Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

Описова частина Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 03 червня 2024 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Снігурівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається з земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0964 га, яка належала йому згідно державного акту на право приватної власності на землю серії МК, виданого 24.01.1994 на підставі рішення виконкому Снігурівської міської ради від 18.01.1994 №23. Позивачка прийняла спадщину, заведено спадкову справу. Вважає, що є власницею земельної ділянки в силу вимог закону. З метою оформлення спадкових прав, вона звернулась до Снігурівської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю печатки Снігурівської міської ради, яка видала цей документ. З огляду на вказане, змушена звернутись до суду з даним позовом, оскільки вважає, що її речові права на землю порушені. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Інші процесуальні дії у справі Суддя Снігурівського районного суду Миколаївської області своєю ухвалою від 03 червня 2024 року вказану позовну заяву прийняла до розгляду та відкрила провадження у справі в порядку загального позовного провадження /а.с.29/. Позиції учасників справи У судове засідання позивачка не з`явилася, представник позивачки суду надала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги просили задовольнити з підстав наведених у позові. Також просили суд не стягувати з відповідача понесені судові витрати. Заперечень щодо розгляду справи у підготовчому судовому засіданні не мали. Представник Снігурівської міської ради у судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи у їх відсутності, заявлені позовні вимоги визнають та не заперечують щодо задоволення заявлених позовних вимог. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд ухвалив слухати справу в підготовчому судовому засіданні. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до такого. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері; у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця та у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. За ч. 2 ст. 331 ЦК якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту такої реєстрації. Cтаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого права, яке у відповідності до вимог ст. 20 цього кодексу особа здійснює на свій розсуд, а стаття 16 Цивільного кодексу визначає способи захисту цивільних прав, одним з яких є визнання відповідного права. Суд встановив, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22 вересня 1973 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22 вересня 1973 року. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] /а.с.7/. Відповідно до повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30 травня 2017 року, [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №163 /а.с.6/ Згідно рішення Виконавчого комітету Снігурівської міської ради народних депутатів Миколаївської області №99 від 29.03.1983, [PERSON] відведено земельну ділянку площею 600 кв.м. для будівництва індивідуального житлого будинку житловою площею 36 кв.м по [ADDRESS] /а.с.10/. Згідно рішення Виконавчого комітету Снігурівської міської ради народних депутатів Миколаївської області №110 від 15.04.1993, [PERSON] надано дозвіл на будівництво тераси, літньої кухні з гаражем та збільшення відведеної земельної ділянки /а.с.15/. Відповідно до договору №224 про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 17.06.1983, встановлено, що [PERSON] надано земельну ділянку для будівництва за адресою: [ADDRESS] /а.с.11-13/. Відповідно до акту про завершення будівництва та введення в експліатацію домоволодіння 1993 року, встановлено, що за замовленням [PERSON] завершено будівництва будинку за адресою [ADDRESS] /а.с.16/. Згідно рішення Виконавчого комітету Снігурівської міської ради народних депутатів Миколаївської області №326 від 09.12.1993, індивідуальний житловий будинок за адресою [ADDRESS] прийнято в експлуатацію /а.с.17/. За даними свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] /а.с.18-20/. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії МК від 24 січня 1994 року на підставі рішення виконкому Снігурівської міської ради від 18.01.1994 №23, [PERSON] належить земельна ділянка для будівництва та обслуговування будівель площею 0,0964 га, яка розташована по [ADDRESS] . Наведене узгоджується з архівним витягом від 25.01.2024 №Т-12/09.04/10 /а.с.8-9/. Згідно архівного витягу з рішення Виконавчого комітету Снігурівської міської ради народних депутатів Миколаївської області №212 від 25.06.1985, [PERSON] виділено у постійне користування земельну ділянку по [ADDRESS] площею 200 кв.м. Доручено Міжміському інвентарному бюро внести зміни в дані вищезазначених землекористувачів /а.с.14/. За даними звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, встановлено, що оціночна (ринкова вартість) земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] складає 47664 грн /а.с.21/. Провулок Енгельса у м.Снігурвка, у відповідності до розпорядження голови Миколаївської областної державної адміністрації №197-р від 25.06.2016, перейменовано на провулок Пилипа Орлика /а.с.22-23/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0964 га, яка належала йому згідно державного акту на право приватної власності на землю серії МК, виданого 24.01.1994 на підставі рішення виконкому Снігурівської міської ради від 18.01.1994 №23. Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №329/2017 від 10.08.2017 /а.с.36/. Згідно зазначеною спадкової справи [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] /а.с.37-45/. Інші спадкоємці відсутні. Постановою державного нотаріуса [PERSON] відмовлено у прийнятті документів для видання свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з невідповідністю правовстановлюючого документу вимогам чинного законодавства /а.с.5/. Законодавцем встановлений певний порядок набуття права власності на нерухому майно в порядку спадкування нотаріальний порядок. Лише у випадку неможливості оформлення права власності на спадщину в нотаріальному порядку, спадкоємець має право на судовий захист свого невизнаного, оспорюваного чи порушеного права. Позивач використала всі можливості нотаріального оформлення свого права на спадщину, але їй було відмолено з наданням правового обґрунтування. Згідно ст. 66-69 Закону України "Про нотаріат", п. 4.15 Глави 10 Порядку вчинена нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п. 23 Постанови Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 24 даної Постанови зазначено, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Аналізуючи всі обставини справи, суд приходить до переконання, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом та заповітом. На підставі викладеного, ст.392 ЦК України,

Outcome: approved