Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

В судовому засіданні представник ТОВ Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Макарова Л.В. позовні вимоги підтримала та пояснила, що 04.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвеструм» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 02326-01/2022. 13.01.2023 року між ТОВ «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 13012023, відповідно до якого, ТОВ «Інвеструм» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до Виписки з реєстру боржників від 13.01.2023 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 18800,00 грн. За час дії кредитного договору № 02326-01/2022 відповідач не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом і має заборгованість в сумі 18800,00 грн., яка, складається з: заборгованість за основною сумою боргу 8000,00 грн.; заборгованість за відсотками 10800,00 грн. А тому позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 18800,00 грн. та сплачений по цьому позову судовий збір в сумі 2684,00 грн. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав. Пояснив, що відповідач не укладала і не підписувала кредитний договір з ТОВ «Фінансова Компанія «Інвеструм». Вважає, що невстановлені особи могли скористатися її персональними даними і укласти від її імені кредитний договір. Його довірителька звернулася з цього приводу до правоохоронних органів і в поліції Харківщини розслідується відповідне кримінальне провадження. Крім того, враховуючи те, що відповідачем не надано оригіналів електронних доказів, просить застосувати наслідки, передбачені ч. 5 ст. 100 ЦПК України. В той же час визнає, що банківська картка, на яку згідно позову і доданих матеріалів було перераховано кредитні кошти, належить його довірительці. Даний позов зареєстровано в суді 17.10.2023 року. Згідно ухвали Коропського районного суду Чернігівської області від 18.10.2023 року відкрито провадження у справі та призначене спрощене позовне провадження. 07.11.2023 року стороною відповідача подано відзив на позов. Стороною позивача надавалися письмові пояснення і додаткові докази. Заслухавши учасників та дослідивши надані сторонами докази, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 04.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвеструм» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 02326-01/2022. Згідно розділу 1 Договору: товариство надає фінансовий кредит в розмірі 8000 грн., а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 456,25% річних з розрахунку 1,25% на добу (т. 1 а.с. 6-9). Відповідачка отримала кредитні кошти на власну банківську карту № [NUMBER] , відкриту в АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується відповідними довідками та випискою по рахунку відповідача (т. 1 а.с. 97, 186, т. 2 а.с. 15, 28-29). 13.01.2023 року між ТОВ «Інвеструм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 13012023, відповідно до якого, ТОВ «Інвеструм» відступило позивачу право вимоги від відповідача коштів, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача (т. 1 а.с. 104-108). Відповідно до Виписки з реєстру боржників від 13.01.2023 року позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 18800,00 грн. (т. 1 а.с. 109-110). За час дії кредитного договору № 02326-01/2022 відповідач не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом і має заборгованість в сумі 18800,00 грн., яка, складається з: заборгованість за основною сумою боргу 8000,00 грн.; заборгованість за відсотками 10800,00 грн., що підтверджується відповідним розрахунком (т. 1 а.с. 98-102). Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України: Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»: електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Верховний Суд у Постанові від 12 січня 2021 року справа N 524/5556/19 провадження N 61-16243 св 20 вказав наступне: Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону (Про електронну комерцію), вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Суд відхиляє аргументи сторони відповідача про те, що кредитний договір вона не укладала і кредитних коштів не отримувала. Так, згідно наданих АТ КБ «ПриватБанк» документів, відповідачка була власницею банківської карти № [NUMBER] . Даний \~ \~ \~ \~ факт в судовому засіданні визнав її представник. У період з 01.10.2021 по 05.01.2022 року по вказаній карті щоденно проходили операції загальна сума 1431433 грн. 04.01.2022 року на карту було зараховано 8000 грн. Вказану суму не було повернуто як помилкову, а в той же день було перераховано на іншу свою карту через додаток Приват 24 (т. 2 а.с. 46). Також, суд не вважає належним і допустимим доказом неукладення кредитного договору факт розслідування кримінального провадження за зверненням відповідача. Згідно витягу з ЄРДР вказане кримінальне провадження розслідується за заявою про заволодіння грошовими коштами з кредитних карток, а не про укладення договорів сторонніми особами від імені відповідача (т.1 а.с. 227-228). Щодо суми кредиту і нарахованих відсотків, стороною відповідача жодних аргументів і доказів суду не надавалося. Контррозрахунок заборгованості не проводився. Таким чином, суд вважає доведеним факт отримання відповідачем фінансового кредиту у ТОВ «Фінансова компанія Інвеструм» на суму 8000 грн., а також доведеною суму заборгованості по кредиту. Відповідно до ст.ст. 512, 514, 516 ЦК України: Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України: Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредиту в сумі 18800,00 грн. та сплачений по цьому позову судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved