Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Таврійської сільської ради Запорізького району Запорізької області 18 грудня 2023 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя суду з позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав щодо дітей. В позові зазначив, що відповідачка, яка є матір`ю неповнолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , злісно ухиляється від виконання обов`язку з виховання та утримання дітей, у зв`язку з чим діти були прийняті на облік як такі, що опинилися в складних життєвих умовах. 10 травня 2018 року радою опіки та піклування при виконавчому комітеті Таврійської сільської ради Запорізького району Запорізької області прийняте рішення про термінове вилучення та влаштування [PERSON] до комунального закладу «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації» Запорізької обласної ради, про що, а також про існування реальної загрози вчинення насильства в сім`ї по відношенню до інших дітей, 11 травня 2018 року було повідомлено Оріхівському відділенню поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, Оріхівському відділенню Токмацької місцевої прокуратури та Оріхівській районній службі у справах дітей Запорізької області. 30 листопада 2023 року Таврійська гімназія «Перспектива» Таврійської сільської ради повідомила службу у справах дітей виконавчого комітету Таврійської сільської ради про те, що діти [PERSON] з початку нового навчального року не приймали участі в освітньому процесі. 11 грудня 2023 року органом опіки та піклування Таврійської сільської ради було розглянуто рішення комісії з питань захисту прав дитини Таврійської сільської ради від 11.12.2023 року про вилучення малолітніх дітей відповідачки та тимчасове влаштування їх до комунального некомерційного підприємства «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня» Запорізької обласної ради через повне усунення відповідачки від виконання своїх обов`язків, відсутність її участі у вихованні та утриманні дітей, відсутність контролю над ними. На підставі викладеного просить про позбавлення відповідачки батьківських прав щодо дітей та стягнення з неї аліментів на їх утримання на користь особи чи установи, на утриманні якої вони будуть знаходитися, в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідачки, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження. Заходи забезпечення позову, доказів не вживались. Ухвалою суду від 16.02.2024 року підготовче провадження в справі закрито, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, вирішення справи без її участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Представник третьої особи, належним чином повідомленої про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про вирішення справи у відсутність представника служби у справах дітей виконавчого комітету Таврійської сільської ради. За вказаних обставин суд у відповідності до ст. ст. 211, 223 ЦПК України постановив про вирішення справи у відсутність означених учасників. Відповідачка, належним чином повідомлена про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явилася, відзиву на позов, клопотання про відкладення судового засідання або про вирішення спору у її відсутність не надала. Зазначені обставини в силу ст. 280 ЦПК України є підставою для вирішення справи при заочному розгляді на підставі згоди представника позивача, висловленої в її письмовій заяві. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вислухавши свідка [PERSON] , суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що відповідачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а. с. 16-25). Особисті немайнові права та обов`язки батьків і дітей внормовані Главою 13 СК України. Одним з важливіших прав батьків є переважне право батьків перед іншими особами на особисте виховання дитини (ст. 151 СК України). Здійснення цього права є одночасно і обов`язком батьків, передбаченим статтею 150 СК України, виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Наведене правило сімейного законодавства узгоджується зі змістом ст. 12 Закону України «Про дитинство», відповідно до якої виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Зазначені положення сімейного законодавства, а також законодавства про охорону дитинства свідчать про беззаперечну важливість виховання дитини у формуванні її особистості, значення якого є не меншим, ніж значення утримання дитини, а закон не містить лише рекомендації щодо участі батьків у вихованні дітей, а покладає на них обов`язок вчинення цих дій. Разом з тим, вказане право не є таким, що невід`ємне від особи батьків, а може бути припинено на підставі рішення суду. Статтею 164 СК України врегульовано підстави позбавлення батьківських прав, відповідно до якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо, зокрема, вони ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Таким чином, навмисне невиконання обов`язку з виховання дитини тягне за собою наслідки, передбачені статтею 164 СК України. Як випливає з роз`яснень п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд приймає на користь доводів позову висновок органу опіки та піклування, наявність якого в силу ст. 19 СК України є обов`язковою при розгляді справ цієї категорії (а. с. 59-60) і який містить посилання на повну відсутність проявів батьківської опіки щодо дітей з боку відповідачки, що виражається у зловживанні спиртними напоями та як наслідок - відсутності її спілкування з дітьми, відсутності з її боку піклування про духовний та фізичний розвиток дітей, ненаданні їм доступу до культурних та інших духовних цінностей, відсутності сприяння у засвоєнні ними загальновизнаних норм моралі, відсутності інтересу до внутрішнього світу синів та дочок, відсутності належного харчування та лікування, відсутності не лише умов для розвитку дітей, а й взагалі будь-яких елементарних, необхідних для нормальної життєдіяльності, умов, антисанітарії, що панує в житлі; застосуванні до дітей психічного та фізичного насильства. Означений висновок також містить умовивід про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав. Надані суд фактичні дані, а саме: акти обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] (а. с. 31-34, 37, 39); висновок ради опіки та піклування при виконкомі Таврійської сільської ради про вилучення з сім`ї неповнолітньої [PERSON] , 2010 року народження та її влаштування до комунального закладу «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації» Запорізької обласної ради (а. с. 35); звернення сільського голови до Оріхівського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, Оріхівського відділення Токмацької місцевої прокуратури та Оріхівської районної служби у справах дітей Запорізької області про наявність реальної загрози вчинення насильства в сім`ї по відношенню до дітей та прохання здійснити необхідні для виявлення та попередження насильства заходи (а. с. 36); інформація комунального закладу «Оріхівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» про психологічний супровід малолітньої [PERSON] , 2010 року народження (а. с. 38); повідомлення директора Таврійської гімназії «Перспектива» начальнику служби у справах дітей виконкому Таврійської сільської ради про нехтування батьками обов`язку сприяння в набутті дітьми освіти, що тягне за собою відсторонення усіх дітей від навчальних процесів (а. с. 40); висновок органу опіки та піклування Таврійської сільської ради про невиконання [PERSON] обов`язку з виховання та утримання дітей (а. с. 41-42); рішення сільського голови про затвердження висновку органу опіки та піклування про виконання [PERSON] батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх дітей (а. с. 43); накази начальника служби у справах дітей виконкому Таврійської сільської ради Запорізького району Запорізької області про постановку дітей відповідачки на облік як таких, що опинилися у складних життєвих обставина (а. с.45-48); інформація директора Таврійської гімназії «Перспектива» про усунення дітей відповідачки від участі в освітньому процесі (а. с. 49); подання інспектора ювенальної поліції щодо усунення причин та умов, що сприяли невиконанню [PERSON] батьківських обов`язків по відношенню до малолітніх дітей (а. с. 50-51); повідомлення комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Таврійської сільської ради Запорізького району Запорізької області начальнику служби у справах дітей виконкому Таврійської сільської ради про повне усунення [PERSON] від батьківських обов`язків та відсутність батьківського піклування і контролю з її боку щодо малолітніх дітей (а. с. 52-53); висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Таврійської сільської ради Запорізького району Запорізької області про доцільність вилучення та тимчасового влаштування малолітніх дітей [PERSON] через ухиляння матері від виконання батьківських обов`язків (а. с. 54-56); рішення сільського голови про затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність вилучення та тимчасового влаштування малолітніх дітей [PERSON] (а. с. 57); інформація заступника голови Таврійської сільської ради Запорізькій окружній прокуратурі про вилучення та тимчасове влаштування малолітніх дітей [PERSON] (а. с. 58); рішення сільського голови про затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а. с. 62), - підкріплюють міркування суду щодо можливості вирішення спору на користь позивача, оскільки свідчать про свідоме невиконання матір`ю своїх обов`язків з виховання дітей. До процесуальних джерел на користь задоволення позову в частині вимоги про позбавлення батьківських прав приймає суд і показання свідка [PERSON] , яка пояснила суду, що обіймає посаду фахівця з соціальної роботи відділу сімей та молоді комунальної установи «Центр надання соціальних послуг Таврійської сільської ради Запорізького району Запорізької області з 2021 року. Коли свідок стала до виконання службових обов`язків, сім`я [PERSON] вже перебувала на обліку як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. Свідок особисто відвідувала цю родину, внаслідок чого констатувала цілковиту антисанітарію в житлі, неприємний запах, відсутність харчів, відсутність води, через що діти не миються, а отримують водні процедури лише влітку, обмиваючись водою зі шлангів. Внаслідок відсутності елементарних умов для організації життєдіяльності, відсутності засобів гігієни та недотримання елементарних санітарних умов діти брудні, неохайні, в житлі брудно, діти залякані, відлюдькуваті, не йдуть на контакт, відносини між братами та сестрами неприязні, хлопчики насміхаються над дівчатами, батьки постійно вживають спиртне, палять в житлі, сваряться, б`ються, застосовують психологічне та фізичне насильство щодо дітей, батько б`є мати в присутності дітей, діти не відвідують школу, а батьки експлуатують їх працю. За вказаних обставин позбавлення батьківських прав, на думку суду, не лише не зашкодить, а навпаки, - сприятиме інтересам гармонійного розвитку дітей. Встановлені судом фактичні обставини також свідчать про те, що відповідачка не вчиняє жодних дій з захисту своїх батьківських прав шляхом звернення до органу опіки та піклування, до виховного закладу, куди поміщені діти, задля поновлення спілкування з ними та участі у їх вихованні і утриманні. Про байдужість відповідачки до свого права свідчить і її поведінка під час судового розгляду, за якої, будучи обізнаною про існування в провадженні суду вказаного спору, вона ігнорує судові засідання, що не дає підстав для ухвалення рішення на її користь. За вказаних обставин у суду немає жодного сумніву в тому, що відповідачка не лише не відіграє жодної ролі у життєдіяльності та формуванні особистості дітей, а й навпаки, - її присутність у житті сина та доньок за наведених судом особливостей способу її життя та наслідків цього способу у вигляді повної втрати контролю над дітьми відбивалася б згубно на фізичному та психологічному стані та розвитку дітей. Лише факт заперечення проти позову про позбавлення батьківських прав, як зазначено у відзиві відповідачки, не свідчить про інтерес до дітей та реальне бажання змінити поведінку на краще. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду у справі № 459/3411/18 (провадження № 61-9303с) від 29 вересня 2021 року. За бажання поєднатися з дітьми відповідачка мала б вчинювати активні дії для поновлення їх любові та довіри, а не обмежуватися наповненою лише формальними змістом заявою про невизнання позову, нічого не протиставляючи фактичним даним, що викривають її у видаленні від виконання материнських обов`язків. Оскільки турбота про фізичний розвиток дитини, створення належних умов для її гармонійного зростання, піклування про здоров`я дитини є одним з важливіших доданків виховання, суд з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, має всі підстави для констатації проявів безтурботного ставлення відповідачки до виконання означеного обов`язку, виконання якого є гарантом гармонійного розвитку дитини. Як зазначено судом, ігнорування батьками свого обов`язку з належного піклування про дитину як передумова для вжиття найсуворішого заходу впливу, такого, як позбавлення батьківських прав, має характеризуватися навмисною формою вини і відсутністю усвідомлення батьками своїх помилок, каяття та намагання покращити ситуацію. Поведінка відповідачки, її безтурботне ставлення до виконання своїх обов`язків, небажання бачити свої помилки та, головне, - виправляти їх, свідчать саме про злісне ухилення від виконання покладеного на неї законом обов`язку, тому за вказаних обставин позбавлення батьківських прав, на думку суду, не зашкодить інтересам гармонійного розвитку дітей. Дійшовши висновку про наявність передумов для задоволення позову, суд враховує, що вказана дія, яка є виявом найсуворішого заходу впливу на батьків, не є безповоротною, оскільки законом встановлено можливість поновлення батьківських прав. Зокрема, статтею 169 СК України, яка регулює поновлення батьківських прав, особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення, а суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Наведене означає право відповідачки на подання відповідного позову за умови зміни її ставлення до змісту своїх батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу можливості спілкуватися з дитиною, бачитися з нею, звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав, як випливає із змісту постанови Верховного Суду у справі № 459/3411/18 (провадження № 61-9303с) від 29 вересня 2021 року. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів, суд бере до уваги таке. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Дослідженими судом доказами встановлено, що відповідачка повністю усунулася від утримання дітей. Разом з тим суд не вбачає підстав для задоволення вимог позову в цій частині, оскільки, висуваючи вимогу про стягнення аліментів, позивач не зазначає, на чию користь їх треба стягнути, а лише посилається на фізичну чи юридичну особу, під опікою (піклуванням) якої опиняться діти. І так як вимогами цивільного процесуального законодавства, призначенням якого є встановлення порядку здійснення цивільного судочинства, встановлено, що у справах позовного провадження учасниками є сторони, а саме: позивач та відповідач, між тим суду не повідомлено про особу, що має право висування відповідної вимоги, суд не вбачає підстав для її розв`язання. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідачки в дохід держави витрати по оплаті судового збору в сумі 1073 коп. 60 коп., пільги зі сплати якого має позивач.

Outcome: partial