Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

15 травня 2024 року [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою про оголошення фізичної особи померлою, в якій просила суд оголосити [PERSON] , [INFO] , померлим. В своїй заяві [PERSON] посилається на те, що [PERSON] є колишнім чоловіком [PERSON] та батьком їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполь від 02 квітня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Під час повномасштабного вторгнення рф в Україну, [PERSON] разом з сином, [PERSON] та колишнім чоловіком [PERSON] перебували у м. Маріуполь, однак [PERSON] зник у м. Маріуполь або загинув, інформація з цього приводу у заявниці не має. 02 квітня 2022 року [PERSON] останній раз зв`язувалася з [PERSON] . Після того, як [PERSON] виїхала з окупованого м. Маріуполь в Україну, вона намагалася знайти його через Товариство Червоного хреста України, також залишала повідомлення на телефонній лінії [PERSON] , але позитивного результату пошуку досі немає. Крім цього, 24 квітня 2024 року адвокатом заявниці було зроблено адвокатський запит до Національної поліції України про відкриття кримінального провадження та внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення з кваліфікованою відміткою «зниклий безвісті» щодо [PERSON] 10 травня 2024 року відповіддю на адвокатський запит № 67 від 24 квітня 2024 року, було отримано витяг з ЄРДР про відкриття кримінального провадження № 12024052770000220 за фактом зникнення особи безвісти. На сьогодні, це всі дії, які можливо зробити, оскільки місто Маріуполь наразі окуповане, будь - яким іншим способом встановити факт смерті неможливо. Оголошення померлим [PERSON] необхідне заявнику для отримання свідоцтва про смерть та відкриття спадщини. Враховуючи наведене, заявниця звернулась до суду із вказаною заявою. Заявниця в судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.. Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Як передбачено ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У відповідності до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 Про судове рішення у цивільній справі , враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі Ващенко проти України (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності з наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є колишнім чоловіком [PERSON] та батьком їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполь від 02 квітня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Загальновідомим є факт про те, що 24 лютого 2022 року м. Маріуполь почали обстрілювати ракетами, артилерійськими снарядами тощо. Як зазначає заявник, Під час повномасштабного вторгнення рф в Україну, [PERSON] разом з сином, [PERSON] та колишнім чоловіком [PERSON] перебували у м. Маріуполь, однак [PERSON] зник у м. Маріуполь або загинув, інформація з цього приводу у заявниці не має. 02 квітня 2022 року [PERSON] останній раз зв`язувалася з [PERSON] . Після того, як [PERSON] виїхала з окупованого м. Маріуполь в Україну, вона намагалася знайти його через Товариство Червоного хреста України, також залишала повідомлення на телефонній лінії [PERSON] , але позитивного результату пошуку досі немає. 24 квітня 2024 року адвокатом заявниці було зроблено адвокатський запит до Національної поліції України про відкриття кримінального провадження та внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення з кваліфікованою відміткою «зниклий безвісті» щодо [PERSON] 10 травня 2024 року відповіддю на адвокатський запит № 67 від 24 квітня 2024 року, було отримано витяг з ЄРДР про відкриття кримінального провадження № 12024052770000220 за фактом зникнення особи безвісти.. Оголошення померлим [PERSON] необхідне заявнику для отримання свідоцтва про смерть та відкриття спадщини. Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути визнана судом померлою, якщо у місці її постійного місця проживання немає відомостей про її місце перебування протягом трьох років, або якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Нормами чинного законодавства визначено, що рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Виняток встановлений ч. 2ст. 46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Так нормами ст. 306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Таким чином вбачається, що заявник повинен мати особисту цивільно-правову заінтересованість у зміні правового статусу особи, яку просить оголосити померлою. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участі особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої є невідомим. В п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» , зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Згідно з ч.3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до норм ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: approved