Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

30 травня 2024 р. заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини на спадкове майно шляхом фактичного управління та володіння спадковим майном [PERSON] , померлої [INFO] .. Заява мотивована тим, що [INFO] померла бабуся заявника [PERSON] . [PERSON] . За життя мала право на земельну частку (пай), яка належало їй згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0197807 та житловий будинок розташований за адресою [ADDRESS] . За життя бабуся заявника склала заповіт, яким заповіла заявнику [PERSON] житловий будинок розташований за адресою [ADDRESS] . Заявник є єдиним спадкоємцем після смерті бабусі, який має право на прийняття спадщини, спадкоємців першої черги не має. Заявник звернувсь до Доманівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , але у видачі свідоцтва про права на спадщину заявнику було відмовлено через відсутність відомостей про фактичне прийняття спадщини, так як заявник не прийняв спадщину у встановленому законом порядку. На даний час для оформлення свої спадкових прав заявнику необхідно встановити факт прийняття спадщини шляхом фактичним володінням ним. Тому заявник [PERSON] просить визнати факт прийняття спадщини шляхом фактичного управління та володіння спадковим майном [PERSON] , померлої [INFO] . Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як за його встановленням пов`язана можливість реалізації його спадкові права. Ухвалою судді від 20 травня 2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Пояснили, що встановлення факту прийняття спадщини необхідно [PERSON] для оформлення спадщини. Заінтересована особа представник Прибузької сільської ради Щербина О.В. в судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, допитави сідків [PERSON] , [PERSON] ,вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно із ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зокрема, ч.1 ст.315 ЦПК України містить перелік категорій справ про встановлення факту, однак цей перелік не є вичерпним, оскільки згідно ч.2 цієї ж статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено судом і вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої на території Прибузької сільської ради Доманівського району Миколаївської області відкрилася спадщина. З огляду на те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася та була прийнята до 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу Української рср 1963 року. За змістом ст.6 ЦК урср кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. За загальними положеннями про спадкування за ЦК урср 1963 року, зокрема згідно з ст.524 ЦК урср, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (ст.541 ЦК урср). Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст.525 ЦК урср). Відповідно до ст.548 ЦК урср для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК урср, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже, судом встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17.05.1999 р. На день смерті на праві власності [PERSON] належала земельна частка (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Акмечетські Ставки», розміром 5,86 в умовних кадастрових гектарах, без визнання меж цієї частки в натурі (на місцевості), що підтверджується копією сертифіката серії МК № 0197807 виданого рішенням Доманівської районної державної адміністрації 22 квітня 1997 року №107. З досліджної копії заповіту, встановлено, що 17 березня 1997 року [PERSON] жителька села Жовтневе Доманівського району Миколаївської області склала заповіт згідно якого житловий будинок з присадибними будівлями, що знаходиться в селі Жовтневе Доманівського району Миколаївської області і належить їй на праві приватної власності заповідає своєму внуку [PERSON] , який посвідчений секретарем Акмечетської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Прибузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області № 453 від 02.03.2023 року [PERSON] , була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] з 1965 року по день смерті [INFO] . На день смерті з померлою ніхто не проживав та зареєстрованих не було. Відповідно до довідки виданої адміністратором відділу ЦНАП Прибузької сільської ради [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , але на даний час проживає в [ADDRESS] . Згідно копії свідоцтва про народження встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками зазначено батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про одруження 29.02.1972 року одружилися [PERSON] та [PERSON] , після державної реєстрації прізвище [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження [INFO] народився [PERSON] , батьками зазначено - батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть встановлено, що [INFO] в селі Жовтневе Доманівського району Миколаївської області померла [PERSON] . З наведеного слідує, що заявник [PERSON] є онуком спадкодавця [PERSON] . З копій документів, що містяться у спадковій справі №31/2023, заведеній після смерті [PERSON] , вбачається, що спадщину після її смерті прийняв заявник [PERSON] , шляхом подання заяви до нотаріальної контори від 01.03.2023 року в якій зазначено, що він прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на момент смерті і постійно по сьогодні. Крім заявника інших спадкоємців немає. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , дали показання та підтвердили, що після смерті [PERSON] її майно забрав та використовуав онук [PERSON] . З огляду на наведене, суд вважає доведеним твердження заявника про те, що він позбавлений можливості в позасудовому порядку довести факт прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] , а встановлення такого юридичного факту безпосередньо породжує для неї юридичні наслідки. Згідно з п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. З положень ст.549 Цивільного кодексу урср (в редакції Закону, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] ) вбачається, що для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, яка померла до 15.05.1999 р., фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно, якщо спадкодавець помер до 15.05.1999 р., то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин. Згідно ч. 2 п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК урср для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, Цивільний кодекс урср 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК урср спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Аналіз вказаних норм та судової практики дає підстави вважати, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути зокрема наявність у спадкоємця протягом шестимісячного терміну після смерті спадкодавця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно чи права на нього. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. В цьому випадку підтверджуючим фактом вступу [PERSON] у володіння спадковим майном після смерті [PERSON] є пояснення свідків які зазначили, що дійсно після смерті [PERSON] . онук [PERSON] вступив в управлінням спадковим майном, здійснював догляд за будинком. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Аналізуючи вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного вищевказаного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також приймаючи до уваги, що метою встановлення такого факту є врегулювання заявниками юридичних питань в сфері правовідносин спадкування, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення юридичного факту прийняття [PERSON] , спадщини після смерті його бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved