Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Батієнко Я.І. звернувся до суду з позовом до ПП ім. Зубковського про стягнення орендної плати за договором оренди земельної ділянки, мотивуючи свої вимоги тим, позивачу належить земельна ділянка площею 4,6031 га, кадастровий номер 5323289600:00:004:0047, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миргородської територіальної громади (колишньої Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області). Даною земельною ділянкою на правах оренди користувалося ПП ім. Зубковського на підставі договору оренди земельної ділянки від 26 грудня 2016 року, що зареєстрований 17.07.2017 року, номер запису про інше речове право 21467584. Право оренди за цим договором припинено 29 грудня 2023 року у зв`язку із закінченням терміну, на який його було укладено. Відповідно до п. 4.1. Договору за користування вказаною в Договорі оренди земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю орендну плату у розмірі 14,5% за рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в п. 2.2. цього Договору. У пункті 4.2. Договору зазначено, що орендар сплачує орендну плату протягом строку дії цього Договору в строк з 15 січня поточного року по 15 січня наступного. Станом на 16 січня 2024 року і до дня звернення до суду із цією позовною заявою відповідачем не виплачено орендну плату за користування земельною ділянкою за 2023 рік, у зв`язку із чим, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість. У зв`язку із зазначеним, позивач просив стягнути із Приватного підприємства імені Зубковського на свою користь суму заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 26 грудня 2016 року у розмірі 18276,18 грн, а також судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1211,20 грн. Представник позивача надав суду заву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача, повідомлений належним чином. в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заяви, клопотання, до суду не надходили. Згідно з ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, ст. 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Ч. 1 ст. 3 ЦК України встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 4,6031 га, яка розташована на території Ярмаківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, кадастровий номер 5323289600:00:004:0047, цільове призначення ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 6). У ст. 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з таких підстав є відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Ст. 629 ЦК України закріплено обов`язковість виконання договору сторонами. Ст. 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. У відповідності з ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно зі ст. 125 ЗК України право на земельну ділянку, а також право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. У ст. 13 Закону України «Про оренду землі» надано визначення договору оренди землі, а саме договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У ч. 1 ст. 627 ЦК України деталізовано принцип свободи договору та зазначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, тому вольовий характер визначення строку не викликає сумніву. Таким чином, сторони наділені значними можливостями впливати на момент настання або закінчення строків, оскільки можуть змінювати строк, наближати або віддаляти його настання. 26 грудня 2016 року між [PERSON] та ПП ім. Зубковського було укладено договір оренди належної позивачу земельної ділянки б/н (а.с. 5). Відповідно до п. 4.4 Договору орендна плата підлягає перерахунку в разі проведення індексації нормативної грошової оцінки об`єкта оренди. П. 4.2. Договору встановлено, що орендар сплачує орендну плату протягом строку дії цього договору в строк з 15 січня поточного року по 15 січня наступного. Як вбачається з матеріалів справи, та не було спростовано відповідачем, орендну плату за 2023 рік, граничний строк сплати якої 15 січня 2024 року, ПП ім. Зубковського на користь позивача не сплатило. Ст. 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Відповідно до положень абз. 7 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку. Ч. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про оренду землі», у разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором. Згідно з Витягом з Державного реєстрі речових прав № 360827888 від 04 січня 2024 року вказаний договір зареєстровано 17.07.2017 року, номер запису про інше речове право: 21467584 (а.с.6). Відповідно до витягу № НВ-9933301162023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 06.12.2023 року нормативна грошова оцінка належної позивачу земельної ділянки з кадастровим номером 5323289600:00:004:0047 становить 126042,62 грн. Сума нормативної грошової оцінки належної позивачу земельної ділянки, зазначена у витязі № НВ-9933301162023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 06.12.2023 року взята позивачем за основу для визначення суми орендної плати за користування належною йому земельною ділянкою, яка на думку позивача, відповідно до договору оренди становить 18276,18 грн за рік і яку він просить стягнути з відповідача. Суд погоджується з таким розрахунком орендної плати позивача, оскільки з урахуванням положень п. 4.1 договору оренди, укладеного між сторонами, орендна плата складає 14,5 % за рік від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в п. 2.2. цього договору складає (64752,85 грн), але з урахуванням положень п. 4.4 договору оренди, укладеного між сторонами, орендна плата підлягає перерахунку в разі проведення індексації нормативної грошової оцінки об`єкта оренди і оскільки відповідно до витягу № НВ-9933301162023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 06.12.2023 року відбулася індексації нормативної грошової оцінки об`єкта оренди, яка стала становити 126042,62 грн і повинна використовуватися для підрахунку розміру орендної плати, а тому розмір орендної плати за користування належної позивачу земельної ділянки складає 18276,18 грн за 2023 рік. Таким чином розмір заборгованості за договором оренди, що підлягає стягненню з ПП ім. Зубковського на користь [PERSON] із вирахуванням податку на доходи фізичних осіб за ставкою 18% (п. 170.1.4 статті 170 Податкового кодексу України) та 1,5% військового збору (п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України) становить 14712 грн 33 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 975,02 грн.

Outcome: partial