Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про: встановлення на користь [PERSON] постійного безоплатного земельного сервітуту щодо земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка належить на праві власності [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ-Д-1053 від 15.12.2000р. (зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1053) на право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту житлового будинку, а саме зовнішніх стін, що належить [PERSON] та розташований за адресою: [ADDRESS] , стіни якого проходять уздовж земельної ділянки, що належить [PERSON] ; зобов`язання [PERSON] встановити спільні межі між земельними ділянками: за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ-Д-1053 від 15.12.2000р. (зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1053) та за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 4622710200:01:007:0043, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що належить на праві приватної власності [PERSON] . Також заявила клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи; на вирішення експерта просила поставити наступні питання: чи існує технічна можливість встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці, яка належить [PERSON] для обслуговування частини належного [PERSON] житлового будинку, стіна якого проходять уздовж земельної ділянки, що належить відповідачу?; які варіанти встановлення земельного сервітуту. Позов мотивований тим, зокрема, що: встановлення сервітуту є необхідним для ремонту та обслуговування житлового будинку, для якого, за висновком експерта, необхідно виконати вимощення по всьому периметру будинку з ухилом 1% від стін шириною 600-800мм, а задоволити цю потребу іншим способом неможливо; відмова відповідача на встановлення земельного сервітуту фактично позбавляє позивача можливості здійснювати догляд за житловою будівлею та її поточний ремонт для своєчасного підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструктивних елементів будівлі; межа земельної ділянки відповідача у встановленому законом порядку не встановлена, межовими знаками не закріплена. Ухвалою суду від 21.01.2022 вирішено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в справі № 444/116/22; розглядати справу за правилами спрощеного провадження. Ухвалою суду від 15.09.2022 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження цивільної справи - в розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Заперечуючи позовні вимоги, відповідач подав відзив у якому покликається: - на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 10.06.2002р. та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 25.11.2002р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про повернення частини самовільно зайнятої земельної ділянки та знесення зведеної огорожі; - на обґрунтування відзиву, окрім судових рішень, покликається на фотографію, заповіт [PERSON] , свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 14.01.2000р. № 1- 29. - на висновки, викладені у постановах Верховного Суду: від 17.09.2018р. у справі № 127/1417/16-ц; від 06.06.2018р. у справі № 539/1427/16-ц; від 18.12.2018р. у справі № 369/3190/16-ц; від 20.11.2018р. у справі № 920/1121/17; - відповідач стверджує, що позивач не вірно розцінює відповідь на пропозицію про встановлення сервітуту, і, фактично, не надавши відповіді на запитання на підставі яких сторона Відповідача планувала підготувати договір на встановлення платного сервітуту, необґрунтовано вийшов з переговорного процесу, подавши заяву в суд. Позивачкою подано відповідь на відзив, яку мотивовано тим, що подані відповідачем докази не стосуються предмету доказування; висновки Верховного Суду у наведених відповідачем постановах прийняті у справах, які не мають ознак подібності та за інших встановлених судами обставин. Відповідач подав суду пояснення, у яких, окрім доводів, аналогічних викладеним у відзиві, додатково порушено питання про оплатність сервітуту в розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а також встановлення такого виключно у робочі дні та години; заперечення щодо влаштування тимчасових та постійних конструкцій чи елементів (водовідливів, відмосток тощо); заперечення щодо зберігання на земельній ділянці постійно чи тимчасово будівельних матеріалів чи конструкцій. Позивачка заперечила наведені доводи, подавши пояснення в яких наголосила на необґрунтованість запропонованої вартості сервітуту; неможливості проведення ремонту належного їй будинку та його обслуговування у спосіб, запропонований відповідачем. Сторона позивача, подавши клопотання, уточнила попереднє клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи та додатково просила поставити на вирішення експерта питання щодо визначення вартості земельного сервітуту. Ухвалою суду від 30.09.2022 призначено у справі № 444/116/22 судову земельно-технічну експертизу на вирішення якої поставлено наступні питання, а саме: - чи існує технічна можливість встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці, яка належить відповідачу для обслуговування частини належного позивачці житлового будинку, стіна якого проходить уздовж земельної ділянки, що належить відповідачу?; - які варіанти встановлення земельного сервітуту - права встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту зовнішніх стін житлового будинку належного позивачці на земельній ділянці відповідача?; - визначити межі земельного сервітуту (довжини, ширини, площі земельної ділянки для встановлення земельного сервітуту) ?; - яка вартість земельного сервітуту? Обов`язок оплати вартості експертизи покладено на позивачку. Провадження у справі було зупинено на час проведення земельно-технічної експертизи. Ухвалами суду від 18.11.2022 та від 03.04.2024, витребувано додаткові матеріали необхідні для дачі висновку експерта. 03.01.2024 на адресу суду надійшов висновок експерта № 028/23 від 27.12.2022. Ухвалою суду від 05.01.2024 поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 05.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Позивачка [PERSON] , є власником житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,0780га для будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель та споруд. Право власності на житловий будинок підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 266347085 від 19.07.2021р. Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0780га кадастровий номер 4622710200:01:007:0043, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що належить позивачу на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 053406, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 01:06:455:00224, виданий 28.02.2006р. Суміжним землевласником ( [ADDRESS] ) є [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ-Д-1053 від 15.12.2000р. (зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1053) та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.01.2000р. АВІ № 131603 р. № 1-29. Зі змісту звіту, наданого експертом [PERSON] , сертифікат АЕ № 000546 від 31.07.2012р. (далі - Звіт) за результатами обстеження несучих та огороджувальних конструкцій будівлі на [ADDRESS] , вбачається, що вздовж будівлі - влаштовано бетонний бордюр та цегляний паркан впритул до стін та фундаменту; на прилеглій ділянці посаджені дерева (горіхи) на віддалі менше 1 м від встановленої межі, що викликало пошкодження корінням дерев фундаментів та тинькування. Влаштування бетонного бордюру на значній довжині перекрило поверхневий стік біля будинку та викликало замочування основи під підошвою фундаментів і появу понаднормових осадок у фундаменті. При огляді 15.06.2021р. тинькованих стін виявлено наскрізні тріщини, руйнування та обрушення тинькування на окремих ділянках цоколя. В стінах виявлені вертикальні наскрізні тріщини шириною розкриття до 1,00мм на всю висоту кладки. Ушкодження тиньку і кладки стін зафіксовані на висоту будинку. Для зменшення негативного впливу замокання ґрунтів основи на будинок було при проведенні ремонту даху влаштовано виноси гідроізоляційного килима по периметру стін на 400-500мм. Наявність наскрізних тріщин та осадок додатково погіршує технічний стан конструкцій, створює антисанітарні умови в приміщеннях, що може призвести до появи хронічних захворювань, подальших нерівномірних осідань та інших деформацій будівлі. Технічний стан кладки стін в цілому за результатами огляду задовільний і вони потребують проведення ремонту для недопущення подальшого погіршення технічного стану до незадовільного, непридатного до проживання (ширина тріщин більше 30 мм). При цьому, необхідно усунути причини руйнування та перезволоження ґрунтів і конструкцій: відновити вільний стік атмосферних опадів навколо будинку, виконати вимощення по всьому периметру будинку з ухилом 1% від стін шириною 600-800мм. Як пояснила позивачка, вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням надати доступ до стіни свого будинку, проте, жодного разу відповідач не надав згоди. 20.07.2021р. [PERSON] звернулась до відповідача із письмовою пропозицією про надання доступу для проведення ремонтних робіт зовнішніх стін житлового будинку [ADDRESS] ; а також про укладення договору про встановлення постійного безоплатного сервітуту для обслуговування житлового будинку № 46 ; з метою укладення договору сервітуту, просила надати нотаріально посвідчену згоду на виготовлення документації із землеустрою. Однак, відповідач з пропозицією не погодився, натомість, 04.08.2021року надав відповідь на пропозицію, зі змісту якої не вбачається виявлення ним згоди на укладення договору сервітуту чи забезпечення доступу на проведення ремонтних робіт будинку. В дослідницькій частині висновку експерта № 028/23 від 27.12.2022 зазначено, що відстань між житловими будинками, що належать сторонам, становить 3,75 м - 4,094 м, з чого вбачається нормативно передбачена технічна можливість обслуговування конструктивних елементів житлового будинку на [ADDRESS] . В даному випадку, необхідним є встановлення постійного сервітуту для обслуговування частини конструктивних елементів житлового будинку [ADDRESS] з відступом від стін будинку на 1 м. Для належного обслуговування житлового будинку [ADDRESS] мінімально необхідним є встановлення сервітуту на відстані 1 м від стін даного будинку з трьома варіантами проходу до нього. Оскільки для виконання ремонтно-будівельних робіт фасаду житлового будинку переважно необхідне влаштування інвентарних риштувань, виникає необхідність в збільшенні ширини сервітуту щонайменше до 1,5 м від стіни будинку на вказаний період. Висновком експерта № 028/23 від 27.12.2022 визначено: - технічну можливість встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці, що належить [PERSON] для обслуговування частини належного [PERSON] житлового будинку, стіна якого проходить уздовж земельної ділянки, що належить відповідачу; - два можливі варіанти встановлення постійного земельного сервітуту на земельній ділянці [PERSON] на [ADDRESS] з трьома можливими варіантами проходу та два можливі варіанти встановлення постійного земельного сервітуту на земельній ділянці [PERSON] на [ADDRESS] з трьома можливими варіантами проходу на період проведення ремонтно-будівельних робіт; - для належного обслуговування житлового будинку [ADDRESS] мінімально необхідним є встановлення: постійного сервітуту на відстані 1,0 м від стін даного будинку з трьома варіантами проходу до нього: 1) площею 25,8 кв.м з проходом через хвіртку з вулиці Коцюбинського; 2) площею 13,2 кв.м з влаштуванням хвіртки на межі з південної сторони житлового будинку [ADDRESS] ; 3) площею 13,2 кв.м з влаштуванням хвіртки на межі з північнної сторони житлового будинку [ADDRESS] ; встановлення сервітуту на час виконання ремонтно-будівельних робіт фасаду житлового будинку [ADDRESS] з трьома варіантами проходу до нього: 1) площею 39,4 кв.м з проходом через хвіртку з вулиці Коцюбинського; 2) площею 21,2 кв.м з влаштуванням хвіртки на межі з південної сторони житлового будинку [ADDRESS] ; 3) площею 21,2 кв.м з влаштуванням хвіртки на межі з північної сторони житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 402 ЦК України, ст. 100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 404 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомими майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатацію ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту. У відповідності до ч.3 ст.402 ЦК України, у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. З урахуванням наведеної норми, необхідною та достатньою умовою для набуття права звернення до суду з позовною вимогою про встановлення земельного сервітуту є звернення позивача з пропозицією про встановлення сервітуту та недосягнення між сторонами згоди про встановлення сервітуту та про його умови. Аналогічні висновки з цього питання містяться у постанові Верховного Суду від 20.11.2018р. у справі № 920/1121/17 (п. 4.14). З матеріалів справи вбачається, що позивачка подала відповідачу пропозицію, на яку не отримала позитивної відповіді. Відповідач та його представник стверджують про те, що позивачка безпідставно та передчасно «вийшла з переговорного процесу», що на їх думку свідчить про відсутність підстав для звернення з даним позовом, а тому просять відмовити в його задоволенні. В той же час, як уже зазначалось вище, відповідач надав суду відзив та письмові пояснення, в яких, серед іншого, зазначив, про оплатність сервітуту в розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а також встановлення такого виключно у робочі дні та години; заперечення щодо влаштування тимчасових та постійних конструкцій чи елементів (водовідливів, відмосток тощо); заперечення щодо зберігання на земельній ділянці постійно чи тимчасово будівельних матеріалів чи конструкцій. Окрім того, в судовому засіданні, надаючи відповідь на запитання, відповідач ствердив про те, що заперечує проти встановлення постійного сервітуту; а також підтвердив відсутність у позивачки вільного доступу на належну йому земельну ділянку , повідомивши, що така є повністю огородженою, а вхід та заїзд з вулиці - закритими. Оскільки між сторонами не досягнута домовленість про встановлення сервітуту та про його умови, відповідно до ч. 3 ст. 402 ЦК України, позивач мав підстави для звернення до суду з позовом про встановлення сервітуту. Відповідно до ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою. Земельний сервітут здійснюється способом найменш обтяжливим для власника земельної ділянки. Згідно з ч. 1 ст. 99 ЗК України вимагати встановлення земельних сервітутів можуть власники або землекористувачі земельних ділянок. Відповідно до ст. 401 ЦК України, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Згідно зі ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Сервітут не позбавляє власника майна, щодо якого він встановлений, права володіння, користування та розпоряджання цим майном, а збитки, завдані власникові (володільцеві) земельної ділянки або іншого нерухомого майна, особою, яка користується сервітутом, підлягають відшкодуванню на загальних підставах. У п. 22-2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені статтею 99 ЗК України і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки в ефективному її використанні; умовою встановлення сервітуту є неможливість задовольнити такі потреби у інший спосіб, а сервітут, який встановлюється, є найменш обтяжливим для власника земельної ділянки. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості з приводу доступу позивачки до зовнішніх стін належного їй на праві власності житлового будинку, з приводу чого між нею та відповідачем існує спір. Під час проведення експертизи, експертом встановлено, що житловий будинок позивачки однією стіною розташований вздовж межі земельних ділянок, що належать сторонам, а також, що земельна ділянка відповідача огороджена. Відтак, експертом встановлено необхідність встановлення постійного сервітуту для обслуговування частини конструктивних елементів житлового будинку [ADDRESS] з відступом від стін будинку на 1 м. Для належного обслуговування житлового будинку [ADDRESS] мінімально необхідним є встановлення сервітуту на відстані 1 м від стін даного будинку з трьома варіантами проходу до нього. Оскільки для виконання ремонтно-будівельних робіт фасаду житлового будинку переважно необхідне влаштування інвентарних риштувань, виникає необхідність в збільшенні ширини сервітуту щонайменше до 1,5 м від стіни будинку на вказаний період. Отже, у позивачки відсутні інші можливості здійснювати догляд за належним їй на праві власності житловим будинком; експертом встановлено нормативно передбачену технічну можливість обслуговування конструктивних елементів житлового будинку позивачки; запропоновані експертом умови земельного сервітуту є прийнятними для обох сторін. Натомість, відповідач не надав будь-яких доказів на підтвердження того, що позивачка має можливість здійснювати обслуговування нерухомого майна у інший менш обтяжливий для неї спосіб, ніж запропонований експертом. Крім того, відмова відповідача на встановлення земельного сервітуту фактично позбавляє позивача можливості здійснювати догляд за будівлями та їх поточний ремонт для своєчасного підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструктивних елементів будівель. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки щодо встановлення земельного сервітуту згідно висновку проведеної у справі судової земельно-технічної експертизи від 27.12.2023 року слід задовольнити. Доводи відповідача та його представників про відсутність підстав для задоволення позову про встановлення сервітуту з покликанням на постанови Верховного Суду, спростовуються висновками, щ викладені у наведених постановах, а саме: від 17.09.2018р. у справі № 127/1417/16-ц: «сервітут може бути встановлений щодо земельної ділянки… для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом; якщо позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості користування належних йому на праві власності майном у зв`язку з відсутністю у нього доступу до земельної ділянки будь-яким іншим способом …»; від 06.06.2018р. у справі № 539/1427/16-ц «У пункті 22-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. № 4 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду, визначені ст. 99 Земельного кодексу України, і цей перелік не є вичерпним. Встановлюючи земельний сервітут, … суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою використання є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звертається відносно обмеженого користування чужим майном. Встановивши відсутність у позивача іншої можливості здійснювати догляд за належним їй на праві власності жилими та нежилими будівлями, суди обґрунтовано частково задовольнили позов, оскільки запропоновані експертом умови земельного сервітуту є прийнятними для обох сторін. Відповідач не надала будь-яких доказів на підтвердження того, що позивач має можливість здійснювати обслуговування нерухомого майна у інший менш обтяжливий для неї спосіб, ніж запропонований експертом. … відмова відповідача на встановлення земельного сервітуту фактично позбавляє позивача можливості здійснювати догляд за будівлями та їх поточний ремонт для своєчасного підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструктивних елементів будівлі»; від 18.12.2018р. у справі № 369/3190/16-ц: « … земельний сервітут повинен здійснюватися найменш обтяжливим способом для власника земельної ділянки або землекористувача…»; від 20.11.2018р. у справі № 920/1121/17: «… чинним законодавством встановлено порядок встановлення земельного сервітуту, який, у т.ч., передбачає ініціювання заінтересованою особою питання щодо встановлення сервітуту перед іншою особою. У разі недосягнення сторонами домовленості про його встановлення спір вирішується в судовому порядку..» - п. 4.14. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] та встановити на її користь оплатний, безстроковий земельний сервітут та строковий сервітут на час проведення ремонтно-будівельних робіт щодо земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка належить на праві власності [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛВ-Д-1053 від 15.12.2000р. (зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1053) на право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту житлового будинку. При виборі варіанту встановлення земельного сервітуту із запропонованих експертом, суд, заслухавши думку сторін, зазначає, що найменш обтяжливим для відповідача є варіант постійного сервітуту на відстані 1,0 м від стін даного будинку площею 13,2 кв.м з наступними геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки від т. А: 13,18 м; 1,0м; 1,0м; 11,15м; 1,0м; 1,0 м на земельній ділянці [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з влаштуванням хвіртки на межі з південної сторони житлового будинку [ADDRESS] (таблиця 3); а також встановлення сервітуту на час виконання ремонтно-будівельних робіт фасаду житлового будинку [ADDRESS] площею 21,2 кв.м з наступними геометричними розмірами по периметру за ходом годинникової стрілки від т. А: 14,19 м; 1,5м; 1,5м; 11,15м; 1,5м; 1,5 м на земельній ділянці [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з влаштуванням хвіртки на межі з південної сторони житлового будинку [ADDRESS] (таблиця 6) . Такий варіант є прийнятним і для позивачки. Встановити, визначену експертом вартість постійного сервітуту - 701,84 грн. одним платежем та сервітуту на час виконання ремонтно-будівельних робіт - 13,14 грн. періодичними (на час проведення робіт) помісячними платежами. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача. Розподіл судових витрат між сторонами здійснити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивачки судовий збір та вартість проведеної судової земельно-технічної експертизи.

Outcome: approved