Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

24 травня 2024 року позивачка\~\~ [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів, у якому просила суд стягнути з відповідача [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] ( [INFO] ) у розмірі однієї чверті від усіх видів заробітку (доходу) [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 998,00 грн. Вимоги позовної заяви обґрунтовано тим, що\~між [PERSON] та [PERSON] 07.10.2006 року був зареєстрований шлюб. Від шлюбу Позивач та Відповідач мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, внаслідок чого Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.09.2022 по справі №369/346/22 шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу за взаємною згодою спільна дитина проживає з Позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач та Відповідач не змогли порозумітися стосовно надання матеріальної допомоги щодо утримання їх дитини, тому Позивачка вимушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою про стягнення аліментів. Станом на момент подання даного позову Позивач понесла витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 998,00 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 травня 2024 року\~відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 27 червня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просив суд позовні вимоги позовні вимоги [PERSON] до мене - [PERSON] про стягнення аліментів задовольнити частково. Ухвалити судове рішення, яким призначити сплату аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відмовити [PERSON] в задоволенні позовної вимоги про стягнення з нього [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 998,00 грн.. Відзив обгрунтований\~тим,\~щодійсно, між ним та [PERSON] в 2006 році офіційно було зареєстровано шлюб, в період перебування в якому у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Києво-Святошинського суду Київської області від 27.09.2022 року шлюб між нами було розірвано. Ще до розірвання шлюбу з 29.07.2024 р. і до лютого 2024 року він кожного місяця надсилав кошти на рахунок позивачки на утримання їхнього сина. Вимога Позивачки про стягнення аліментів є надуманою та передчасною, оскільки це його син, якого він любить і буде матеріально допомагати незалежно від того буде рішення суду чи ні. Оскільки весь час він допомагав матеріально, незрозумілим для нього є звернення позивачки за правовою допомогою. Майже 2 роки він допомагає синові матеріально, бере участь у його вихованні, наскільки це можливо, спілкується з ним. Це його єдиний син, зв`язок і спілкування з яким є для нього найважливішим. Позивачка не зверталась до нього з претензіями, що сума допомоги замала, що її це не влаштовує. Взагалі ніяких спорів у нас не виникало, для нього стало неочікувано отримати позовну заяву. Він допомагав сину скільки міг, виходячи із ситуації, яка склалась на даний момент в країні. Нажаль, в лютому він втратив роботу, його звільнили і до теперішнього часу знайти роботу він не може. На сьогоднішній день у нього скрутне матеріальне становище, зважаючи на те, що являється безробітним. Він не проти вимог позивачки щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку або доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо вона звернулась до суду з такою вимогою, незважаючи на те, що вона щомісячно допомагав дитині сумою вищою, ніж просить Позивачка, то від своїх обов`язків щодо утримання сина він не відмовляється, але впевнений, що необхідності звертатись за правовою допомогою позивачка не мала. 02 липня 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якому позивачка [PERSON] просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У судове засідання позивачка не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином. Надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи його було повідомлено належним чином. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що між позивачкою [PERSON] та [PERSON] 07.10.2006 року був зареєстрований шлюб. Від шлюбу Позивач та Відповідач мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося, внаслідок чого рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.09.2022 по справі №369/346/22 шлюб між Позивачем та Відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу за взаємною згодою спільна дитина проживає з Позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач та Відповідач не змогли порозумітися стосовно надання матеріальної допомоги щодо утримання їх дитини, тому Позивачка вимушена звернутися до суду з відповідною позовною заявою про стягнення аліментів. Станом на момент подання даного позову Позивач понесла витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 998,00 грн. За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За положеннями ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON] є чоловіком працездатного віку, відомостей про незадовільний стан його здоров`я відповідачем суду не надано. У матеріалах справи відсутня інформація, що у відповідача є інші діти, окрім [PERSON] , [INFO] , також не наведено доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (ч. 2 ст. 182 СК України). Водночас високий заробіток (дохід) платника аліментів не може слугувати підставою для зменшення частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на утримання дитини, має становити 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дитини її мати [PERSON] є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява подана 24 травня 2024 року, тому суд присуджує стягнення аліментів саме з цього дня. З приводу стягнення витрат на правову допомогу судом встановлено наступне. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 998,00 грн., позивачем надано копії таких документів: Договору № 16/05/2024 від 16 травня 2024 року про надання правової допомоги, Додаткової угоди № 1 від 16 травня 2024 року до Договору про надання правової допомоги, відповідно до якої вартість повного супроводу клієнта складає 10000 грн. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано\~ст.59 Конституції України\~та\~ст. 15 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~\~\~\~\~\~ Згідно з ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. \~\~\~\~\~\~ До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. \~\~\~\~\~\~ Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. \~\~\~\~\~\~ Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. \~\~\~\~\~\~ Розмір витрат\~має бути співмірним зі складністю справи\~та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. \~\~\~\~\~\~ А тому Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). \~\~\~\~\~\~ Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду\~слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту. \~\~\~\~\~\~ Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу). \~\~\~\~\~\~ При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. \~\~\~\~\~\~ Суд при ухваленні додаткового рішення враховує правову позицію, висловлену у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити\~детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається\~з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв:\~їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що\~\~сторона відповідача не зверталась до суду з клопотанням про зменшення розміру судових витрат\~\~ на правову допомогу та не надавала доказів неспівмірності вказаних витрат позивача, а тому, приходить до висновку про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення суду та стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи складність справи та виконані роботи, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000, 00 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 1211, 20 грн. в дохід держави. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial