Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Великоолександрівського районного суду Херсонської області з позовом до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Кочубеївської сільської ради об`єднаної територіальної громади Херсонської області про позбавлення батьківських прав. Позовна заява мотивована тим, що з 15 квітня 2010 року по 24 червня 2012 рік позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу народився син [PERSON] - [INFO] . Рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 13 червня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Орлівською сільською радою Високопільського району Херсонської області від 15 квітня 2010 року, актовий запис № 02 розірвано. Після розірвання шлюбу позивачка змінила своє прізвище на дошлюбне « [PERSON] ». Рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 13 червня 2012 року з [PERSON] стягнуті аліменти на користь позивачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 300 гривень щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 травня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. 21 березня 2017 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». З 2015 року відповідач не піклувався про неповнолітнього сина - [PERSON] , залишив його на фактичному утриманні та вихованні позивачки. Постановою начальника Високопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області від 02 грудня 2016 року відкрито виконавче провадження № [NUMBER] по примусовому виконанню рішення суду про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] . Вже тривалий час, а саме з грудня місяця 2021 року відповідач [PERSON] кошти на утримання сина не надає, внаслідок чого станом на 01.02.2024 утворилася заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 31 542,00 грн. В зв`язку з тим, що відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками по вихованню дитини позивач змушена звернутися до суду з позовними вимогами про позбавлення його батьківських прав. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить суд задовольнити вимоги позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення на веб-сайті «Судова влада». Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Кочубеївської сільської ради об`єднаної територіальної громади Херсонської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідач у порушення вимог ст.150 Сімейного кодексу України злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків: не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умови для отримання ним освіти. Дана обставина підтверджується рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 13.06.2012 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , постановою про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2016 року та розрахунком заборгованості зі сплати аліментів боржника [PERSON] , яка з січня 2020 року по січень 2024 року складає 31 542,00 грн. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про ухилення батька від виховання дитини, свідомого нехтування ним батьківськими обов`язками. Крім того, гр. [PERSON] взагалі не бачиться та не спілкується з дитиною, та як вбачається з характеристики на [PERSON] зі школи, шкільним життям сина не цікавиться. Згідно зі ст.164 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є підставою позбавлення їх батьківських прав. Спірні відносини між сторонами у справі виникли з приводу невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків, тому до нього мають бути застосовані норми Сімейного кодексу України, що регулюють питання прав та обов`язків батьків щодо їх дітей. Частинами 1-3 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Одночасно відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Кочубеївською сільською військовою адміністрацією Бериславського району Херсонської області надано висновок від 05.06.2024 року за № 245, згідно якого вважають за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його дитини [PERSON] , оскільки відповідач не приділяв і не приділяє уваги щодо розвитку свого сина і свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, не підтримує зв`язок із сином 8 років. Верховний Суд України у своїх роз`ясненнях, викладених в п. 16 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3 зазначав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, сукупністю усіх доказів у справі, суд приходить до переконання, що відповідач не цікавиться вихованням своєї дитини та його духовним розвитком, не надає належного матеріального забезпечення, яке б забезпечувало дитині належне утримання, не бере участь у вихованні дитини, що свідчить про втрату інтересу відповідача до його дітей, суд вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved