Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 29 липня 2007 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області за актовим записом №58. Від шлюбу сторонни мають доньку [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років стосунки з відповідачкою поступово погіршувались. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. В результаті чого, між ними зникло взаєморозуміння та подружні відносини фактично припинилися. З цього часу вони з відповідачкою не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, мають окремий бюджет, проживають окремо понад рік. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачкою. Відповідачка в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, та не цікавиться її життям, що стало підставою звернення до суду з даним позовом. Враховуючи викладене позивач просить розірвати їх шлюб, визначити місце проживання дитини разом із ним та стягнути із відповідачки на його користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно посинаючи з дня пред`явлення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка у підготовче судове засідання не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо задоволення позову. Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позову не заперечує. З врахуванням того, що відповідач повністю визнав позов, суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому судовому засіданні відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд встановив,що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 29 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області (а.с.10). З копій свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Згідно витягу №32 про зареєстрованих у житловому будинку /приміщенні осіб за адресою: [ADDRESS] є зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Відповідно до Акту обстеження житлово побутових умов проживання [PERSON] , встановлено що батько самостійно виховує неповнолітню доньку. Мати [PERSON] з сім`єю не проживає. Родина забезпечина продуктами харчування, одягом, взуттям, речами першої необхідності. За наглядом і вихованням доньки допомагає бабуся [PERSON] (а.с.13). Висновком органу опіки та піклування Андрушівської міської ради підтверджується доцільність визначення місця проживання [PERSON] разом із батьком [PERSON] (а.с. 28-29). Характеристикою із Андрушівського ліцею №2 Андрушівської міської ради [PERSON] характеризується позитивно, вона є наполегливою, комунікабульною, активною, енергійною. Бере активну участь у шкільних та позашкільних заходах. Є призером районних олімпіад. Батько Аріни, відповідально ставиться до виховання та навчання дитини, підтримує зв`язок зі школою. Вдома створені всі необхідні умови для нормального розвитку дитини (а.с.14). \~ \~ Спільне життя у сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини. Поновлення шлюбних відносин неможливе. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Неповнолітня донька проживає разом з позивачем та перебуває на його утриманні (а.с.13). Відповідачка добровільно не надає допомогу на утримання дитини. Вказані обставини визнані відповідачем та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Статтею 12 ч. 1, 2, 3, 4 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому суд приходить до висновку, що вказаний шлюб необхідно розірвати. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Під час\~вирішення спору\~щодо місця\~проживання \~неповнолітньої дитини\~беруться до\~уваги ставлення\~батьків до\~виконання своїх\~батьківських обов`язків,\~особиста прихильність\~дитини до\~кожного з\~них,\~вік дитини,\~стан її\~здоров`я\~та інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення. Згідно ч.ч.1, 2, 3\~ст. 160 СК України\~місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини; якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. У відповідності до\~ст. 161 ч.1 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ст. 182 СК України, при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~рухомого та\~нерухомого майна,\~грошових коштів; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка є працездатною особою молодого віку, позивач просить стягнути аліменти у мінімальному розмірі визначеному законом, доказів, які спростовували б вказані обставини суду не надав. Ураховуючи вищевикладене, суд задовольняє позов, розриває вказаний шлюб та стягує з відповідачки на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України. Відповідно до ст. 113 СК України, відповідачці за її бажанням після розірвання шлюбу залишити прізвище - " [PERSON] ". Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільняється від сплати судового збору, то він підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Ураховуючи клопотання позивача суд не стягує з відповідача на його користь судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за позовні вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Outcome: approved