Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , яку у подальшому просила замінити на належного відповідача - Харківську міську раду, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чуєва О.Д., в якому просить визначити їй додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] , тривалістю в три місяці з часу набрання рішенням законної сили. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилалася, що [INFO] помер її дід [PERSON] . Після смерті діда відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS] , яка належала її дідові за життя на праві приватної власності. Зазначила, що [PERSON] за життя залишив на її, [PERSON] , ім`я заповіт, посвідчений державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Степанець О.Б., про існування якого вона не знала. Посилалася, що дружина спадкодавця [PERSON] [PERSON] померла, інших спадкоємців немає. Зазначила, що оформити спадкове майно вона позбавлена можливості, оскільки через її вимушений виїзд до Фінляндії через збройну агресію російської федерації на території України, вона пропустила строк для прийняття спадщини на 18 днів, у зв`язку з чим нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. З огляду на викладене, позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, позаяк визначений вимогами закону строк був пропущений нею з об`єктивних причин, які унеможливили виконання нею обов`язку звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк. Аргументи учасників справи 05 червня 2024 року від відповідача Харківської міської ради в особі представника [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому представник відповідача просить відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування висловленої позиції зазначила, що Харківська міська рада вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню через відсутність обставин, які підтверджували б поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини. Зазначає, що зі змісту позовної заяви та наданих документів вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , а позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини 23 серпня 2023 року. Посилалася, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач намагалася скористатися наданим їй правом звернутися у шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини, що, на думку представника відповідача, свідчить про недоведеність причин пропуску позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зауважувала, що доказів неможливості з`явитися до консульської установи або до дипломатичного представництва України за кордоном позивачка не надала, вважала, що перебування позивачки у Фінляндії не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки, як на думку представника відповідача, навіть у період дії воєнного стану в Україні, перебуваючи у безпечному місці, позивач мала змогу звернутися до консульської установи України в Фінляндській Республіці. З огляду на наведене, просить суд відмовити в задоволенні позову, позаяк надання додаткового строку для прийняття спадщини позивачці прямо впливає на права та інтереси Харківської міської ради щодо визнання спадщини відумерлою. 18 червня 2024 року від представника позивача адвоката Чернишової О.Ю. надійшла відповідь на відзив, в якій вона посилається, що згідно з п. 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці. Зазначила, що введення воєнного стану на території України, постійні обстріли м. Харкова у період з 24.02.2022 і по день звернення позивачки до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, виїзд позивачки через вказані обставини за межі території України, велика відстань між місцем її проживання та місцем знаходження спадкового майна, відсутність інформації про заповіт слід розцінювати, як об`єктивну перешкоду, яка істотно перешкоджає позивачці здійснити передбачені законом дії щодо прийняття спадщини після діда [PERSON] , який помер [INFO] . Третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Чуєва О.Д. надала суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності. Рух справи Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 06 жовтня 2023 року залишив позовну заяву [PERSON] без руху, надав позивачі строк 5 днів з дня вручення копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 26 жовтня 2023 року відкрив\~провадження у\~справі в порядку\~загального позовного\~провадження,\~призначив проведення підготовчого засідання. Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 17 січня 2024 року задовольнив клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Чернишової О.Ю. про витребування доказів по цивільній справі за позовом [PERSON] , поданої в особі представника адвоката Чернишової О.Ю. до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуєва О.Д., про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Витребував у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Чуєвої О.Д. інформацію: чи відкривалась спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] та, в разі наявності,\~витребувати засвідчену копію такої спадкової справи; чи звертався хтось із заявою про прийняття чи відмову від спадщини, чи видавалися свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , та чи залишав він заповіт на випадок своєї смерті. 08 лютого 2024 року на виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2024 року від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Чуєвої О.Д. на адресу суду надійшла спадкова справа №102/2023. Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 26 жовтня 2023 року задовольнив клопотання представника\~позивача [PERSON] адвоката Чернишової О.Ю. про заміну первісного відповідача належним відповідачем. Замінив відповідача\~ [PERSON] належним\~відповідачем територіальною громадою в особі Харківської міської ради\~у цивільній справі за позовом [PERSON] , поданим в особі представника адвоката Чернишової О.Ю. до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чуєва О.Д., про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. Московський районний суд м. Харкова ухвалою від 24 червня 2024 року закрив підготовче провадження у справі, призначив справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників справи. Участь у справі сторін та інших учасників справи Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Чернишова О.Ю. у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином та своєчасно, через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про можливість проводити розгляд справи за відсутності позивача та її представника, у поданій заяві позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, про причини неявки не повідомив, скористався процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву. Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи. За правилами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, беручи до уваги, що всі учасники справи належним чином та своєчасно сповіщені про дату, час і місце розгляду справи, від позивача в особі представника адвоката Чернишової О.Ю. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, відповідача скористався процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву, представник третьої особи надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, вважає за можливе проводити розгляд заяви за відсутності вказаних учасників справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Як установлено судом, [INFO] у Фінляндській Республіці помер [PERSON] , [INFO] , що знаходить своє підтвердження копією свідоцтва про смерть, виданим 09.11.2022, підписаним головним лікарем відділення охорони здоров`я медичного округу регіону Сатакунта Корсофф Піркко, реєстраційний номер медичного закладу 1.2.246.10.8259156.10.0, з перекладом з фінської мови на українську мову, засвідчене апостилем, підтвердженим державним нотаріусом Саари Кантокорпі 06.07.2023 в Гельсінкі, № НВ 6043/2023, переклад з фінської мови виконано акредитованим перекладачем Посольства України у [PERSON] від 14.07.2023 (а.с. 13-18). Згідно Витягом про державну реєстрацію прав №34613811 від 25.06.2012, виданим КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» квартира [ADDRESS] належить на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.2012, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко О.М., [PERSON] (а.с. 27). Згідно із заповітом, складеним [PERSON] та посвідченим 05 вересня 2012 року державним нотаріусом Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори Степанець О.Б., [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробив розпорядження, яким все його майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалось, все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право, у тому числі на належну йому квартиру [ADDRESS] , заповідає [PERSON] , [INFO] (а.с. 19). Як убачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №73669612 від 22.08.2023, наданою приватним нотаріусом ХМНО Чуєвою О.Д., заповіт №53334235 [PERSON] , [INFO] , від 05.09.2012, зареєстрований в реєстрі за №4-898, бланк ВРТ 378878, засвідчений П`ятою Харківською міською державною нотаріальною конторою, є чиним (а.с. 86). Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №73669041 від 22.08.2023, наданою приватним нотаріусом ХМНО Чуєвою О.Д., свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] не видавалися (а.с. 85). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №73669126 від 22.08.2023, наданого приватним нотаріусом ХМНО Чуєвою О.Д., після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у Фінляндській Республіці, 22.08.2023 була заведена спадкова справа №103/2/2023 (а.с. 85 зворот). Згідно з матеріалами спадкової справи №102/2023, заведеної приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О.Д., зареєстрованої 22 серпня 2023 року по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за №274, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] у Фінляндській Республіці (а.с. 181). Від інших спадкоємців заяви про прийняття спадщини до нотаріуса не надходили. Як убачається зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23 серпня 2023 року №323/02-31, прийнятої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О.Д., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , який на час смерті проживав в [ADDRESS] , оскільки [PERSON] для оформлення права на спадщину за заповітом не надано документів, які б свідчили про прийняття нею спадщини [PERSON] (а.с. 30-32). Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За правилами ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ч. 3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вирішуючи питання поважності причин пропущення позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою. Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть (EAST WEST ALLIANCE LIMITED v. UKRAINE, № 19336/04, § 166-168, ЄСПЛ, від 23 січня 2014 року). Разом з тим, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Проте, законодавство не встановлює конкретного переліку поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, і такі причини оцінюються судом на власний розсуд в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Рішення суду може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду. Оскільки Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Верховною Радою України вказаний вище указ було затверджено. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, зокрема Указом Президента України № 451/2023 від 26 липня 2023 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України № 3275-IX від 27.07.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, та такий продовжує діяти на теперішній час. Указані обставини, на думку суду, перешкодили [PERSON] , як спадкоємиці за заповітом, вчасно звернутися із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Також суд зважає на те, що позивачці не було відомо про обставини того, що її дід [PERSON] залишив заповіт на її ім`я. Відмова позивачці у наданні строку для вступу у спадщину буде непропорційним втручанням у їх право на отримання у власність спадкового майна. При цьому суд зазначає, що позивачка в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи. Серед іншого, суд зважає на те, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналогічна правова позиція міститься у\~постанові, прийнятій Верховним Судом України 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, постанові, прийнятій Верховним Судом 26 липня 2021 року у справі №405/7058/19. Що стосується посилань представника відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що вона намагалася скористатися наданим їй правом звернутися у шестимісячний строк до нотаріуса з метою вчинення відповідної нотаріальної дії, то суд зважає на те, що між закінченням строку прийняття спадщини - 05.11.2022, та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - 23.08.2023, пройшов незначний строк, а відтак, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення пред`явлених позивачкою позовних вимог. Ураховуючи, що після смерті [PERSON] позивачка є спадкоємицею за заповітом, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини в нотаріальну контору не зверталися, позивачка вчасно не звернулася до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини через наявні в неї об`єктивні обставини, а територіальна громада не зверталася до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою, а тому причини, через які позивачка пропустила строк для прийняття спадщини суд визнає поважними. Незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог, як про це дійшов висновку Верховний Суд у складі Касаційного цивільного суду в постанові, прийнятій 17.10.2018 по справі №681/203/17-ц. Таким чином, з метою недопущення порушення спадкових прав позивачки [PERSON] та відповідно відновлення її законних прав як спадкоємця в порядку спадкування за заповітом, що відповідатиме верховенству права, суд вважає за необхідне визначити позивачці строк у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, як про це просила у пред`явленому позові позивачка, буде достатнім строком для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved