програмі 1С ідентифікаційним номером 2848017550, який належить звільненому [PERSON] . Зі скріншоту програми 1С вбачається, що [PERSON] 30.06.2023 за червень місяць була нарахована зарплата в сумі 1804, 69 грн. та 14.07.2023 року аванс за липень місяць в сумі 3515,00 грн. З копії листа філії ЧОУ «Ощадбанк» №10003-23/63305/2023 від 03.10.2023, вбачається, що кошти згідно списку №0940 від 30.06.23р. в розмірі 1804,69 грн. та згідно списку №1010 від 14.07.23р. в розмірі 3515,00 були зараховані в повному обсязі клієнту - [PERSON] , ін.код: [NUMBER] . Судом встановлено, що в наказі №252 о/с від 21.06.2023 про призначення [PERSON] допущено описку та заначено ідентифікаційний номер [NUMBER] , який належить раніше звільненому [PERSON] . Позивачем було здійснено нарахування виплат [PERSON] в загальній сумі 5319,69 грн. , але дані кошти в результаті допущеної описки перераховані на рахунок відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, стверджено позивачем та не спростовано відповідачем, останній набув грошових коштів у сумі 5319,69 грн. без будь-якої правової підстави. Отже судом встановлено, що дані кошти є безпідставно ним набуті. За статтею 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. З наведених норм убачається, що особа, яка набула майно (кошти) без достатньої правової підстави (або підстава набуття цього майна (коштів) згодом відпала) зобов`язана повернути набуте майно (кошти) потерпілому. Означене недоговірне зобов`язання виникає в особи безпосередньо з норми статті 1212 ЦК України на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом. Це зобов`язання виникає в особи з моменту безпідставного отримання нею такого майна (коштів) або з моменту, коли підстава їх отримання відпала. З копії листа від 31.08.2023 р. вбачається, що Управління поліції охорони в Черкаській області зверталося до відповідача з проханням повернути помилково виплачені кошти в сумі 5319,69 грн. Також на адресу відповідача позивачем було направлено претензію від 13.10.2023 р. №17721/43/01-2023 про повернення коштів на суму 5319,69 грн. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження сплати (повернення) безпідставно набутих грошових коштів в добровільному порядку на користь позивача. Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що за таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах 1, 2 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору, понесені позивачем при подачі позову до суду підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved