Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

23 квітня 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на повнолітню дитину, в якому просив суд припинити стягнення аліментів на його утримання - [PERSON] , [INFO] , за рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 28 грудня 2023 року у справі № 752/8038/23. Вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 28 грудня 2023 року у справі № 760/8038/23 з позивача стягуються аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі 3000,00 грн., до досягнення ним 23-річного віку, за умови, як що він буде продовжувати навчання. Позивач вказує, що за судовим наказом Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 листопада 2021 року (справа № 428/9545/21) стягуються аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку. Також на утриманні позивача знаходиться ще одна дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, його син [PERSON] є повнолітнім, проходить військову службу (навчання) за денною формою у [INFO], зарахований на навчання наказом від 20 липня 2021 року, за освітнім ступенем бакалавр, закінчення навчання - лютий 2025 року. Відповідно до Указу Президента України від 09 жовтня 2019 року № 739, забезпечення курсантів грошовим утриманням, харчуванням, речовим майном і житло здійснюється за державний рахунок відповідно до діючого законодавства. Ухвалою Голосіївського районною суду міста Києва суду від 29 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху (а.с.16,17). Ухвалою Голосіївського районною суду міста Києва суду від 13 травня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін (а.с.30,31). Відповідачу судом на адресу його реєстрації: [ADDRESS] (а.с.15), направлялась копія ухвали суду про відкриття провадження, позовна заява з додатками. Поштове відправляння повернулось до суду без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.33). Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Оскільки у встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву не подано, на підставі ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось, - особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Рішенням Голосіївського районною суду міста Києва суду від 28 грудня 2023 року (справа № 760/8038/23), задоволено позов [PERSON] , стягнуто на його користь з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі 3000,00 грн., до досягнення ним 23-річного віку, за умови, як що він буде продовжувати навчання (а.с.22-24) Судовим наказом Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 05 листопада 2021 року (справа № 428/9545/21) з позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (а.с.26). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради 10 квітня 2024 року, актовий запис № 552, позивач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Як вбачається з довідки [INFO] від 28 березня 2023 року № 46/25, військовослужбовець [PERSON] проходить військову службу (навчання) (денна форма) в [INFO] з 20 липня 2021 року за навчальною програмою підготовки за освітнім ступенем бакалавр, термін закінчення навчання - лютий 2025 року. Зазначається, що відповідно до п.49 Указу Президента України №739/2019 від 09 жовтня 2019 року, забезпечення курсантів грошовим забезпеченням, харчуванням, речовим майном і житлом здійснюється відповідно до законодавства України (а.с.27). Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з обставиною, що має істотне значення. Згідно зі ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави звільнення від сплати. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. Відповідно до Указу Президента України № 739/2019 від 09 жовтня 2019 року «Про Положення про проходження військової служби (навчання) курсантами вищих військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) Служби безпеки України», пунктами 48,49 визначено, що права та обов`язки курсантів, що випливають з умов військової служби і навчання, визначаються Конституцією України, законами України «Про військовий обов`язок і військову службу«, «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей«, «Про Службу безпеки України«, «Про вищу освіту», статутами Збройних Сил України, цим Положенням та нормативно-правовими актами Служби безпеки України. Забезпечення курсантів грошовим забезпеченням, харчуванням, речовим майном і житлом здійснюється відповідно до законодавства України. За матеріалами позивач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Також у позивача відбулись зміни у сімейному стані: [INFO] народився син [PERSON] . Відповідач є курсантом [INFO], його забезпечено харчуванням, речовим майном і житлом, забезпечення здійснюється відповідно до законодавства України. Положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Враховуючи наведене, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved