Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго» (далі - позивач, АТ «СК «Інго») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) про відшкодування шкоди, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі 188 864,85 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2481,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що автомобіль «Toyota» моделі «RAV4», номерний знак [NUMBER] був застрахований в АТ «СК «Інго» згідно полісу № АМ/5479864. 09.03.2019 року о 18 години 30 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Toyota» моделі «RAV4», номерний знак [NUMBER] , по проспекту Голосіївському у місті Києві здійснено дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП) у результаті чогобуло пошкоджено автомобіль марки «КІА-RIO», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 02.10.2019 року в справі 752/11305/19 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. У відповідно до умов договору страхування АТ «СК «Інго» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 188 864,85 грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок [PERSON] та [PERSON] що підтверджується платіжними дорученнями № 13853 від 25.10.2019 року та № 15724 від 03.12.2019. Посилаючись на вказані обставини, на підставі ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.ст. 27, 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач звернувся з даним позовом до суду. Виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування, АТ «Страхова компанія «Інго» набув права зворотньої вимоги до страховика винної особи у сумі виплаченого страхового відшкодування, але у межах фактичних витрат. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.07.2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі за позовом АТ «СК «Інго» до [PERSON] про відшкодування шкоди та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 29.11.2022 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.11.2022 року відкладено розгляд справи на 04.04.2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2023 року відкладено розгляд справи на 26.07.2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.07.2023 року відкладено розгляд справи на 21.09.2023 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21.09.2023 року відкладено розгляд справи на 24.01.2024 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.01.2023 року відкладено розгляд справи на 02.04.2024 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.04.2024 року відкладено розгляд справи на 04.07.2024 року. Представник позивача у судове засідання не з`явився; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав; про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідачу направлено судові повістки рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу реєстрації, проте конверти повернулися на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Статтею 280 ЦПК України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на вказане, суд визнав за можливе проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 19.03.2020 року рішенням Загальних зборів акціонерів було прийняте рішення про зміну назви ПрАТ «АСК «Інго Україна» на Акціонерне товариство «Страхова компанія «Інго». Автомобіль «Toyota» моделі «RAV4», номерний знак [NUMBER] був застрахований в АТ «СК «Інго» згідно полісу № АМ/005479864. Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 02.10.2019 року в справі 752/11305/19 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Зазначеним вироком суду встановлено, що 09.03.2019 року [PERSON] , керуючи, автомобілем марки «Toyota» моделі «RAV4», номерний знак [NUMBER] , рухаючись по проспекту Голосіївському у місті Києві не був уважним, не вибрав безпечної швидкості, відповідно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, в зв`язку з чим скоїв зіткнення з задньою лівою боковою частиною автомобіля марки «CITROEN-JUMPER», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , а також зіткнення з задньою правою боковою частиною автомобіля марки «КІА-RIO», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Від отриманого удару автомобіль «КІА-RIO» розпочав неконтрольований рух вперед та передньою частиною здійснив зіткнення з задньою частиною автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а пасажир транспортного засобу «КІА-RIO» [PERSON] - тілесне ушкодження, а саме: закриту травму правого передпліччя у вигляді перелому променевої кістки в типовому місті, яке висновком судово-медичної експертизи №042-996-2019р. від 24.05.2019р. за ступенем тяжкості віднесене до середнього ступеню тяжкості. Відповідно до умов договору страхування АТ «СК «Інго» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 188 864,85 грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням № 13853 від 25.10.2019 року та [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням № 15724 від 03.12.2019 року. Розмір матеріальних збитків підтверджується страховими актами № 2158965 від 18.10.2019 року та становить 92 956,85 грн. (сума матеріального збитку по звіту 162 956,85 грн., мінус 70 000,00 грн. вартість залишків) та № 2224801 від 26.11.2019 року та становить 95 908,00 грн. (сума матеріального збитку по звіту 126 345,64 грн., мінус 30 000,00 грн. вартість залишків). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За умовами ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 27 Закону України «Про страхування» передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес - це нове право що виникає у особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. У постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13, в якій вирішувався спір про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, міститься висновок, що у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). При цьому, перебіг позовної давності не змінюється і він обчислюється від дня настання страхового випадку (ч. 1 ст. 261, ст. 262 ЦК України). За приписами пп «в» пп 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). З гідно із вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 02.10.2019 року в справі 752/11305/19 вбачається, що [PERSON] , будучи причетним до ДТП, залишив місце події. Оскільки, ПрАТ «СК «Інго Україна», як страховик забезпеченого автомобіля марки «Toyota» моделі «RAV4», яким керував [PERSON] , виплатило страхове відшкодування у загальному розмірі 188 864,85 грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням № 13853 від 25.10.2019 року та [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням № 15724 від 03.12.2019 року, шкоду яким завдав [PERSON] внаслідок ДТП, залишивши місце ДТП, у позивача виникло до нього право регресної вимоги. З огляду на зазначене, позовні вимоги про стягнення в порядку регресу з відповідача на користь позивача виплаченого страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 481,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1456 від 24.01.2022 року. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2 481,00 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: approved