Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26 червня 2020 року № 500834308 в розмірі 87 511,61 грн, судових витрат, мотивуючи вимоги наступним. 26 червня 2020 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 500834308, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в сумі 64 319,33 грн строком на 72 місяці зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 32,00%. АТ «Альфа-Банк» зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами договору, шляхом безготівкового переказу. Відповідач зобов`язання щодо повернення коштів не виконала, у зв`язку із чим у неї утворилася заборгованість в розмірі 87 511,61 грн, з яких: 64 296,98 грн - заборгованість за тілом кредиту; 23 214,63 грн - заборгованість за відсотками. 20 вересня 2021 року між АТ «Альфа-Банк» і ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 3, за умовами якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками АТ «Альфа-Банк», в тому числі і до відповідача за кредитним договором № 500834308 від 26 червня 2020 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про судовий розгляд справи без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с. 47). Відповідач в судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи належно повідомлена за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку (а.с. 43, 49, 50). Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, так як сторони повідомлені вчасно та належним чином. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за договором про надання споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. ст. 610,\~611 ЦК України зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Судом встановлено, що на підставі оферти на укладення угоди про надання кредиту, додатку № 1 до угоди про надання кредиту від 26 червня 2020 року № 500834308, паспорта споживчого кредиту, 26 червня 2020 року між АТ «Альфа-Банк» і [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 500834308. Сума кредиту становить 64 319,33 грн, строк кредиту - 72 місяців, процентна ставка 32,00% (а.с. 5, 6). АТ «Альфа-Банк» перерахувало кошти в розмірі 64 319,33 грн, що підтверджується виписками по особовим рахункам сформованими 03 травня 2024 року (а.с. 19-25). Таким чином, АТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання перед відповідачем виконало в повному обсязі, а останній отримав грошові кошти у порядку та на умовах, що визначені укладеним між ними кредитним договором, згідно якого сторонами було погоджено всі його істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, умови кредитування. Згідно з договором факторингу від 20 вересня 2021 року № 3 ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у додатку № 1-1 до договору факторингу (реєстрі боржників), укладеними між АТ «Альфа-Банк» і боржниками (а.с. 9-13). Відповідно до додатку № 1-1 до договору факторингу від 20 вересня 2021 року № 3, акту приймання-передачі реєстру боржників від 20 вересня 2021 року до договору факторингу № 3 від 20 вересня 2021 року, платіжного доручення від 20 вересня 2021 року № 559, розрахунку заборгованості за кредитом ТОВ ФК «Еліт Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору від 26 червня 2020 року № 500834308, загальна сума заборгованості по якому станом на 20 вересня 2021 року становить 87 511,61 грн, з яких: 64 296,98 грн - заборгованість за тілом кредиту, 23 214,63 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 14-15, 17, 18, 33). Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Пред`являючи позов до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26 червня 2020 року № 500834308, новий кредитор посилався на те, що позичальник після заміни кредитора у зобов`язанні борг не погасив, має невиконані зобов`язання з погашення тіла кредиту, зі сплати процентів, а також нарахованої пені за прострочення виконання грошового зобов`язання. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 26 червня 2020 року № 500834308, оскільки матеріалами справи встановлено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 3 028 грн 00 коп. (а.с. 4), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати за сплату судового збору у вказаному розмірі. Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Правнича допомога позивачу надавалася адвокатом Макєєвим В.М. на підставі договору про надання правової допомоги від 05 жовтня 2023 року № 05-10/2023 (а.с. 34-35). Вартість послуг згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 07 березня 2024 року № 1 складає 7 100 грн 00 коп. (а.с. 36), тому суд дійшов висновку про стягнення витрат позивача на правничу допомогу в розмірі 7 100 грн 00 коп.

Outcome: approved