Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Зарічного районного суду м. Суми з вказаною позовною заявою до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що між ними 13 лютого 1993 року зареєстровано шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позову зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем вона підтримувала до серпня 2021 року, після чого вони припинили спільне проживання однією сім`єю, відповідач [PERSON] залишив її та переїхав на постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] . З цього часу вона не підтримує з відповідачем ніяких відносин та спільне господарство не веде. Причиною розірвання шлюбу сталося те, що останні роки нашого шлюбного життя відповідач [PERSON] став порушувати подружню вірність, став мати постійні відносини з іншою жінкою, з якою у відповідача народилася позашлюбна дитина та з якою відповідач фактично створив іншу сім`ю. Такі обставини стали причиною того, що вона більше не бажає проживати з [PERSON] однією сім`єю та вважає, що шлюб існує формально, примирення неможливе у зв`язку зі втратою почуттів. Розірвати шлюб в органах РАЦСу вона не може, оскільки відповідач ухиляється від розірвання шлюбу. Посилаючись на вказані обставини, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 червня 2024 року відкрито провадження у вказаній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначенням судового засідання на 19 липня 2024 року, о 10 год. 00 хв. В судове засідання сторони не з`явилися, від позивачки та відповідача надійшли письмові заяви, в яких просять слухати справу в їх відсутність. Позивачка заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнає. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі уклали шлюб, який зареєстровано 13 лютого 1993 року в м. Суми Відділом ЗАГС міськвиконкому, актовий запис № 208, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). Згідно вимог ст.ст. 110, 112 \~СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя \~і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя \~чи інтересам дітей сторін. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують сімейних відносин, перспективи поновлення сімейних відносин відсутні. Так як відповідач визнає позовні вимоги, примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved