Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 30.06.2017, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 06.12.2023 розірвано. Від шлюбу мають доньку, [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з позивачкою. Інформацією про місце роботи та розмір заробітної плати відповідача позивачка не володіє, тому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки в розмірі одного 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 15.04.2024 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду без повідомленням (виклику) сторін. Позивачка просить розгляд справи проводити у її відсутності, про що подала відповідну заяву, Зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідач отримав документи від суду, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, однак заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІІ. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 06 грудня 2023 року розірвано (а.с.2,3). [PERSON] народилася [INFO] , у свідоцтві про її народження серії [NUMBER] батьками зазначені сторони по справі (а.с.4). Дитина зареєстрована та проживає з позивачкою за адресою [ADDRESS] , а відповідач-батько зареєстрований окремо (а.с.5,8). IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1 ст. 192 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За ч.1, 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. V. Мотивована оцінка і висновки суду. При вирішенні спору суд враховує, що незалежно від того, проживають батьки дітей разом чи окремо, незалежно від характеру їх взаємовідносин, але той з батьків, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний допомагати утримувати її і забезпечувати належні умови проживання та виховання, створювати обстановку для гармонійного розвитку. І той факт, що відповідач проживає окремо, не звільняє його від обов`язку утримувати його малолітню доньку, до досягнення нею повноліття. Згідно принципів справедливості та розумності, з урахуванням потреб неповнолітньої дитини, можливостей відповідача, який заперечень проти позову не висловив, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача. тягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, відповідає інтересам дитини і є мінімально гарантованим. Відповідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивачка у справі про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141, 142 ЦПК України 1211,20 грн. грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved