Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до адвоката Черкаського обласного відділення асоціації адвокатів України Лінніка Миколи Сергійовича про повернення коштів за ненадані послуги та стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що 14 січня 2021 року нею було укладено договір про надання юридичної допомоги за позовом інваліда 2 групи з дитинства [PERSON] , яка від народження не чує і не говорить. В її інтересах позивач діяла на підставі нотаріально посвідченого доручення від 26.10.2021 року та 03.07.2018 року, тобто була замовником. Відповідач зобов`язався прийняти участь у трьох судових засіданнях: підготовчому 26.01.2021 року та двох засіданнях по суті. 26.01.2021 року відповідач приймав участь в судовому засіданні вперше і в останнє. В його присутності суддя вигнала її з судового засідання без будь-яких на те підстав. Захист від адвоката не прозвучав. При цьому, в договору, а саме в пункті 2.1 зазначено про особисту участь та представництво замовника у судах загальної юрисдикції. Через 10 хвилин після неї вийшов адвокат, та судове засідання продовжувалося лише за участі відповідачів. На наступне судове засідання, яке було призначено на 15.03.2021 року відповідач до суду не з`явився, повідомив її, що вакцинується та дві неділі буде перебувати на обсервації. Відповідачі до суду також не прийшли. Вважає, що це була домовленість судді, адвоката та шахраїв. Договір з адвокатом Лінніком М.С. було розірвано 17.01.2021 року в зв`язку з істотним порушенням та не виконанням умов договору адвокатом, відсутності захисту та брехнею, оскільки таке в договорі про надання послуг не обговорено. Невідвідування судових засідань, торгівля інтересами її довірительки на користь шахраїв не є чеснотами адвоката. Крім незручностей та затягування розгляду справи договір не створив, окрім моральної шкоди. Добровільно повернути 2\~000 грн. адвокат відмовився. У зв`язку з цим, просить стягнути з відповідача на її користь сплачений гонорар в сумі 2\~000 грн., а також в межах встановлених законодавством по даній категорії справ стягнути з відповідача заподіяну моральну шкоду та суму судових витрат. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 січня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 01.02.2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. 12.02.2024 року позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву. 12.03.2024 року відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача на її користь сплачений гонорар в сумі 2\~000 грн. та моральну шкоду в сумі 1\~000 грн. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Судом встановлено, що в провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси знаходилася цивільна справа №703/1746/20 (суддя Позарецька С.М.) за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Приватний нотаріус Терещенко Марина Євгеніївна, [PERSON] , Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання свідоцтв на право власності на спадщину недійсними, визнання заповіту нікчемним, визнання договору купівлі-продажу недійсним. Позивач у вказаній справі була [PERSON] , яка є інвалідом 2- ї групи, інтереси якої згідно нотаріально посвідченого доручення представляла [PERSON] . 14.01.2021 року між адвокатом Лінніком М.С. та Литвиненко Л.М. в інтересах [PERSON] , підписано договір про надання юридичних послуг. Згідно договору пункту 1.1. адвокат зобов`язався надавати замовнику послуги щодо захисту інтересів останнього (представництво) в державних органах, судах загальної юрисдикції, господарських, адміністративних судах за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , про визнання свідоцтв на право власності на спадщину недійсними, визнання заповіту нікчемним, визнання договору купівлі-продажу недійсним. Зокрема, участь в підготовчому судовому засіданні та в 2-х судових засіданнях по суті. Згідно п. 5.1. обумовлений гонорар в розмірі 2\~000 грн., що являється виконаним гонораром за виконану роботу по договору. Обумовлена між сторонами сума була сплачена замовником (позивачем) адвокату згідно квитанції від 14 січня 2021 року. Позивач звертаючись до суду з даним позовом вказала, що відповідачем не надано послуги, що обумовлені в договорі, адвокат її обдурив, правового захисту не надав, та завдав їй моральної шкоди. Відповідач не погоджуючись з даним позовом у своєму відзиві зазначив, що дійсно, укладення вищевказаного договору мало місце. Згідно даного договору він як адвокат, зобов`язувався прийняти участь в підготовчому та двох засіданнях по суті. [PERSON] провела оплату по договору в сумі 2 000 грн., про що їй була виписана відповідна квитанція. Тоді ж з [PERSON] було досягнуто домовленість про те, що вона через декілька днів прийде з своєю довірителькою [PERSON] , з якою він безпосередньо підпише договір на участь по справі, при цьому оплата залишиться по договору, який підписала [PERSON] . Через декілька днів, а саме 17.01.2021 року до нього в офіс прийшла [PERSON] разом з [PERSON] і після спілкування було вирішено припинити дію договору з [PERSON] та підписати новий договір з [PERSON] . При цьому оплату - суму і розмір, яку зробила по договору [PERSON] залишити в силі, так як фактично оплату провела представник позивачки [PERSON] по цій же справі. Отже, даний договір з [PERSON] було припинено фактично за взаємною згодою сторін та волевиявленням позивачки [PERSON] , яка самостійно припинила дію договору з [PERSON] та підписала особисто новий договір. Ніяких претензій стосовно припинення договору з [PERSON] не було. Відповідач зазначає, що всі інші дії ним, як адвокатом вчинялися згідно договору з [PERSON] . Зокрема, 26.01.2021 року він прийняв участь в підготовчому засіданні по справі. Засідання тривало більше двох годин. До участі в судовому засіданні судом, дійсно, не було допущено [PERSON] , так як справа розглядалася за правилами загального позовного провадження, і в даному випадку участь у справі в якості представника сторони може здійснювати лише адвокат, який має право на заняття адвокатською діяльністю і відомості відносно якого внесені в Єдиний реєстр адвокатів України. Також [PERSON] судом не було допущено до участі в судовому засіданні як вільного слухача із-за того, що на той час мав місце карантин стосовно коронавірусу, був масковий режим, по справі було досить багато осіб, які приймали участь в розгляді, а тому суддя Позарецька C.M. при таких обставинах обмежила доступ до маленького приміщення залу засідань вільних слухачів. Вказав, що це викликало обурення у [PERSON] , заявляла, що він як адвокат не відстояв її позицію по безпосередній участі в судовому засіданні. Вказує, що в даний час позивач перекручує факти, зазначаючи, що засідання тривало десять хвилин, що мав місце якийсь «договорняк» між учасниками судового засідання, однак, вказане не відповідає дійсності. Крім того, судове засідання 15.03.2021 року не відбулося, так як йому секретар судді Позарецької С.М. по телефону повідомила, що засідання не буде і необхідності з`являтися в суд не має, так як, по-перше, є заява [PERSON] про відвід судді Позарецької С.М. (написана без його відома і повідомлення його як адвоката про це) і дана заява не розглянута, а, по-друге, адвокатом Приймак В.М. написана заява про відкладення слухання справи. Тому він, дійсно, в засідання 15.03.2021 року, якого фактично не було, і не з`явився. Відповідач зазначив, що після цього було позивачем було висловлено заяву про те, що [PERSON] розриває з ним всі договірні відносини, про що буде написано заяву до суду. Наступне судове засідання було призначено на 13.04.2021 року на 14-30 год.. Через деякий час він, знаходячись в суді від судді [PERSON] дізнався, що дійсно [PERSON] написала заяву про розірвання договору з ним. Ще через деякий час [PERSON] прийшла до нього в офіс і попросила повернути їй всі матеріали по позову [PERSON] , що він і зробив, віддав всі матеріали, в тому числі і договори як з [PERSON] , так і з [PERSON] , всі запити і відповіді на них, а також всі матеріали по ознайомленню зі справою та матеріали - копії документів, що надавала [PERSON] . Більше ніяких спілкувань у нього з [PERSON] не було. В кінці 2023 року мав місце дзвінок по телефону від особи, яка назвалася [PERSON] , яка повідомила про те, що він повинен в судовому порядку повернути їй грошові кошти за невиконання договору по [PERSON] . При цьому, також вказав, що на момент розірвання договору вимоги щодо повернення гонорару позивачка не пред`являла. Вважає, що будь-які підстави для задоволення позову відсутні. При дослідженні в судовому засіданні цивільної справи №703/1746/20 (суддя Позарецька С.М.) за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , треті особи: Приватний нотаріус Терещенко Марина Євгеніївна, [PERSON] , Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання свідоцтв на право власності на спадщину недійсними, визнання заповіту нікчемним, визнання договору купівлі-продажу недійсним, встановлено, що в справі мається ордер серії ЧК № 154785 виданий адвокатом Лінніком М.С. на представництво [PERSON] , Договір про надання юридичних послуг від 25.01.2021 року, укладений між адвокатом Лінніком М.М. та [PERSON] , який підписаний [PERSON] . Згідно протоколу судового засідання від 26.01.2021 року вбачається, що судове засідання розпочато в 11.50 год. та закінчилося о 13.04 год. В даному судовому засідання на протязі всього часу приймав участь адвокат Ліннік М.С., що спростовує посилання позивача про те, що адвокат вийшов із судового засідання через 10 хв. після його початку. 12.03.2021 року [PERSON] подано заяву про відвід судді Позарецької С.М. Згідно протоколу судового засідання від 15.03.2021 року, до судового засідання адвокат Ліннік М.С. не з`явився, а також малася заява про відкладення розгляду справи від адвоката Примак, судове засідання відкладено на 13.04.2021 року. 31.03.2021 року [PERSON] подано заяву про розірвання договору з адвокатом Лінніком М.С. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Кожна особа має право звернути до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди та інше. Відповідно до ст. ст.\~525,\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1\~ст. 509 ЦК України\~визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За нормою\~ст. 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень\~ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст.ст.\~901,\~902 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Виконавець повинен надати послугу особисто. Відповідно до\~статті 653 ЦК України\~у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. По даній справі було встановлено, що 14.01.2021 року між адвокатом Лінніком М.С. та Литвиненко Л.М. в інтересах [PERSON] , підписано договір про надання юридичних послуг. Згідно договору гонорар адвоката склав 2\~000 грн., що сплачений [PERSON] на користь адвоката. В подальшому припинено дію договору з [PERSON] та підписано новий договір з [PERSON] від 25.01.2021 року, який і міститься в матеріалах цивільної справи № 703/1746/20. Вказана сума гонорару в розмірі 2\~000 грн. яка була сплачена [PERSON] , була зарахована згідно нового договору. Дана обставина підтверджена як позивачем та і відповідачем. При цьому, позивач посилається у своєму позові саме на невиконання відповідачем договору від 14.01.2021 року. Зазначені позивачем обставини у позовній заяві повністю спростовані матеріалами дослідженої в судовому засіданні цивільної справи № 703/1746/20. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних, беззаперечних та достатніх доказів на підтвердження заявлених нею позовних вимог щодо невиконання відповідачем вимог договору про надання юридичних послуг та стягнення коштів в розмірі 2\~000 грн., тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості ( ч. 3 ст. 23 ЦК України). Виникнення такої шкоди тісно пов`язане і з обставинами справи, і з самою особою, оскільки різні протиправні дії чи бездіяльність тягнуть за собою неоднакові негативні наслідки емоційно - психологічного характеру для різних потерпілих залежно від їхнього темпераменту, психологічних особливостей тощо. Наявність моральної шкоди є фактом конкретного випадку. Відповідно, вчинення лише протиправного діяння стосовно особи свідчить про можливість, але не обов`язковість виникнення моральної шкоди. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31.03.1995 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~ст.13 ЦПК України\~також передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною 1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести та обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог\~статей 76-80 ЦПК України. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до роз`яснень у п.п.1 п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31.03.1995 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вимоги про відшкодування моральної шкоди у сумі 1 000 гривень позивач пов`язувала саме із невиконанням адвокатом своїх обов`язків по договору про надання юридичних послуг. Однак, порушуючи питання про відшкодування моральної шкоди, позивачем не повно викладено обставини справи з зазначенням посилань на відповідні докази щодо спричинення їй моральної шкоди. Позовна заява містить лише загальні посилання на наявність підстав, на думку позивача, для відшкодування моральної шкоди, та відповідно, не містить відомостей в чому саме полягає заподіяна останній моральна шкода. Суд вважає, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували завдання моральної шкоди відповідачем. Позивачем не надано жодних доказів заподіяння їй душевних страждань внаслідок дій відповідача, зокрема, доказів втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань. Позивачем не надано жодного доказу спричинення їй моральної шкоди. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed