Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , представник позивача: [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] \~про стягнення заборгованості. Мотивуючи свої вимоги тим, що\~10.02.2023 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] \~була складена письмова боргова розписка на виконання договору позики б/н від 10.02.2023, предметом якого було передання у власність позичальника, відповідача по справі, для особистих потреб грошових коштів у сумі 9000 грн., які зобов`язався повернути позивачу в строк до 01.09.2023 року, про що відповідачем було надано власноруч оформлену боргову розписку. Відповідач взяті на себе зобов`язання, щодо повернення суми заборгованості, належним чином не виконав, в результаті чого заборгованість на теперішній час не повернута. Оскільки відповідачем в добровільному порядку не повернута заборгованість позивач звернувся до суду з наступним позовом. Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати у сумі 1211,20 грн. ( оплата судового збору) та витрати на правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.05.2024 року провадження по справі було відкрито та справу призначено до за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.07.2024 року було вирішено питання про заочний розгляд справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність та відсутність позивача, підтримав позовні вимоги, які просить суд задовольнити, у разі неявки відповідача просив винести заочне рішення по справі. Відповідач в судове засідання також не з`явився. Направлені на його адресу судові повідомлення повернулися до суду з відмітками « адресат відсутній». У відповідності до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. Відповідно до ч.10 ст. 130 ЦПК України, якщо місцеперебування відповідача невідомо, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Так, розпискою від 10 лютого 2023 року підтверджено, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики, за умовами якого позивач, [PERSON] передав, а відповідач, [PERSON] отримав в позику грошові кошти в розмірі 9000 гривень та зобов`язався повернути зазначену суму до 01 вересня 2023 року.\~\~Зазначена розписка підписана особисто відповідачем ( а.с. 20.) Зазначені цивільно-правові відносини регулюються наступними законодавчими актами. Частиною першою ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 202 ЦК України регламентує, що\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ст.ст.\~525,\~526,\~599 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За правилами\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 533 ЦК України\~встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що позов позивача є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Приходячи до такого висновку судом враховується, що\~\~відповідач\~\~в добровільному порядку уклав з позивачем договір позики за умовами якого позивач передав, а відповідач отримав грошові кошти у розмірі 9 000,00 гривень, які зобов`язався повернути позивачу, однак до теперішнього часу взяті на себе зобов`язання не виконав, тим самим порушив цивільні права, свободи та інтереси\~\~позивача. Крім того вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України). Позивачем за звернення до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 1211,20 грн. Крім того позивачем надано документи на підтвердження витрат на правничу допомогу, а саме: договір про надання правової допомоги № 01/04-24 від 01.04.2024, укладеного між позивачем [PERSON] та адвокатом Дегтярем І.А., додаткова угода № 1 до договору № 01/04.2024 про надання правової допомоги від 04.04.2024, звітом про виконану роботу, витрачений час та розрахунок вартості послуг від 01.04.2024, довідка № 01/04-24 про оплату послуг адвоката від 01.04.2024, акт приймання-передачі наданих послуг № 01/04-24 до договору № 01/04.2024 про надання правової допомоги від 04.04.2024,. Згідно позовної заяви орієнтовна вартість наданих послуг без участі у судових засіданнях становить 10 000,00 грн.; участь у судових засіданнях станових 5000,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. За приписами ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України\~визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача [PERSON] представляє адвокат Дегтяр Ігор Альбертович на підставі договору про надання правової допомоги № 01/04-24 від 01.04.2024. За приписами\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з ст.3 договору про надання правової допомоги № 01/04-24 від 01.04.2024 гонорар складається з суми вартості послуг, що визначається Звітом про виконану роботу та Розрахунком вартості наданих послуг, які узгоджені сторонами відповідно до Додаткової угоди до Договору. Факт наданих послуг підтверджується звітом про виконану роботу. До позовної заяви долучено додаток до договору про надання правової допомоги 01/04-24 від 01.04.2024 між [PERSON] та адвокатом Дегтяр І.А. від 04.04.2024, які складаються з орієнтовної вартість наданих послуг без участі у судових засіданнях становить 10 000,00 грн.; участь у судових засіданнях станових 5000,00 грн. При цьому, відповідно до Звіту 01/04-24 про виконану роботу, витрачений час та розрахунок вартості послуг від 01.04.2024, вартість послуг складає 15 000,00 грн. Суд вважає обґрунтованими та доведеними витрати на: юридична консультація щодо судового розгляду справи 3000,00 грн., правовий аналіз документів 2000,00 грн. та підготовка та подача позовної заяви 5000,00 грн., що в загальній сумі становлять 10 000,00 грн. В той же час, згідно з матеріалами справи адвокат Дегтяр І.А. не приймав участі у судових засіданнях в суді першої інстанції, а тому відсутні підстави для компенсації витрат на представництво інтересів в суді (орієнтовно) 5000,00 грн.) З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. Судові витрати у розмірі 1211,20 грн. згідно ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки позов обґрунтований.

Outcome: partial