Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Хмільницького відділу ДВС у Хмільницькому районі Вінницької області ЦМУ МЮ України про зняття арешту з нерухомого майна. Позов обгрунтований тим, що 13.06.2006 позивач придбала квартиру [ADDRESS] . У серпні 2023 позивачу стало відомо про постанову державної виконавчої служби від 11.06.2002, якою на належну їй квартиру накладено арешт у виконавчому провадженні, боржником у котрому є [PERSON] . За таких обставин позивач просить зняти арешт з належної їй квартири. Ухвалою суду від 06.06.2024 у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. 24.06.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву узагальнені доводи котрого зводяться до того, що арешт на нерухоме майно накладено в ході примусового виконання виконавчого документа стосовно попереднього власника нерухомого майна. Виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих документів стосовно позивача на примусовому виконанні в органах ДВС не перебувають. За таких обставин представник відповідача просить ухвалити рішення за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду від 26.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують, судові витрати просять залишити за позивачем. Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлено належним чином. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, доходить наступного висновку. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 13.06.2006 [PERSON] продала, а [PERSON] купила квартиру [ADDRESS] . На момент укладення даного договору обтяження та заборони відчуження вищезазначеної квартири відсутні (копія на а.с. 8). Згідно з Інформацією з Державного реєстру встановлено, що постановою Хмільницького міського відділу державної виконавчої служби від 11.06.2002 накладено арешт на вищевказану квартиру, реєстраційний номер обтяження: 5388097, зареєстровано: 30.07.2007, власник: [PERSON] (а.с. 5-7, 10-12). Вирішуючи даний спір суд керується наступними нормами. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. За змістом ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини справи, зокрема те, що позивач є власником вищевказаної квартири та не була стороною виконавчого провадження в ході якого накладено арешт, суд доходить висновку, що право позивача на володіння, користування та розпорядження квартирою порушено та підлягає захисту, шляхом зняття арешту з даного майна, а тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати належить залишити за позивачем. На підставі ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 56, 59 Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: approved