Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить зняти арешт, накладений 07 травня 2008 року за № 7148541 Другою Сумською державною нотаріальною конторою, на квартиру [ADDRESS] на підставі постанови АА 171219 від 23 жовтня 2003 року державного виконавця ДВС Ковпаківського районного управління юстиції; скасувати державну реєстрації обтяження у вигляді арешту вказаної квартири, проведеного 07 травня 2008 року за № 7148541 на підставі зазначеної постанови АА 171219. \~ \~ \~ \~Свої вимоги мотивує тим, що їй, її чоловіку [PERSON] та їх дітям [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. 19 липня 2022 року вона звернулася до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Сосновської О.Я. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка, проте нотаріусом було сформовано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у якому відображено інформацію про реєстрацію 07 травня 2008 року за № 7148541 Другою Сумською державною нотаріальною конторою обтяження у вигляді арешту на все нерухоме майно [PERSON] в рамках виконавчого провадження на підставі постанови АА 171219 від 23 жовтня 2003 року державного виконавця ДВС Ковпаківського районного управління юстиції. Її чоловік ніколи не був учасником вказаного виконавчого провадження, і тому, арешт на квартиру накладено безпідставно. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позов підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов задовольнити. Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку без участі відповідача, який будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, до суду не з`явився, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти вказаного розгляду. Також, суд ухвалив розглядати справу без участі третіх осіб та їх представників, які до суду не з`явилися, проте подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечили. Рух справи у суді. 20 березня 2024 року ухвалою суду відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче засідання; витребувано у Сумської міської державної нотаріальної контори копію постанови про арешт Серії АА №171219 від 23.10.2003 року, виданої ДВС Ковпаківського районного управління юстиції, на підставі якої було застосовано обтяження 07.05.2008 року за №714854; у приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Сосновської О.Я. копію спадкової справи №32/2022, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; у Ковпаківського ВДВС у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 46955603 /а.с.97-99/. 15 квітня 2024 року до суду з Сумської міської державної нотаріальної контори надійшли вищевказані витребувані матеріали /а.с.110/. Також, 15 квітня 2024 року до суду від приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Сосновської О.Я. надійшла копія спадкової справи №32/2022 /а.с.114/. 24 квітня 2024 року до суду з Ковпаківського ВДВС у м. Суми СМУ МЮ надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 46955603 /а.с.164/. 25 квітня 2024 року до суду надійшла заява позивачки про заміну неналежних відповідачів на належного відповідача /а.с.163/. 25 квітня 2024 року ухвалою суду замінено неналежних відповідачів Ковпаківський відділ державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Сумську міську державну нотаріальну контору Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на належного відповідача [PERSON] , перевівши їх статус із відповідачів на третіх осіб /а.с.227/. 03 червня 2024 року ухвалою суду підготовче провадження закрито та справа призначена до розгляду /а.с.252/. Фактичні обставини, встановлені судом. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, оглянувши матеріали інвентаризаційної справи, суд прийшов до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~що з\~16\~листопада 1990\~року позивач\~ [PERSON] перебувала\~у зареєстрованому\~шлюбі з\~ [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] /а.с.119. У шлюбі в них народилося двоє дітей, а саме: треті особи [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] /а.с.128, 130,134/. Зі свідоцтва права власності на квартиру від 20 серпня 2012 року № 25048-3 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно убачається, що [PERSON] , її чоловіку [PERSON] та їх дітям [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] /а.с.138-141/. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] /а.с.121/. 19 липня 2022 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Сосновської О.Я. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка [PERSON] , [INFO] , проте, нотаріусом було сформовано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у якому відображено інформацію про реєстрацію 07 травня 2008 року за № 7148541 Другою Сумською державною нотаріальною конторою обтяження у вигляді арешту на все нерухоме майно [PERSON] в рамках виконавчого провадження на підставі постанови АА 171219 від 23 жовтня 2003 року державного виконавця ДВС Ковпаківського районного управління юстиції /а.с.139, зворот/. З постанови державного виконавця ДВС Ковпаківського районного управління юстиції від 23 жовтня 2003 року про арешт майна боржника вбачається, що арешт на все майно [PERSON] був накладений при примусовому виконанні виконавчого листа № АЕ-62, виданого 17 серпня 1999 року Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку на користь [PERSON] /а.с.112, зворот/. При цьому, у вищевказаній постанові від 23 жовтня 2003 року про арешт майна боржника не зазначено дата та рік народження боржника [PERSON] , його індивідуальний ідентифікаційний номер платника податків, адреса реєстрації його місця проживання або будь-які інші дані, які б давали можливість конкретизувати особу боржника. Разом з тим, зі змісту виконавчого листа № АЕ-62, виданого 17 серпня 1999 року Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку на користь [PERSON] вбачається, що боржником у виконавчому провадженні № 46955603 є [PERSON] , [INFO] , проживаючий за адресою: [ADDRESS] /а.с.165, 222/. Таким чином, чоловік позивачки - [PERSON] , [INFO] , ніколи не був боржником у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № АЕ-62, виданого 17 серпня 1999 року Ковпаківським районним судом м. Суми. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що були відсутні підстави для накладення арешту на будь-яке майно [PERSON] , [INFO] , на підставі постанови АА 171219 від 23 жовтня 2003 року державного виконавця ДВС Ковпаківського районного управління юстиції, зокрема, і на квартиру [ADDRESS] . Таким чином, державна реєстрація обтяження у вигляді арешту вказаної квартири була проведена Другою Сумською державною нотаріальною конторою помилково в зв`язку з повним співпадінням прізвища ім`я та по батькові чоловіка позивачки з прізвищем, ім`я та по батькові боржника у виконавчому провадженні № 46955603, а постанова державного виконавця АА 171219 від 23 жовтня 2003 року, на підставі якої накладався арешт, не містила жодних даних, які б давали змогу державному реєстратору (нотаріусу) належним чином ідентифікувати особу боржника. Позиція суду у справі, застосовані норми права. У пункті 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року N 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» відповідно до яких позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Отже, з позовом до суду про визнання права власності та зняття арешту з майна може звернутися власник/володілець майна, якщо він вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить йому, а не боржникові. Відповідно до вимог частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу положень статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268-1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який у встановлений шестимісячний строк подав заяву про прийняття спадщини з часу її відкриття, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268) тобто з дня смерті спадкодавця (частина 2 статті 1220 ЦК України). Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. \~ \~ \~ \~З огляду на наведене, наявність безпідставного арешту, накладеного на майно померлого [PERSON] , [INFO] , перешкоджає позивачу у визначений законом спосіб реалізувати своє право на оформлення спадкових прав. Більше того, наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.\~Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12, від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20, від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц зазначено, що: «кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті15,16 ЦК України). Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним.\~Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»(в редакції, чинній з 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).\~ Крім того, відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», згідно з яким судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до набрання чинності цим Законом.\~Отже, за змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.\~При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (постанова першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.11.2020 р. у справі №154/883/19). Висновок суду. Враховуючи наведене суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновків, що позов заявлений [PERSON] є підставним і підлягає до задоволення, а відтак, слід у судовому порядку зняти арешт, накладений 07 травня 2008 року Другою Сумською державною нотаріальною конторою на квартиру [ADDRESS] на підставі постанови АА 171219 від 23 жовтня 2003 року державного виконавця ДВС Ковпаківського районного управління юстиції, а також, скасувати державну реєстрацію обтяження у вигляді арешту вказаної квартири. Щодо розподілу судових витрат. Беручи до уваги, що позов задоволений, суд,

Outcome: approved