Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] 16 лютого 2024 року звернулися до Центрального районного суду м. Миколаєва, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Миколаївської міської ради, у якій заявники просили ухвалити рішення: про усиновлення громадянами України, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису про народження №261 від 07 грудня 2023 року, місце реєстрації - Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а саме: змінити прізвище з « [PERSON] » на « [INFO] », змінити по батькові з « [PERSON] » та « [INFO] », записати їх батьками дитини. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.02.2024 року відкрито провадження у справі. У судове засідання з`явилися заявники [PERSON] та [PERSON] , представник органу опіки та піклування [PERSON] . У судовому засіданні заявники [PERSON] , [PERSON] подану заяву підтримали, просили її задовольнити. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що своїх дітей не мають, тому хочуть вдочерити цю дитину. [PERSON] , [INFO] проживає разом з ними з січня 2024 року та перебуває на повному їх утриманні і вихованні. Представник служби у справах дітей Миколаївської міської ради Пінюгіна С.В. підтримала заяву та просила її задовольнити. Представник зазначила, що дитина проживає разом з заявниками з січня 2024 року. [PERSON] та [PERSON] займаються утриманням та вихованням цієї дитини. На думку представника [PERSON] дитина повинна мати повноцінну сім`ю, а заявники, на її думку, зможуть забезпечити утримання та виховання дитини та це усиновлення відповідатиме найкращим інтересам дитини. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлено таке. [PERSON] , [INFO] , її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (серії [NUMBER] , видане Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)). Актом закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з полового будинку, іншого закладу охорони здоров`я від 01.12.2023 року складеного в КНП ММР «Пологовий будинок №3» встановлено, що батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати дитину жіночої статі, яка народилася [INFO] о 7 год. 23 хв. з вагою 3 380, зріст 50 см. Білобаба (дівч.), [INFO] , відповідно до висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини - має серцево-судинні порушення. Відповідно до рішень Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №2007 від 27.12.2023 року, №195 від 24.01.2024 року [PERSON] , [INFO] , має статус дитини позбавленої батьківського піклування та поставлена на облік з усиновлення. Між [PERSON] та [PERSON] 26.09.2008 року укладено шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зроблено актовий запис №1014. Відповідно до Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» Департаменту інформатизації Міністерства внутрішніх справ, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до кримінальної відповідальності не притягувалися, незнятої чи непогашеної судимості не мають та в розшуку не перебувають. Згідно повідомлення з Головного управління ДПС у Миколаївській області від 14.07.2023 року [PERSON] є фізичною особою підприємцем та має дохід за період з 01.01.2021 року по 15.02.2022 року у розмірі 836 660,55 грн. [PERSON] та [PERSON] , пройшли відповідні медичні обстеження, за результатами яких встановлено, що вони можуть бути усиновлювачами. Відповідно до акту обстеження від 10.07.2023 року за адресою: [ADDRESS] , місце реєстрації [PERSON] , фактичне місце проживання [PERSON] та [PERSON] , відповідають санітарним нормам, в квартирі сучасний ремонт, є необхідні меблі, побутова техніка, для дитини об лаштована окрема кімната. Висновком виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 15.02.2024 року №873/02.02.01-22/25/14/24 встановлено, що усиновлення [PERSON] , [INFO] , громадянами України [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є доцільним і відповідає найкращим інтересам дитини. Місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Під час судового засідання заявники повідомили суду, що придбали спільне майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, чинної для України з 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція), визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Питання усиновлення урегульовано главою 18 розділу IV «Влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» Сімейного кодексу України. Статтею 207 Сімейного кодексу України визначено, що усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Частиною першою статті 208 Сімейного кодексу України визначено, що усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу), тобто особа, яка не досягла повноліття. Частинами першою та другою статті 211 Сімейного кодексу України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері;6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. 2. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини (стаття 212 Сімейного кодексу України). Частиною першою статті 213 Сімейного кодексу України визначено, що за наявності кількох осіб, які виявили бажання усиновити одну і ту ж дитину, переважне право на її усиновлення має громадянин України, який є родичем дитини та особа, у сім`ї якої виховується дитина. Стаття 217 Сімейного кодексу України передбачає надання батьками згоди на усиновлення дитини. Відповідно до статті 218 Сімейного кодексу України для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити (частина перша цієї статті). Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками (частина четверта цієї статті). Особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення (стаття 223 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 224 Сімейного кодексу України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема :1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини (частина друга статті 224 Сімейного кодексу України). Відповідно до частини третьої статті 224 Сімейного кодексу України суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Частиною четвертою статті 224 Сімейного кодексу України встановлено, що суд, постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. Під час розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , має статус дитини позбавленої батьківського піклування, поставлена на облік з усиновлення. Відтак, [PERSON] , є дитиною, яка може бути усиновлена. Доказів того, що родичі дівчинки виявили бажання її усиновити, матеріали справи не містять. Відтак, обставини, передбачені пунктом 4 частини першої статті 213 Сімейного кодексу України судом не встановлено. Вивчивши матеріали справи судом не виявлено обставин, визначених статтею 212 Сімейного кодексу України, тому заявники [PERSON] , [PERSON] є особами, які можуть бути усиновлювачами. Наявні у матеріалах справи докази вказують на те, що за адресою проживання заявника ( [ADDRESS] ), для виховання дитини створені умови для проживання, виховання та розвитку, у будинку чисто та затишно, сучасний ремонт, є кімната обладнана усім необхідним для життя та розвитку дитини. Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що заявники за станом здоров`я можуть бути усиновлювачами, мають фінансову можливість утримувати дитину, між заявниками та дитиною склалися теплі стосунки. Тому зважаючи на бажання заявників реалізувати своє право на батьківство, суд вважає за необхідне задовольнити їх заяву та усиновити ними [PERSON] . У своїй заяві заявники також просять внести зміни до актового запису про народження дитини, а саме відомості про батьків, прізвища та по батькові. Частиною першою статті 232 Сімейного кодексу України визначено, що з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. При усиновленні дитини однією особою ці права та обов`язки можуть бути збережені за бажанням матері, якщо усиновлювачем є чоловік, або за бажанням батька, якщо усиновлювачем є жінка. Відповідно до частин третьої, четвертої та п`ятої статті 232 Сімейного кодексу України з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Сімейним кодексом України визначено, що під час вирішення судом питання про усиновлення може бути вирішено і питання щодо внесення змін до запису про батьків дитини, ім`я, прізвище та по батькові. Порядок вирішення таких питань визначено у статті 231 Сімейного кодексу України. Частина перша статті 135 Сімейного кодексу України вказує на те, що у разі якщо батьківство, материнство не встановлене встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до частини третьої статті 314 ЦПК України за клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Оскільки суд дійшов висновку про можливість усиновлення малолітньої [PERSON] , 01.12.2023 року заявниками, то заява в частині внесення змін до актового запису про народження також слід задовольнити та внести зміни до актового запису № 261 від 07 грудня 2023 року, вчиненого Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєва Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зазначивши батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , громадянина України, матір`ю - [PERSON] , [INFO] , громадянку України. Також слід внести зміни до актового запису про народження дитини, змінивши: її прізвище з « [PERSON] » на « [INFO] », та по батькові з « [PERSON] » на « [INFO] ». Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок заявників. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved