Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Позивач виконавчий комітет Стрийської міської ради подав до суду позов до [PERSON] (відповідач), в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав щодо сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач покликається на те, що 18.01.2024 рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради №18 "Про затвердження висновку про позбавлення батьківських прав" затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Відповідачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , відносно якого вона має статус одинокої матері. Малолітній [PERSON] з 2019 перебував на обліку дітей, які опинились в складних життєвих обставинах в службі у справах дітей Стрийського міськвиконкому через невиконання матір`ю батьківських обов`язків. Як наслідок, 26.10.2022 [PERSON] за заявою матері було тимчасово влаштовано на повне державне забезпечення в інтернатну групу ЗДО №15 м. Стрия відповідно до розпорядження міського голови від 26.10.2022 №246. При цьому [PERSON] зобов`язалася знайти роботу, створити належні умови для проживання та навчання сина, щоб у скорому часі повернути його у сім`ю. Однак, від часу влаштування дитини до закладу мати нічого не зробила для повернення дитини у сім`ю та жодного разу не зверталася до служби у справах дітей із заявою про повернення їй дитини. Відповідачка не усвідомлює потреби в отриманні соціальних послуг та не здатна в повному обсязі задовольнити потреби дитини та виховувати її. У квартирі за місцем проживання відповідачки відсутнє місце для навчання дитини, немає холодильника для зберігання продуктів харчування, а також продуктів на момент обстеження було мало. Зі слів жінки, вона не харчується вдома, а відвідує спеціальні їдальні, де харчується безкоштовно. Мати відвідує дитину, цікавиться його здоров`ям, однак ніколи не купувала ліки для сина. Зовсім не цікавиться його навчанням і участі в ньому не бере. Інколи приходила в нетверезому стані, тоді дитина не йшла на контакт з нею, соромився і ховався у групі. Також, [PERSON] не виявляє бажання повертатися жити додому до матері. Питання про виконання матір`ю батьківських обов`язків неодноразово розглядалися на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Стрийського міськвиконкому. [PERSON] пояснювала, що відвідує сина у закладі, однак додому забирати боїться, бо не дасть йому ради. На роботу не влаштувалася, бо опікується батьком, який хворіє, за що отримує виплати. Інших доходів у жінки немає. При цьому [PERSON] інформували про можливості отримання соціальних послуг та інших видів допомоги. 20.12.2023на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Стрийської міської ради було надано згоду на позбавлення батьківських прав, оскільки [PERSON] від часу влаштування дитини до ЗДО (ясла-садок) №15 комбінованого типу Стрийської міської ради не відвідувала центр надання соціальних послуг, на консультації психолога не приходила, не покращила умови проживання, тобто зовсім не намагалася змінити спосіб життя та створити умови для повернення дитини у сім`ю. Проведена робота залучених фахівців позитивних результатів не дає, відповідачка ігнорує вимоги та рекомендації працівників служби у справах дітей та фахівців із соціальної роботи Стрийського міського центру надання соціальних послуг, нехтує виконанням батьківських обов`язків. Відзив на позовну заяву Представником відповідачки - адвокатом Кравець А.О. подано відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого покликається на те, що 11 березня 2024 Західним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги відповідачці для надання правової допомоги призначено представника. Зазначив, що відповідачка завжди намагається приділяти увагу своєму сину - [PERSON] . Син проживав з відповідачкою до 26.10.2022, а після цього проживає в інтернаті ДНЗ № 15 «Пролісок» м. Стрия, оскільки проживаючи вдома відмовлявся відвідувати школу, втікав від матері по дорозі в школу, не слухав її. Раніше вони проживали спільно з матір`ю відповідачки - [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , а остання інколи вчиняла тиск на внука [PERSON] , нав`язуючи йому своє бачення життя. Син має певні емоційно-вольові порушення, надмірне збудження, знаходиться на обліку в лікаря психіатра, через це проходив різні медичні обстеження. Вдома син [PERSON] нищив електроприлади, сварився з іншими людьми, кричав на них, відмовлявся спілкуватися з однолітками. На теперішній час [PERSON] заявляє, що якщо буде проживати вдома, то не буде йти в школу, а перебуваючи в інтернаті він не відмовляється відвідувати школу. З садочку-інтернату відповідачка сина не забирала, бо там її попередили, що якщо дитину забрати додому то повторно його не візьмуть. Перебуваючи в інтернаті син розповідав, що йому там добре, почав спілкуватися з іншими однолітками та вихователями, відвідує навчання. Відтак відповідачка вважає, що перебуваючи в садочку-інтернаті в сина [PERSON] хороші умови для проживання та виховання, йому там добре, а вона в свою чергу часто відвідує його, купує та приносить йому продукти харчування, речі та одяг. Вона любить свого сина, бажає брати активну участь у його розвитку та вихованні, проводити з ним спільно час та підтримувати родинні відносини. Позбавлення батьківських прав відповідачки не буде кращим заходом для дитини, оскільки не вплине ні на обставини щодо виховання і розвитку дитини, не стровить додаткових умов щодо її безпечного виховання, захисту її здоров`я, не сприятиме захисту її права взагалі, а навпаки невжиття такого заходу має створити умови дитині і матері для належного їх спілкування і розвитку дитини, особливо в тій ситуації, коли матір виявляє таке бажання. Вважає, що перебування дитини в садочку-інтернаті викликано кількома причинами, основними з яких є складні відносини, що склалися між сином [PERSON] та матір`ю [PERSON] відповідачки, а також небажанням сина відвідувати школу. Однак в позові не наведено переконливих доказів винної поведінки відповідачки щодо нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Відповідачка має на утриманні батька [PERSON] - особу з інвалідністю II групи, отримуючи за його догляд допомогу у розмірі 2 900 грн., отже відповідачка не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання сина. Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав покликаючись на викладені у позові обставини, суду пояснив, що відповідачка не усвідомлює своїх помилок, не робить правильних висновків, не забезпечує дитині необхідний рівень життєдіяльності, розвитку і виховання, не бажає влаштовуватися на роботу, не намагається виправитися, тому просить позов задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги заперечила, суду пояснила, що в силу життєвих обставин, а саме через те, що у неї батьки хворіють і потребують догляду, вона вимушена їх доглядати постійно, тому не має можливості влаштуватися на офіційну роботу тому підробляє у вільний час. Батьки живуть у складних умовах і в силу їх хвороби проживання сина разом є неможливим. Крім цього вона виховує сина сама, він не завжди її слухається і не бажає ходити до школи. Через ці причини вона вимушена була тимчасово віддати його в інтернатну групу на тимчасове державне утримання. Враховуючи, що там є і інші діти, син призвичаївся до дітей і разом почав з бажанням ходити до школи. Однак вона завжди цікавилась і цікавиться сином та щодня приходить і бачиться з ним. Син завжди радий її бачити. Вона забезпечує його, приносить одяг і харчі. На даний час ще не може забрати його, через те, що піклується про батька, який є інвалідом ІІ групи та немає належних умов для проживання разом з ним. Вона не усунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, ближчим часом зможе усунути ці недоліки. Представник відповідачки - адвокат Кравець А.О. у судовому засіданні позовні вимоги вважає безпідставними з підстав викладених у запереченні, зазначив, що відповідачка не може на даний час забрати дитину додому, так як в неї немає умов в силу обставин які склалися із її батьками. Вона не ухилялася і не ухиляється від виконання своїх батьківський обов`язків, а обставини, які виникли тимчасово вона виправить і забере дитину додому. Заяви та клопотання учасників справи. 11.03.2024 представником відповідачки - адвокатом Кравець А.О. подано до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи. 15.03.2024 представником відповідачки - адвокатом Кравець А.О. подано до суду відзив на позовну заяву. 18.03.2024, 10.06.2024 представником відповідачки - адвокатом Кравець А.О. подано до суду клопотання про долучення доказів. Процесуальні дії у справі. 4.02.2024 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою від 19.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 09.04.2024 призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, через які відповідачка та її представник заперечують проти задоволення позову, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить висновку, що в позові слід відмовити повністю, виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради №18 від 18.01.2024 затверджено висновок про позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] стосовно дитини [PERSON] , [INFO] , згідно висновку органу опіки та піклування Стрийської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1979 р.н. Згідно паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 19.09.1995 Стрийським МВ УМВС України у Львівській області, [PERSON] , народилася [INFO] у м. Стрий Львівської області. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 31.07.2012, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Стрию Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, [PERSON] народився [INFO] . Батьки - [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з наказу № 44 від 19.11.2019, виданого службою у справах дітей виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області про взяття на облік дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах, малолітнього [PERSON] , [INFO] , мати якого ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Згідно розпорядження №246 від 26.10.2022 міського голови Стрийської міської ради Львівської області про тимчасове влаштування з 26.10.2022 малолітнього [PERSON] , [INFO] , в інтернатну групу ДНЗ №15 «Пролісок» м. Стрия львівської області. Згідно копії довідки про правила відображення інформації по справах та копії рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 02.12.2022 у справі № 456/3540/22, [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 18.12.2023 за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON] , 1957 р.н., [PERSON] , без реєстрації. Житло розміщене на другому поверсі п`ятиповерхового будинку, складається з двох кімнат, коридору, кухні, балкону, санвузла.умови проживання задовільні. Загальна площа 44 м?, підключена до всіх комунікацій. У квартирі тепло, чисто. На кухні чисто, однак продуктів харчування є недостатньо. У власності є пральна машинка, однак не має холодильника. В одній кімнаті проживає бабуся [PERSON] , в іншій мати. Для дитини є спальне місце окреме, однак місце для навчання не облаштоване. На час проведення обстеження не було для дитини продуктів харчування в достатній кількості. Зі слів матері, не харчується вдома, переважно у їдальнях. Дитина проживає у інтернатній групі ДНЗ №15 (ясла-садок0 м. Стрия. Мати відвідує сина, спілкуєтьс з ним, однак впливу на нього немає.Між [PERSON] та її матір`ю напружені стосунки. Як вбачається з характеристики, наданої адміністрацією Стрийської гімназії імені Івана Баранича № 324 від 13.12.2023 на учня 6-Б класу [PERSON] , який навчається у гімназії імені І.Баранича з ІІ семестру 5 класу. Вбачається, що [PERSON] засвоює навчальний матеріал на низькому рівні. Потребує постійного контролю з боку вчителя, швидко втомлюється, має низьку працездатність, потребує постійної мотивації та зміни видів діяльності. Хлопець уважно слухає інструкції асистента та охоче виконує їх. Словесні завдання виконує за допомогою вчителя. Навички самоконтролю, уміння підбирати власні приклади, пояснювати свої дії сформовано на середньому рівні. До самостійної учбової діяльності учень не готовий, потребує постійної допомоги з боку дорослих. Зовнішній вигляд в дитини охайний. Добре йде на контакт з однокласниками та дорослими, ставиться до них шанобливо. Правил поведінки дотримується, на зауваження вчителя реагує адекватно. Мати [PERSON] не підтримує зв`язків зі школою та класним керівником. Не відвідує батьківські збори та не допомагає брати участь у шкільних заходах. Відповідно до характеристики, наданої директором закладу дошкільної освіти №15, на [PERSON] за № 537/01-14 від 19.12.2023, №1/01-14 від 02.01.202024, він живе і виховується у групі інтернатного типу ЗДО №15 з 26.10.2022 через складні життєві обставини. Мати відвідує дитину кожен день, дитині подарунків не приносить так як не працює і ніяких доходів не має. Цікавиться його здоров`ям, їздила з ним до Львова в лікарню, якщо дитина хворіє відводить до лікарів, однак ліків не купляє, рецепт приносить в садок. Навчанням дитини не цікавиться і участі в ньому не бере, бо як такого впливу на сина немає. Хлопець розуміє, що мама не спроможна йому забезпечити нормальне життя та всесторонній розвиток, так як ніде не працює і ніяких доходів не має. Як вбачається з повідомлення Стрийського міського центру надання соціальних послуг від 18.12.2023 №411, [PERSON] за період з 17.11.2023 по 18.12.2023 центр не відвідувала, на консультації психолога не приходила та не покращила умови проживання. Відповідно до інформації Стрийського міського центру надання соціальних послуг №312 від 17.10.2023, [PERSON] перебуває на обліку у Стрийському центрі надання соціальних послуг, як така, що знаходиться в складних життєвих обставинах. Станом на 17.10.2023 відвідала дві консультації психолога, умови проживання не покращила. [PERSON] не може працевлаштуватися, оскільки опікується і здійснює догляд за хворим батьком та отримує допомогу по догляду за особою з інвалідністю. Крім того в судовому засіданні досліджено письмові докази: Довідка-44, видана КНП СМР «Територіальне медичне об`єднання «Стрийська міська об`єднана лікарня» від 15.03.2024, згідно якої [PERSON] , [INFO] не числиться на обліку в лікаря-нарколога в Стрийська МП. За медичною допомогою не зверталася. Довідка-45, видана КНП СМР «Територіальне медичне об`єднання «Стрийська міська об`єднана лікарня» від 15.03.2024, згідно якої [PERSON] , 1979 р.н. не числиться на обліку в лікаря-психіатра в Стрийська МП. Відповідно до пенсійного посвідчення № [NUMBER] серія [NUMBER] , [PERSON] [INFO] , вид пенсії - по інвалідності ІІ група. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.03.1979, виданого міським відділом ЗАГС м.Стрия Львівської області, [PERSON] народилася [INFO] . Батьки - [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки №1442, [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , знаходиться на обліку в УСЗН м.Стрий і отримує допомогу на догляд за інвалідом І або ІІ групи. Дохід з вересня 2023 по лютий 2024 складає у розмірі 16 196 грн. Відповідно до заяви [PERSON] [INFO] , згідно якої заперечує щодо проживання її доньки [PERSON] та її [PERSON] в її квартирі [ADDRESS] . Згідно із довідкою МСЕК № 051185, [PERSON] 1952 р.н. має інвалідність ІІ групи, безтерміново, на підставі акта №137. Як вбачається з консультаційного висновку спеціаліста від 04.06.2024, виданого КНП «Обласне територіальне медичне об`єдання м.Краматорськ», [PERSON] встановлений діагноз - Са висхідної ободової кки рТ4аН2М1НерG3R0 ст4 гр2 (4) (СПО 16 04 2024 правобічної геміколектомії) анемія Gr3 ракова інтоксикація. Довідка-113, видана КНП СМР «Територіальне медичне об`єднання «Стрийська міська об`єднана лікарня» від 10.06.2024, згідно якої [PERSON] , 1952 р.н. не числиться на обліку в лікаря-психіатра в Стрийська МП. Відповідно до довідки від 07.06.2024, виданої КНП «Стрийська міська дитяча лікарня», про те, що [PERSON] , [INFO] спостерігається дитячим психіатром. Згідно наказу №160 від 18.06.2024 закладу дошкільної освіти (ясла-садок) №15 комбінованого типу Стрийської міської ради Стрийського району Львівської області, про відправлення дітей групи інтернатного типу в табір ТзОВ «ЛАЯР СІТІ» з 01.07.2024 по 14.07.2024, в тому числі [PERSON] . Як вбачається з висновку лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу № 134, [PERSON] [INFO] , є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу та потребує стороннього догляду. Проживає з донькою - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конвенції про права дитини. Так, за приписами статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до частини 4 статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Норма статті 165 СК України передбачає, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має один з батьків. Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ст. 166 Сімейного кодексу України). Відповідно до вимог частини 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, згідно з положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.97), кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання (пункти 48, 49, 51 Рішення). Суд бере до уваги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою ВР №789-XII від 27.02.91, відповідно до якої в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. У відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. У параграфі 54, 57, 58 рішення ЄСПЛ «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу строну неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Подібні правові висновки викладені у низці постановах Верховного Суду, зокрема від 08 квітня 2020 року у справі № 645/731/18, від 29 січня 2020 року у справі № 127/31288/18, від 29 січня 2020 року у справі № 643/5393/17, від 17 січня 2020 року у справі № 712/14772/17, від 25 листопада 2019 року у справі № 640/15049/17, від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що син відповідачки [PERSON] . [PERSON] 2012 р.н. перебуває в інтернатній групі ДНЗ № [NUMBER] «Пролісок» м.Стрия та перебуває на обліку як дитина, яка опинилася у складних життєвих обставинах через те, що мати дитини, яка виховує сина сама, здійснює догляд хворих батьків. Як встановлено судом відповідачка відвідує сина щодня, спілкується зі ним, проявляє щодо нього батьківську турботу, допомагає і забезпечує його одягом та продуктами харчування. Перебуваючи в садочку-інтернаті в сина [PERSON] хороші умови для проживання та виховання, яких йому не має можливості забезпечити мати, через тимчасові складні сімейні обставини. Вона доглядає та піклується батьком [PERSON] - особою з інвалідністю II групи, який потребує постійного сторонньогго догляду. Суд погоджується з аргументами сторони відповідачки, посилаючись на те, що позивачем не надано доказів того, що [PERSON] умисно ухилявся від своїх батьківських обов`язків щодо виховання сина. Представник позивача не надав жодної із підстав, передбачених ст. 164 СК України, для позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітнього сина. Так, згідно п. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Відповідно до положень частин четвертої-шостої статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу (п.4 ст. 164 СК України). Відповідно до інформації Стрийського міського центру надання соціальних послуг №312 від 17.10.2023, [PERSON] перебуває на обліку у Стрийському центрі надання соціальних послуг, як така, що знаходиться в складних життєвих обставинах. Станом на 17.10.2023 відвідала дві консультації психолога, умови проживання не покращила. [PERSON] не може працевлаштуватися, оскільки опікується і здійснює догляд за хворим батьком та отримує допомогу по догляду за особою з інвалідністю. Приймаючи до уваги, що відповідачка виявляє бажання піклуватися про сина та судом не встановлено фактів умисного її ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, вчинення нею будь-якого негативного психологічного тиску на сина, спричинення будь-якої моральної чи фізичної шкоди, тому суд не знаходить достатніх підстав, передбачених ст. 164 СК України для позбавлення її батьківських прав. При цьому суд виходить з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а позивачем належних та допустимих доказів ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків, які б були законною підставою для позбавлення її батьківських прав, не надано. За наведених обставин, суд не погоджується із позицією сторони позивача про те, що відповідачка самоусунулася від виконання своїх батьківський обов`язків по відношенню до вина [PERSON] . Враховуючи той факт, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів того, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, тому суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовної вимоги. На підставі статей 150, 155, 164, 165, 166, 180, 182, 193 СК України та

Outcome: dismissed