Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

У червні 2024 року заявник звернулася до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на те, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON] в с. Залуччя. Після її смерті заявник вважала, що оскільки вона зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] , перешкод в оформленні спадщини в будь-який час у неї не буде. Однак в результаті звернення до приватного нотаріуса про оформлення спадщини, їй було відмовлено, оскільки заявницею пропущено строк для прийняття спадщини. В зв`язку з чим вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини. В судове засідання представник заявника з`явився, заявлені вимоги підтримав та просить їх задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, однак про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.11.2003 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.07.1978 року заявник [PERSON] народилася [INFO] , її батьком записаний [PERSON] .. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.11.1952 року батько заявника [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю записана [PERSON] .. Як вбачається із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00044553341 від 16.04.2024 року, прізвище до реєстрації шлюбу заявника « [PERSON] », після - « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 19.05.2009 року заявник розірвала шлюб з [PERSON] , прізвище залишено « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.10.2009 року заявник зареєструвала шлюб 17.10.2009 року з [PERSON] , прізвище змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Батько заявника [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.12.2016 року. Відповідно до витягу №5645 від 03.04.2024 року виданого Чемеровецькою селищною радою вбачається, що за адресою [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Відповідно до довідки №62 від 17.04.2024 року виданої Чемеровецькою селищною радою вбачається, що дійсно [PERSON] з 1998 року проживала з [PERSON] за адресою [ADDRESS] , разом вели спільне господарство, здійснювала за нею догляд, утримувала домогосподарство, обробляла земельну ділянку і проводила поховання [PERSON] .. Згідно довідки №58 від 03.04.2024 року виданої Чемеровецькою селищною радою вбачається, що головою двору за адресою [ADDRESS] була померла [INFO] [PERSON] .. В матеріалах справи міститься постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій №96/02-31 від 05.04.2024 року приватним нотаріусом, з якої вбачається, що заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яке залишилось після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку із тим, що заявник пропустила строк для прийняття спадщини. Крім того, факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті своєї бабусі [PERSON] в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] .. Згідно з п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. З положень ст. 549 Цивільного кодексу УРСР (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] ) вбачається, що для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до [INFO] , фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно, якщо спадкодавець помер до 01 січня 2004 року, то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин. Згідно ч. 2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, Цивільний кодекс УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі вищевикладеного, суд рахує, що у заявника відсутні будь-які перешкоди, які б не допускали встановлення факту прийняття спадщини.

Outcome: approved