Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

У червні 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплопостачсервіс» про зобов`язання здійснити помісячний перерахунок вартості послуг з централізованого постачання гарячої води, списання заборгованості у зв`язку з неправомірним (безпідставним) нарахуванням та ненаданням послуг. В обґрунтування позову зазначав, що 21.08.2012 між ним, як власником квартири [ADDRESS] , та ТОВ «Ліко-Житлосервіс» було укладено типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. З липня 2015 надавачем таких послуг стало ТОВ «Теплопостачсервіс». Між сторонами проводилися звірки вартості наданих послуг, контрольний зйом лічильників тощо, однак відповідачем систематично не надавалися послуг в повному обсязі, при цьому нарахування за такі послуги проводилось в повному обсязі. Так, за період з листопада 2016 по серпень 2019 рр. відповідачем нараховано заборгованість, тоді як позивачем сплачувалось за послуги постачання гарячої води, та з цього приводу [PERSON] разом з іншими мешканцями будинку направляв до відповідача письмові звернення, однак відповідач на такі обставини не реагував належним чином. Крім того, відповідач нарахував заборгованість за гаряче теплопостачання у період з вересня 2019 по квітень 2020, однак у цей період в усьому будинку взагалі було відсутнє гаряче водопостачання. Враховуючи дані обставини позивач вважає такі дії відповідача незаконними та просить зобов`язати ТОВ «Теплопостачсервіс» здійснити помісячний перерахунок вартості послуги з гарячого водопостачання за період з листопада 2016 по серпень 2019 та списати заборгованість у сумі 14 368, 14 грн; зобов`язати ТОВ «Теплопостачсервіс» здійснити помісячний перерахунок вартості послуги з гарячого водопостачання за період з вересня 2019 по квітень 2020 та списати заборгованість у сумі 3 715,93 грн. Ухвалоюсудді Голосіївського районного суду м. Києва від 12.06.2020 відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачу нараховувалась вартість послуг з урахуванням рушникосушарки, оскільки проектна документація будинку, в якому розташована квартира позивача передбачає застосування тарифу у розмірі 67,94 грн до 15.11.2017 та після цієї дати - 71,46 грн. Крім того, позивачем не подавались показання лічильника, тому йому нарахування на постачання гарячої води проводилось за загальнобудиноковим лічильником. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 09.01.2024 від розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін перейдено до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, вивчивши обґрунтування відзиву на позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . За період з листопада 2016 року по серпень 2019 року йому нараховувалась заборгованість за постачання гарячої води. Як вбачається з копії постанови Київського апеляційного суду від 15.04.2021 (у справі №752/22916/19) ТОВ «Теплопостачсервіс» зверталось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Вказаною постановою встановлено, що між сторонами відбувалась звірка показань лічильників та проведено контрольний зйом показників лічильників обліку гарячої води, про що був складений відповідний акт від 03.06.2020, яким зафіксовано показання. Окрім зазначеного акту, реальний обсяг спожитої гарячої води, також підтверджується копією акту ПрАТ АК «Київводоканал» № 799889 від 07.02.2020, фотографіями лічильників гарячої води № 2071965 та № 6935335 станом на 20.12.2018 та станом на 29.11.2019, копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П-12-2019-1001617092012 від 21.09.2020 щодо лічильника зав № 2071965, копією свідоцтва про повірку законодавство регульованого засобу вимірювальної техніки № П-12-2019-1001617092014 від 21.09.2020 щодо лічильника № 6935335. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність заборгованості за гаряче водопостачання. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи те, що судовим рішенням від 15.04.2021 встановлено відсутність заборгованості за гаряче водопостачання за період з 01.05.2016 по 31.08.2019, такі обставини не підлягають додатковому доказуванню в даному судовому провадженні, тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню частково, без зобов`язання списання боргу у розмірі 14368,14 грн, оскільки відповідачем так і не проведено перерахунку заборгованості з урахування рішення суду про встановлення відсутності такої заборгованості. Щодо позовних вимог про зобов`язання ТОВ «Теплопостачсервіс» здійснити помісячний перерахунок вартості послуги з гарячого водопостачання за період з вересня 2019 по квітень 2020 та списати заборгованість у сумі 3 715,93 грн, то суд виходить з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, починаючи з 10.10.2019 мешканці будинку [ADDRESS] зверталися до ТОВ «Теплопостачсервіс» із заявами та скаргами щодо відсутності більше 1,5 року в їхньому будинку гарячого водопостачання. У відповідь на заяви ТОВ «Теплопостачсервіс» надавало відповідь, що у зв`язку з великою заборгованість споживачів перед Товариством, останній відключив будинок від гарячого водопостачання, однак користування мешканцями бойлерами погіршило циркуляцію води в загальнобудинковій системі ГВП і це призвело до збільшення гідравлічного опору в мережі, що призводить к значним тепловтратам, які повинні сплачувати всі співвласники будинку солідарно. Також була надана відповідь, що у зв`язку з великою заборгованість споживачів перед ТОВ «Теплопостачсервіс», у останнього виникла заборгованість перед НАК «Нафтогаз України», що призвело до обмеження газопостачання і як наслідок до надання неякісної послуги з постачання гарячої води у будинку. Крім того, згідно відповіді від 04.03.2020 Управління самоврядного контролю КМДА підтверджено, що 26.02.2020 було проведено обстеження будинку та виявлено відсутність гарячого водопостачання. Відповідачем, станом на день винесення рішення, не надано доказів на спростування даних обставин. Відповідно до ч. 3, 7 «Порядку здійснення перерахунку вартості комунальних послуг за період їх ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 лютого 2024 р. № 127, у разі ненадання послуги, надання не в повному обсязі або невідповідної якості виконавець зобов`язаний протягом одного місяця, що настає за розрахунковим періодом, самостійно здійснити перерахунок згідно з вимогами цього Порядку, а також сплатити споживачеві неустойку (штраф) у порядку та розмірі, що визначені законодавством або договором.. Перерахунок здійснюється незалежно від наявності у споживача заборгованості за відповідну послугу. Згідно з п.п. 1,5,6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості; на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Відповідно до п. 1,8 ч. 2 ст. 8 вказаного Закону виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; своєчасно реагувати на виклики споживачів, підписувати акти-претензії, вести облік вимог (претензій) споживачів у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг. Отже відповідачем не надано доказів проведення перерахунку позивачу у зв`язку з ненаданням послуг у вигляді постачання гарячої води, а доводи у відзиві на позовну заяву посилається лише на застосування тарифу з урахуванням рушникосушарки. Позивачем в свою чергу надано всі докази на підтвердження доводів, викладених у позовній заяві. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, без зобов`язання списання заборгованості у розмірі 3715,93 грн, оскільки з квитанцій не можливо чітко встановити, що саме такі нарахування проводились відповідачем. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (за дві вимоги немайнового характеру).

Outcome: partial