Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт самостійного виховання та утримання ним дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви вказує те, що 25 жовтня 2023 року на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/17915/23 між ним та [PERSON] розірвано шлюб. Від шлюбу мають двох синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають із батьком, виховуються та утримуються ним самостійно, оскільки матір постійно перебуває за кордоном. Зазначає, що встановлення факту перебування дітей на його утриманні необхідно йому для захисту прав та інтересів дітей, оформлення відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією. Враховуючи те, що іншим шляхом неможливо підтвердити факт самостійного виховання дітей батьком, з посиланням на норми процесуального права просить встановити факт самостійного виховання та утримання батьком синів. Заявник та його представник адвокат Хмара М.В. в судовому засіданні вимоги заяви підтримали з підстав викладених у ній, просять їх задоволити. Заінтересована особа 1 [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином. Представник заінтересованої особи 2 - [INFO] в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, подав через підсистему «Електронний суд» 10.07.2024 року пояснення, в яких просить розгляд справи проводити у відсутність представника та вирішення заяви покладає на розсуд суду. Заслухавши думку заявника та його представника адвоката Хмари М.В., дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 жовтня 2023 року на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/17915/23 між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб, зареєстрований 18 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 867. Від шлюбу заявник та [PERSON] мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 22.01.2009 року та повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 10.03.2022 року. Згідно витягів з реєстру територіальної громади та свідоцтва про право власності місце проживання дітей зареєстровано разом із батьком за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві спільної сумісної власності заявнику та його матері. Із цифрової посвідки на тимчасове проживання в Литовській республіці № [NUMBER] та дозволу на перебування № 476111 встановлено, що [PERSON] проживає за кордоном у м. Маріямполе Литовської республіки. Як вбачається із характеристики № 01-17/14 від 16.01.2023 року виданої Рівненською гімназією № 3 Управління освіти Виконавчого комітету Рівненської міської ради заявник виховує дітей, цікавиться їхніми успіхами у навчанні, відвідує батьківські збори, спілкується із класними керівниками та учителями дітей. [PERSON] відвідує логопеда, батько вживає всіх заходів для забезпечення прогресу у розвитку дитини, що підтверджується довідкою від 18.01.2024 року виданою БО «Крила Віри». Як встановлено судом заявник до кримінальної відповідальності не притягався і має достатні доходи для утримання дітей. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. При цьому, згідно зі ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.12.1991 року, у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст. 157 Сімейного Кодексу України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Враховуючи вищевикладене, суд відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із інтересів дитини вважає, що подана заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки іншим чином встановити факт, що батько самостійно виховує та повністю утримує синів без участі матері, чинним законодавством не передбачено. На підставі викладеного,

Outcome: approved