Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

із позовною заявою про визнання права власності до суду звернулися [PERSON] та [PERSON] . Позов мотивований тим, що позивачі не можуть успадкувати спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи. Представник позивача та позивачі в судове засідання не з`явилися, в позові просили розглядати справу за їх відсутності. Відповідач Територіальної громади в особі Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання свого представника не забезпечила, до суду надійшла заява у якій відповідач просить розглядати справу без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнає повністю. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, яку прийняв її син [PERSON] на підставі ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що підтверджується спадковою справою Козелецької ДНК №134/2022. [PERSON] - чоловік [PERSON] , відмовився від прийняття спадщини після її смерті на користь сина - [PERSON] . Позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , проте нотаріус листом від 13.03.2024 р. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на вказане спадкове майно, оскільки не надано правовстановлюючий документ. Згідно довідки КП «Ніжинське МБТІ» від 21.02.2024 р. вказаний житловий будинок не зареєстрований. Відповідно до довідки Берлозівського старостинського округу Козелецької селищної ради від 21.02.2024 р. станом на 15.04.1991 р. в будинку, який відноситься до типу робітничого двору були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до 4.2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз`яснено в п. 6 постанові Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, маютьті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, іцо втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Отже, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , мають право по 1/3 частці у вказаному будинку, як члени робітничого двору. Відповідно після смерті [PERSON] її 1/3 частку успадкував її син [PERSON] та з урахуванням своєї 1/3 частки, має право на 2/3 частки в житловому будинку. Робітничий двір припинено 15.04.1991 у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про власність». Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.\~1218\~ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.\~1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та має звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Отже, виходячи з вищезазначеного і у зв`язку з тим, що позивачі позбавлені можливості відновити свої права у позасудовому порядку та з метою захисту законних прав та інтересів позивачів, суд вважає за можливе позов [PERSON] та [PERSON] до Територіальної громади в особі Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності, - задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved