Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

14.03.2024 представник Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" (АТ "ДТЕК Західенерго", в особі відокремленого підрозділу "Добротвірська теплова електрична станція" звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за отримані житлово-комунальні послуги у сумі 8437,78 грн. та судового збору в розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що АТ "ДТЕК Західенерго" на підставі договору про надання послуг від 20.10.2015 є надавачем послуг з постачання теплової енергії, холодної та гарячої води і водовідведення, зокрема за адресом проживання відповідачки, яка є власником житла за адресою: [ADDRESS] . Однак, [PERSON] не виконує договірні обов`язки щодо оплати житлово-комунальних послуг, та у неї наявна заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості за період з жовтня 2021 по лютий 2024 становить 8437,78 грн., які представник просить стягнути з відповідачки на їх користь. Ухвалою суду від 19.03.2024 позовну заяву залишено без руху. 12.04.2024 позивач усунув недоліки позовної заяви. Ухвалою суду від 22.04.2024 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 16.05.2024 [PERSON] надіслала відзив на позовну наяву, в якому заперечила проти позовних вимог, оскільки жодних договорів із позивачем не укладала, а тому у зв`язку з відсутністю договірних відносин вважає, що не має жодної заборгованості і просить у задоволенні позовних вимог відмовити. 30.05.2024 представник позивача [PERSON] надіслав відповідь на відзив, в якому зазначив, що вважає твердження [PERSON] про відсутність між ними договірних зобов`язань абсолютно необґрунтованими та такими, що не відповідають чинному законодавству та дійсним обставинам справи, оскільки відповідачу надавалися житлового-комунальні послуги і вона такими користувалася, а факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Крім того стверджує, що договірні відносини із відповідачем регулювалися на підставі двостороннього договору про надання послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 20.10.2015, який був особисто підписаний відповідачем. 17.07.2024 [PERSON] надіслала заперечення на відповідь в якому заперечила факт укладення з позивачем будь-якого договору. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Додатково вказала, що ДТЕК надає послуги з постачання теплової енергії, холодної та гарячої води і водовідведення в смт. Добротвір. Вважає заперечення відповідачки у своєму відзиві про відсутність укладеного договору, а тому і відсутністю у неї заборгованості необґрунтованим та не підтвердженим жодними доказами, оскільки є двосторонній договір укладений з [PERSON] про надання послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 20.10.2015, який був особисто нею підписаний, проте незважаючи на даний факт відповідач оплати за користування послугами не проводить, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яку просять стягнути в судовому порядку. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, однак через канцелярію суду 22.05.2024 подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечила в повному обсязі. У зв`язку з вищенаведеним, суд вирішив проводити розгляд справи без участі сторони відповідача. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Так судом встановлено, що відповідач [PERSON] , що є власником житлової квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер майна 28387093, дата внесення запису 06.08.2010 (а.с.3). 20.10.2015 було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення між АТ «ДТЕК Західенерго» в особі відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» та відповідачкою [PERSON] щодо надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення за адресою: [ADDRESS] (а.с.55-57). Пунктом 1 вказаного договору передбачено, що виконавець АТ «ДТЕК Західенерго» в особі відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» зобов`язується надавати споживачеві [PERSON] послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, передбачених договором. Згідно з п. 39.1 вказаного Договору, такий вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2017. У випадку відсутності письмової заяви однієї із сторін про розірвання або зміну умов даного договору за 5 днів до закінчення строку його дії, даний договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік на умовах передбаченим даним договором. Рішенням Добротвірської селищної ради Червоноградського району Львівської області №97/02-02/21 від 07.09.2021 про встановлення тарифів на теплову енергію, послуги постачання теплової енергії, послуги постачання гарячої води АТ «ДТЕК Західенерго» (для споживачів відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція»), у такому вирішено встановити тарифи на теплову енергію, її транспортування, постачання, послуги постачання теплової енергії і послуги постачання гарячої води (а.с.10-13). Разом з тим, відповідно до актів звірки взаємних розрахунків доданими до позовної заяви, у відповідачки [PERSON] наявна заборгованість перед позивачем за спожиті послуги з постачання теплової енергії, що надавались квартирі [ADDRESS] , яка утворилась за період з жовтня 2021 по лютий 2024, і складає 8437,78 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості (а.с.5). 19.03.2023 Кам`янка-Бузьким районним судом видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" (АТ "ДТЕК Західенерго" заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, яка утворилась за період з січня 2021 по липень 2023 у сумі 7628,29 грн., який ухвалою суду від 09.01.2024 скасовано. 05.03.2024 АТ «ДТЕК Західенерго» в особі відокремленого підрозділу «Добротвірська теплова електрична станція» звернулось до відповідачки з досудовим попередження щодо погашення наявної заборгованості за надані комунальні послуги (а.с.4). Однак, відповідачка [PERSON] будь-якої відповіді на таке попередження не надала та несплатила заборгованість перед позивачем. Аналіз фактичних обставин справи свідчить, що між сторонами виник спір щодо неналежного виконання зобов`язання з оплати коштів за надані послуги. Вирішуючи даний спір, суд виходив з наступних мотивів та положень закону. За змістом статей 322, 360 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом; співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг визначено Законом України "Про житлово-комунальні послуги" . Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктами 6, 9, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги. Цим законом зокрема, передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (частина третя пункт 1 та 5 статті 20). Такі положення Закону України «Про житлово комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та не можливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом). Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. В ході судового розгляду судом встановлено, що позивач АТ "ДТЕК Західенерго" в особі відокремленого підрозділу "Добротвірська теплова електрична станція" здійснює обслуговування житлового фонду смт. Добротвір та надає комунальні послуги населенню, зокрема і за адресою проживання відповідачки, яка є власницею квартири [ADDRESS] та відповідно і споживачем послуг, які надаються ДТЕК "Добротвірська теплова електрична станція", що безпосередньо підтверджується укладеним між сторонами договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 20.10.2015. Відповідно до умов такого договору, строк його дії до 31.12.2017 та у випадку відсутності письмової заяви однієї із сторін про розірвання або зміну умов даного договору за 5 днів до закінчення строку його дії, він вважається пролонгованим на наступний календарний рік на умовах передбаченим даним договором. Так, судом в ході розгляду справи встановлено, що ані позивачем, ані відповідачем з часу укладання між ними договору від 20.10.2015 до моменту звернення до суду з позовом, не було подано письмової заяви про розірвання або зміну умов даного договору, а тому вказаний договір вважається пролонгованим. У зв`язку з цим, суд не бере до уваги посилання відповідачки [PERSON] про те, що між нею та позивачем не було укладено письмового договору про наданням послуг, а відтак заборгованість у неї відсутня, оскільки таке твердження відповідача спростовується матеріалами справи, зокрема і вищевказаним договором, який власноруч підписаний [PERSON] (а.с.55-57). Крім цього, судом відзначається, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами. Разом з тим, суд з урахуванням вище зазначених норм законів підкреслює, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18). Зазначене узгоджується також з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 26.09.2019 (справа № 753/1391/17, провадження № 61-34537св18), від 21.11.2019 року (справа № 464/5927/15, провадження № 61-33479св18). Як видно з наданого стороною позивача розрахунку заборгованості, що утворилась за адресою: [ADDRESS] , відповідачкою [PERSON] у грудні 2021, лютому та травні 2022 були здійсненні оплати за надані позивачем послуги, в розмірі 4000 грн., що також підтверджує факт користування нею послугами з постачання теплової енергії, холодної та гарячої води і водовідведення. Вказані обставини, в ході розгляду справи не спростовані стороною відповідача. Суд також відхиляє інші заперечення сторони відповідача щодо позовних вимог, оскільки такі є безпідсавними, необгрунтованими та такими, що спростовані в ході розгляду справи. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 610 Цивільного кодексу України). Враховуючи те, що судом встановлено факт укладення між позивачем та відповідачем договору про надання послуг з постачання теплової енергії, холодної та гарячої води і водовідведення, встановлено факт фактичного споживання вказаних послуг відповідачем з жовтня 2021 по лютий 2024, та факт відсутності оплати за надані послуги у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, то суд дійшов висновку про підставність позову. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам договору, докази зворотнього у суду відсутні. Одночасно,

Outcome: approved