Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

Позиція сторін у справі У травні 2024 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що спільне життя між сторонами не склалося, у зв`язку із різними поглядами на життя та різними правилами співжиття, спільну мову знайти не можливо. Подальше сумісне життя, примирення між позивачем та відповідачем, збереження сім`ї є неможливим та таким, що буде суперечити інтересам сторін. Неповнолітня дитина [PERSON] почав переважно проживати разом із Позивачем, який самостійно виховує його та повністю забезпечує його потреби. Дитина категорично заперечує проти того, щоб покинути Україну і проживати разом з Відповідачем на території Республіка Словенія. Разом з тим, Відповідач, не заперечує, щодо одноособового виховання дитини Позивачем в Україні та підтверджує всі викладені вище факти Договором від 21.05.2024, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сєровою О.В., за реєстровим №2461, укладений між Позивачем та Відповідачем. Крім того, на стадії досудового врегулювання цієї справи, Відповідач ознайомилась із цим Позовом та не заперечує проти його повного задоволення. Сторони про розгляд справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 травня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судовому засіданні. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 29.08.2019 між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у місті Києві, про що 29.08.2019 в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис №1930. Від цього шлюбу Позивач та Відповідач мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Сторони проживали однією сім`єю, проте як зазначає позивач, вони як подружжя тривалий час не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, не мають взаємних прав та обов`язків. Позивач зазначає про відсутність намірів відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем. Встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що між сторонами сімейні відносини відсутні. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. З ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] почав переважно проживати разом із Позивачем, який самостійно виховує його та повністю забезпечує його потреби. Дитина категорично заперечує проти того, щоб покинути Україну і проживати разом з Відповідачем на території Республіка Словенія. Відповідач, не заперечує, щодо одноособового виховання дитини Позивачем в Україні та підтверджує всі викладені вище факти Договором від 21.05.2024, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сєровою О.В., за реєстровим №2461, укладений між Позивачем та Відповідачем. Відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», матерям (одиначкам) або батькам (одинакам) виплачується грошова допомога на дітей. Відповідно до пп. «а» пп. 169.1.3 Податкового кодексу України, одинока мати (батько), мають право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отриманого від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги, що дорівнює 150% суми пільги (у розрахунку на кожну дитину віком до 18 років). Таким чином, у Позивача виникла необхідність встановити факт одноособового, самостійного виховання неповнолітньої дитини [PERSON] для отримання щомісячної грошової допомоги на дитину та зменшити суму загального місячного оподатковуваного доходу, отриманого від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved