Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

Позивач у лютому 2024 року через свого представника звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила стягнути на свою користь з ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» страхове відшкодування у розмірі 51 797,24 грн, з [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 19 001,57 грн та моральну шкоду у розмірі 25 000,00, а також солідарно з відповідачів судовий збір у розмірі 1 211,20 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26 000,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що відповідач [PERSON] 06.08.2021, керуючи автомобілем «ГАЗ», д.н.з. [NUMBER] , у м. Богуслав внаслідок порушення ПДР України здійснив зіткнення з автомобілем марки «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є позивач, завдавши їй матеріальні збитки у розмірі 70 798,81 грн. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.». Сума вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складає 51 797,24 грн, яку позивач уважає необхідним стягнути зі страхової компанії на свою користь. До того ж вказує, що різниця у вартості ремонту та страхових виплатах полягає в тому, що при розрахунку виплати враховується коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, а при здійсненні ремонту деталі замінюються на нові, а отже і різниця в понесених [PERSON] витратах підлягає стягненню саме з відповідача [PERSON] , як безпосереднього винуватця дорожньо-транспортної пригоди. Тому позивач убачає правильним стягнути з останнього на свою користь вказану різницю у розмірі 19 001,57 грн. Додатково позивач зазначає, що вона зазнала сильних душевних страждань. З наступного дня після ДТП її життя радикально змінилося. Необхідно було відбудовувати новий розпорядок дня, врахувавши пересування без автомобіля, що спричиняло дискомфорт і душевні страждання. Враховуючи глибину душевних страждань позивача внаслідок пошкодження автомобіля, розмір заподіяної моральної шкоди вона оцінює у сумі 25 000,00 грн. 15 лютого 2024року по справі відкрито спрощене позовне провадження. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідачаТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлявся належним чином, доказів поважності неявки до суду не надав. У судовому засіданні відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі. У обґрунтуванні своїх вимог пояснив, що його вина у ДТП не є доведеною, він не завдавав жодної шкоди позивачу, тому вважає, що немає підстав для задоволення позову в частині вимог до нього. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд уважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково з наступних підстав. Постановою Богуславського районного суду Київської області від 29.10.2021 по справі № 358/908/21 [PERSON] визнано винним у ДТП, яка сталася 06.08.2021. Відповідно до зазначеної постанови, 06 серпня 2021 року о 09 години 40 хвилин в м. Богуслав Київської області по вул. Кошиця відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем марки «ГАЗ», д.н.з. [NUMBER] , внаслідок порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху вчинив зіткнення з автомобілем марки «Nissan», д.н.з. [NUMBER] . Вищезазначений автомобіль марки «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , станом на день ДТП перебував у приватній власності позивача, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску» проти Румунії» встановлено, що «існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Враховуючи ті обставини, що постановою Богуславського районного суду Київської області від 29.10.2021 [PERSON] (відповідач) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до пошкодження автомобіля позивача, суд уважає доведеним та таким, що не підлягає сумніву, факт завдання матеріальної шкоди відповідачем [PERSON] позивачу. Згідно звіту № 37327 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспорту від 11 січня 2024 року, матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу «Nissan Juke», державний номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження на дату оцінки з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу становить 51 797,24 грн, тоді як вартість відновлювального ремонту - 70 798,81 грн. Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За полісом АР № 0886433 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля, керуючи яким відповідач [PERSON] вчинив правопорушення, була застрахована у відповідача ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» на суму 130 000,00 грн. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Як визначено в ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Виходячи з вищевказаних вимог законодавства та висновку експерта, за завдану відповідачем [PERSON] позивачу матеріальну шкоду внаслідок ДТП від 06.08.2021 страховик ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.»зобов`язаний сплатити потерпілій особі страхове відшкодування у загальному розмірі 51 797,24 грн. Натомість, згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Беручи до уваги ті обставини, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] було пошкоджено автомобіль позивача, у зв`язку з чим завдано матеріальної шкоди, яка з відрахуванням страхової виплати після ДТП складає 19 001,57 грн, суд уважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача вказаний розмір матеріальної шкоди. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч. 3, 4, 5 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Тому визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд убачає справедливим та розумним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача грошове відшкодування моральної шкоди у розмірі 7 000,00 грн. Саме така сума, на думку суду, є співмірною з понесеними позивачем моральними стражданнями внаслідок пошкодження її автомобіля відповідачем [PERSON] . Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження своїх вимог стороною позивача надано Деталізацію витрат адвоката щодо супроводу судового спору у суді першої інстанції, відповідно до якого загальна вартість процесуального супроводу адвоката позивача склала 26 000,00 грн. Визначаючи час на надання вищенаведених послуг та видів правничої допомоги, суд виходить із наявності у адвоката позивача повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04). Вищевказане в повній мірі відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в додатковій постанові від 24.01.2019 у справі № 922/15944/17. Враховуючи викладене, а також те, що заявлені позивачем витрати у сумі 26 000,00 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим нею часом на надання правничої допомоги, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, беручи до уваги ціну позову, а також те, що стягнення витрат на правову допомогу адвоката з відповідачів становить надмірний тягар для них, що суперечить принципу розподілу таких витрат, а також виходячи з того, що позов задоволено частково, а не у повному обсязі, суд дійшов висновку про стягнення з кожного з відповідачів на користь позивача 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути з кожного з відповідачів судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Outcome: partial