Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У березні 2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 100 000,00 грн., 10 000,00 грн. витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 23.02.2022р. в м. Києві по бул Дружби Народів, 7 сталася ДТП, внаслідок якої водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом « Toyota Prius», д/н [NUMBER] . , будучи неуважним наближаючись до перехрестя нерівнозначних доріг, рухаючись по вул. Філатова по другорядній дорозі, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 ПДР, не надав перевагу в русі транспортному засобу «Geely Emgrand », д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по головній дорозі, в результаті чого здійснив з ним зіткнення, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 14.07.2022р. відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу « Toyota Prius», д/н [NUMBER] на момент скоєння вказаної ДТП була застрахована у ТдВ СК «Альфа Гарант» відповідно до полісу обов` язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 207417729. 16.09.2022р. позивач отримав повідомлення про ДТП та заяву про страхове відшкодування від потерпілого [PERSON] який є власником пошкодженого транспортного засобу «Geely Emgrand », д/н [NUMBER] . Позивач та потерпілий [PERSON] , який є власником пошкодженого транспортного засобу «Geely Emgrand », д/н [NUMBER] , досягли згоди стосовно остаточного розміру відшкодування, відповідно до якої сторони погодили суму матеріального збитку за страховим випадком, що стався 23.02.2022р. в м. Києві по бул. Дружби Народів, 7 за участю транспортного засобу « Toyota Prius», д/н [NUMBER] забезпеченого полісом № 207417729 у розмірі 100 000,00 грн. На підставі пп. в) п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач як страховик, який виплатив страхове відшкодування на користь потерпілого має право подати до відповідача регресний позов у розмірі фактично понесених ним витрат, а саме у розмірі 100 000,00 грн. Крім того, представник позивача просить стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. та сплачений судовий збір. Просить задовольнити позов. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 12.03.2024р. прийнято вказаний позов до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Приписами ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 23.02.2022 о 05 год. 35 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем « Toyota Prius», д/н [NUMBER] по бул. Дружби Народів, 7 в м. Києві всупереч вимогам п.п. 2.3 б, 16.11, 8.4 б ПДР, будучи неуважним, наближаючись до перехрестя нерівнозначних доріг, рухаючись по вул. Філатова по другорядній дорозі, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 ПДР, не надав перевагу в русі автомобілю «Geely Emgrand », д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався по головній дорозі, в результаті чого здійснив з ним зіткнення, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, після чого [PERSON] залишив місце ДТП, чим порушив п. 2.10а ПДР. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 14.07.2022р. визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення/а.с. 17/ . Встановлено, що автомобіль « Toyota Prius», д/н [NUMBER] було застраховано (поліс ЕР 207417729) в ТДВ СК «Альфа-Гарант»/а.с.8/. 16.09.2022р. [PERSON] звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Відповідно до платіжної інструкції від 23.12.2022р. № 32458 ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило страхове відшкодування [PERSON] у розмірі 100 000,00 грн. Згідно п.п. в) п. 38.1 ст. 38.1.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1, п. 22.2 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що твердження представника позивача викладені в позовній заяві є достовірними, а обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог є обгунтованими та підтвердженими належними доказами. Відповідач був учасником ДТП та залишив місце пригоди, а тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 100 000,00 грн. V. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України) Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Судом встановлено, що 14.05.2019 року між АБ «Грідін і Партнери» та ТДВ СК «Альфа-Гарант» було укладено договір про надання правової допомоги. 13.02.2024р. відповідно до акту прийому-передачі наданої правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги від 14.05.2019р. сума гонорару за надання правничої допомоги становить 10 000,00 грн. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. V. Розподіл судових витрат між сторонами.\\ У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved