Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника адвоката Буланова О.М. звернувся до суду з зазначеним позовом до ПАТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», мотивуючи свої вимоги тим, що 06 липня 2007 року між АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» та [PERSON] укладено рамкову угоду № 1127. 06 липня 2007 року на підставі рамкової угоди між позивачем, АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» та [PERSON] було укладено договір про надання траншу № 15.6447/1127 (кредитний договір). 06 липня 2007 року з метою забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору було укладено договір іпотеки N1127-ІД2, за яким [PERSON] передано АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» в іпотеку нерухоме майно-будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Зарічного районного суду від 09 липня 2013 року по справі №591/4546/13-ц стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «ПроКредит Банк» в солідарному порядку суму боргу по кредитному договору №15.6447/1127 від 06 липня 2007 року 157\~526 грн. 33 коп. На підставі вказаного судового рішення було видано виконавчий лист № 591/4546/13-ц та пред`явлено для примусового виконання. 20 листопада 2023 року [PERSON] в повному обсязі сплатила заборгованість у розмірі 157525 грн. 33 коп. згідно виконавчого листа №591/4546/13-ц у виконавчому провадженні №62629510. 21 листопада 2023 року Зарічним відділом державної виконавчої служби у місті Суми Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №62629510 у зв`язку з сплатою боржником заборгованості в повному обсязі. Отже, виходячи з наведеного, заборгованість за кредитним договором сплачена, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження, але припинення іпотеки не здійснено, що порушує права позивача як майнового поручителя. Наведені обставини підтверджують, що третя особа виконала усі свої зобов`язання за кредитним договором, а належне виконання основного зобов`язання є підставою для припинення іпотеки, що належить позивачу. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати такою, що припинена іпотеку на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] за Іпотечним договором від 06 липня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за номером 1883; зняти заборону відчуження та виключити запис про проведену державну реєстрацію заборони на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 5257148, об`єкт обтяження: будинок, загальною площею 89,8 кв.м., житловою площею 43,7 кв.м, адреса: [ADDRESS] , номер РПВН: за 18783982, підстава внесення запису: Договір іпотеки, 1883, 06 липня 2007 року, Приватний нотаріус Ровенська А.О., зареєстрована в реєстрі заборона за номером 1884 від 06 липня 2007 року; виключити запис про проведену державну реєстрацію іпотеки за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження: 5257218, підстава обтяження: Договір іпотеки, 1883, 06 липня 2007 року, Приватний нотаріус Ровенська А.О., об`єкт обтяження: будинок, загальною площею 89,8 кв.м., житловою площею 43,7 кв.м, адреса: [ADDRESS] , номер РПВН: 18783982. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 грудня 2023 року позовна заява була залишена без руху, запропоновано позивачу у строк не більше 10 днів з дня вручення ухвали усунути зазначені недоліки. 18 грудня 2023 року представник позивача надав суду документи на виконання ухвали суду від 11 грудня 2023 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25 грудня 2023 року відкрито провадження по справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи на 08 лютого 2024 року о 13 год. 00 хв. 23 січня 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в яких він не визнає позовні вимоги, вважає що позов є безпідставним виходячи з наступного: 06 липня 2007 р. між ЗАТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», правонаступником якого є АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», та [PERSON] було укладено Рамкову угоду №1127, що діє зі змінами та доповненнями, відповідно до якої кредитор зобов`язується кредитування позичальника у межах лімітів та умов кредитування у порядку та на умовах, визначених угодою та кредитними договорами, а позичальник зобов`язується належно виконати усі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно та належно здійснювати погашення грошових зобов`язань, а також належно виконувати усі інші зобов`язання, передбачені угодою та кредитними договорами. 06 липня 2007 р. на підставі та умовах рамкової угоди між банком та позичальником [PERSON] , було укладено договір про надання траншу №15.6447/1127, відповідно до п. 2 якого, відповідачу було надано кредит на наступних умовах: сума кредиту 28 700,00 дол. США, процентна ставка 16% річних, строк 70 календарних місяців п. 3 Договору про надання траншу встановлено, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюється періодичними платежами, сума і строк сплати яких визначені графіком в черговості, встановленій рамковою угодою. 06 липня 2007 року з метою забезпечення виконання зобов`язань по Кредитному договору було укладено договір іпотеки №1127-ІД2, за яким [PERSON] передано АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 09 липня 2013 року Зарічним районним судом м. Суми було ухвалено рішення по справі №591/4546/13-ц, яким позов ПАТ ««ПРОКРЕДИТ БАНК»» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено повністю. Вказаним рішенням ухвалено солідарне стягнення суму боргу по кредитному договору №15.6447/1127 від 06 липня 2007 року - 157 525 грн. 33 коп. Для виконання рішення банком було отримано виконавчий лист, що був пред`явлений до виконання та виконаний боржником в повному обсязі. 21 листопада 2023 року закінчено виконавче провадження з виконання рішення від 31 липня 2013 року у справі № 951/4546/13-ц. Разом з тим, неврегульована заборгованості [PERSON] перед АТ ««ПРОКРЕДИТ БАНК»» за договором про надання траншу №15.6447/1127 досі існує. Представник відповідача зазначає, що договір іпотеки №1127-ІД2 від 06 липня 2007 року забезпечує виконання не рішення Зарічного районного суду м. Суми від 31 липня 2013 року у справі № 591/4546/13-ц, а кредитних договорів, зокрема договору про надання траншу №15.6447/1127 від 06 липня 2007 року. Сума кредиту по договору про надання траншу №15.6447/1127 від 06 липня 2007 року видана у валюті - долар США, тоді як рішенням від 31 липня 2013 року у справі № 951/4546/13-ц кошти стягнуто у гривнях України. За час з дати ухвалення рішення (31 липня 2013 року) по дату його виконання (21 листопада 2023 року) відбулося здорожчання валюти кредиту, а також банком додатково нараховано проценти і пеню. Таким чином, у зв`язку з тим, що позивачем та третьою особою заборгованість за кредитними договорами фактично не погашена, через здорожчання валюти кредиту, нарахування банком процентів і пені, то основне зобов`язання, яке забезпечено договором іпотеки №1127-ІД2 від 06 липня 2007 року, не припинено, а отже не припинилася й іпотека. З огляду на вище викладене вбачається, що доводи позивача є необґрунтованими, неправдивими та такими що не підлягають для прийняття до уваги. Позивач намагається ухилитись від виконання договірних зобов`язань, тоді коли Банк вправі звернути стягнення на предмет іпотеки (а.с. 30-33). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми 08 лютого 2024 року було закрито підготовче провадження у справі, призначено дану справу для розгляду по суті\~на 11 год. 00 хв.03 квітня 2024 року\~з викликом сторін у справі. 03 квітня 2024 року розгляд справи було відкладено на 26 червня 2024 року, у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці через сімейні обставини. В зазначене судове засідання учасники справи не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, від них надійшли письмові заяви в якій просять провести судове засідання в їх відсутність. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Норми ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлюють обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час судового розгляду встановлено наступні обставини. Згідно копії рамкової угоди №1127 від 06 липня 2007 року між відповідачем та [PERSON] було укладено кредитний договір терміном на 120 місяців (п.11. договору) загальна сума заборгованості по даній угоді на дату надання траншу порахована з використання курсу НБУ для відповідних валют не повинна перевищувати 40\~000,00 доларів США (п. 2.2 угоди) (а.с. 12). 06 липня 2007 року на підставі рамкової угоди між АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» (кредитор) та [PERSON] (позичальник) було укладено договір про надання траншу № 15.6447/1127, відповідно до якого кредитор на підставі Рамкової угоди №1127 від 26 червня 2007 року та на положеннях цього договору надає позичальнику грошові кошти в сумі 28\~700,00 доларів США на строк користування 60 місяців із сплатою відсотків в розмірі 16 % річних, виходячи з 360 календарних днів у році, а позичальник зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити відсотки та платежі за кредитом, а також комісії на умовах і в строки встановлені даним договором і виконати свої обов`язки за даним договором в повному обсязі (а.с. 12-13). 06 липня 2007 року між ЗАТ ««ПРОКРЕДИТ БАНК»» (іпотекодержатель) та [PERSON] (іпотекодавець), який виступив майновим поручителем [PERSON] (позичальник), укладено договір іпотеки № N1127-ІД2, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О. За умовами зазначеного договору іпотекодавець передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку нерухоме майно будинок за номером [ADDRESS] (п. 1.1 договору). Іпотека за цим договором забезпечує повне виконання позичальником зобов`язань перед іпотекодержателем, що виникають із рамкової угоди №1127 від 06 липня 2007 року, договору про надання траншу, договорів про надання овердрафту, інших договорів, які укладені та/або будуть укладені на підставі рамкової угоди і є та/або будуть її невід`ємною частиною за умови яких позичальник зобов`язується перед іпотекодержателем повернути кредит з максимальним лімітом заборгованості в розмірі 40\~000, 00 (сорок тисяч) доларів США, сплатити відсотки за його користування, можливу неустойку та інші платежі в розмірі, порядку та строки передбачені цим договором (а.с. 14-15). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05 грудня 2023 року будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] від 08 травня 2007 року. На зазначене майно було накладено заборону на відчуження нерухомого майна від 06 липня 2007 року на підставі договору іпотеки, що зареєстровано приватним нотаріусом Ровенською А.О., реєстраційний номер обтяження 5257148 (а.с. 6). Як вбачається з копії рішення Зарічного районного суду м.Суми від 09 липня 2013 року по справі за позовом ПАТ ««ПРОКРЕДИТ БАНК»» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] , [PERSON] було стягнуто на користь ПАТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» в солідарному порядку суму боргу за кредитним договором №15.6447/1127 від 06 липня 2007 року - 157\~525 грн. 33 коп. (а.с. 11). 24 липня 2020 року головним державним виконавцем Зарічного відділу держаної виконавчої служби у місті Суми Північного-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Бистрик О.М. відкрито виконавче провадження №62629510 на підставі виконавчого листа №591/4546/13-ц, виданого Зарічним районним судом м. Суми 31 липня 2013 року про стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитному договору на користь АТ ««ПРОКРЕДИТ БАНК»» заборгованості по кредитному договору у розмірі 157\~525 грн. 33 коп. (а.с. 8). 21 листопада 2023 року головним державним виконавцем Зарічного відділу держаної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Бистрик О.М. закрито виконавче провадження №62629510 на підставі сплати боргу боржником в повному обсязі (а.с. 9). Відповідно до частини першої\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі\~статтею 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті\~3, абзаци другий і сьомий частини першої статті\~17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини\~статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша\~статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору). Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами в реалізації власником права розпорядження відповідним майном. Як встановлено під час судового розгляду зобов`язання за кредитним договором, укладеним між ПАТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» та [PERSON] боржником виконано в повному обсязі, що підтверджується постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, отже належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки Проте момент звернення до суду із цим позовом відповідач не вчинив дій щодо припинення іпотеки у зв`язку з повним погашенням боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою, а обов`язок в іпотекодавця щодо безпосереднього звернення до іпотекодержателя із заявою про припинення обтяження відсутній. Системний аналіз зазначених вище норм матеріального права дає підстави зробити висновок, що після сплати боржником перед банком боргу у повному обсязі, кредитний договір припиняється у зв`язку з виконанням боржником зобов`язання за кредитним договором, а отже і припиняється дія всіх забезпечувальних договорів. Схожі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 січня 2022 рокуу справі № 127/26402/20, від 30 листопада 2022 року у справі № 585/2333/21, від\~11 вересня 2023 року у справі № 645/6370/20 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц. За правовими висновками, сформульованими Великою Палатою Верховного Суду та Верховним Судом.\~У постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі\~№ 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) відступлено від правових висновків Верховного Суду України, викладених у постановах: від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15, від 21 вересня 2016 року у справі\~ № 6-1252цс16, і зроблено висновок, що «звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою\~статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України». У постанові Верховного Суду від 17 січня 2018 року у справі № 910/27064/15 зазначено, що підставою припинення зобов`язання за кредитним договором є не дата, зазначена в договорі як кінцевий строк сплати коштів, а, наприклад, постанова, винесена відділом державної виконавчої служби, про закінчення виконавчого провадження з виконання наказу у зв`язку з погашенням боргу. Верховний Суд також зазначив, що рішення суду, яке набрало законної сили та виконане боржником та яким з боржника стягнуто остаточну заборгованість, не може бути поставлене під сумнів та не підлягає тлумаченню щодо розуміння повноти розміру заборгованості. Посилання представника відповідача на те, що спірні зобов`язання не припинилися, так як кредитний договір був укладено в іноземній валюті, а виконаний у гривнях не в еквіваленті до долара США, є безпідставним.\~\~ Так,\~кредитор\~у порядку\~статті 1050 ЦК України\~звернувся до суду з позовом до позичальника та поручителя про дострокове стягнення кредитної заборгованості у гривнях, в зв`язку з чим\~змінив не лише строк виконання основного зобов`язання, а й валюту зобов`язання.\~ Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 09 липня 2013 року у справі № 591/4546/13-ц задоволено позов ПАТ «ПроКредит Банк» та у резолютивній частині цього рішення стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь кредитора в солідарному порядку 157525 грн. 33 коп., як і просив кредитор, а не у доларах, як було зазначено у кредитному договорі, чи в еквіваленті до долара.\~\~ Тобто\~кредитор сам визначив заборгованість за кредитним договором у валюті України.\~Така заборгованість стягнута рішенням суду, виконана боржником у повному обсязі, виконавче провадження у зв`язку з цим закінчено.\~Відповідач не оскаржував дії\~державного виконавця про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним виконанням рішення суду про стягнення кредитної заборгованості. До подібних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах:\~\~\~\~\~\~ від 30 травня 2018 року у справі № 750/8676/15, провадження № 14-79 цс 18,від 04 липня 2018 року у справі № 61/12665/14, провадження № 14-134 цс 18.\~\~ Крім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 лютого 2022 року в справі\~ № 344/17498/20 (провадження № 61-17813 св 21) зазначено, що: «встановивши, що [PERSON] виконав свої зобов`язання за кредитним договором шляхом повного виконання судового рішення про дострокове стягнення з нього всієї суми заборгованості за цим договором, суд першої інстанції, з яким у цій частині погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що зобов`язання за кредитним договором припинилися на підставі\~статті 599 ЦК України\~\~26 жовтня 2020 року, тобто в день остаточного погашення заборгованості, стягнутої судовим рішенням. […] Оскільки основне зобов`язання припинилося виконанням 26 жовтня 2020 року, також обґрунтованим є висновок суду апеляційної інстанції про визнання припиненою з 26 жовтня 2020 року іпотеки\~\~[…]. У справі, яка переглядається, банк не визнавав факт закінчення строку дії кредитного договору та продовжував здійснювати нараховування відсотків і пені. Обумовлене частиною другою\~статті 625 ЦК України\~право банк не реалізував. Матеріали справи не містять доказів пред`явлення кредитором вимог до позичальника відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України. Кредитор має право порушувати питання про стягнення з [PERSON] коштів на підставі\~статті 625 ЦК України\~за період невиконання рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 листопада2015 року у справі № 569/3151/15-ц. Однак таке право кредитора виникає в силу\~закону, а не договору. Визнання судами у цій справі припиненими зобов`язань за кредитним договором та іпотеки за іпотечним договором не припинило правовідносин сторін кредитного договору і не припинило зобов`язання в цілому та не позбавило кредитора права на отримання сум, визначених\~статтею 625 ЦК України, однак вказані правовідносини та зобов`язання продовжують існувати в силу закону, а не договору, тоді як договірні зобов`язання є припиненими, що відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254 цс 19)». Враховуючи встановлені обставини того, що позичальник виконав свої зобов`язання за кредитним договором шляхом повного виконання судового рішення про дострокове стягнення з нього всієї суми заборгованості, суд приходить до висновку, що оскільки зобов`язання за кредитним договором припинилися, то іпотека також припиняється, що є підставою для зняття обтяження з нерухомого майна. З огляду на вказане, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України\~ з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 3220 грн. 80 коп.\~

Outcome: approved