Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя, в якому зазначили, що 16.05.2010 вони зареєстрували шлюб. Від зареєстрованого шлюбу вони мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Між заявниками досягнуто згоди стосовно поділу спільного майна подружжя, визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя та виховання дітей того з батьків, хто проживатиме окремо, а також розміру аліментів на утримання дітей, що передбачено Договором між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей (аліментів та додаткових витрат) від 27.04.2024, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Мазарчук Н.В. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Як зазначають заявники, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим у зв`язку з тим, що вони втратили почуття любові, між ними відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя та сім`ю, а також суперечливість характерів. У зв`язку із вказаними вище підставами просили розірвати шлюб між ними. В судове засідання заявники не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявників з огляду на повторну неявку у судове засідання та наявність відомостей про належне повідомлення учасників про дату, час і місце засідання. Вивчивши надані письмові докази, суд дійшов до висновку, що подана заява є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 16.04.2010 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції між заявниками зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №145 (а.с.12). Від зареєстрованого шлюбу заявники мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №159 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №24227 (а.с.13,14). З матеріалів справи убачається, що сторони не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства, збереження сім`ї неможливе. Частиною 1 ст. 109 СК України визначено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Між заявниками досягнуто згоди стосовно поділу спільного майна подружжя, шляхом укладення 27.04.2024 договору про поділ майна подружжя, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Мазарчук Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за №981(а.с.18-19). Окрім того, між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя та виховання дітей того з батьків, хто проживатиме окремо, а також розмірі аліментів на дітей, що передбачено Договором між батьками про проживання, виховання та фінансове забезпечення дітей (аліментів та додаткових витрат) від 27.04.2024, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Мазарчук Н.В. та зареєстрованим в реєстрі за №979 (а.с.15-17). За приписами ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам заявників, тому вимоги заявників підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Окрім того, [PERSON] у поданій заяві зазначає про своє бажання відновити своє дошлюбне прізвище - [PERSON] . Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, вказана вище вимога [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved