Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк», в особі свого представника в квітні 2020 року звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області, з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом спадкодавця, в якій просить суд стягнути з відповідачів на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором б/н від 06.03.2013 року у розмірі 12600,53 грн., а також стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.03.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 14000,00 грн у виді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Останній підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами банку» складає між ним і банком Договір. [INFO] позичальник помер. Спадкоємцями, які постійно проживали зі спадкодавцем є відповідачі. Станом на день смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором становить 12600,53 грн. Банк на виконання ч.2\~ст.1281 ЦК України\~07.02.2019 року направив до Першої Херсонської державної нотаріальної контори претензію кредитора. 27.06.2019 року від нотконтори отримана відповідь, в якій зазначалося, що із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори спадкоємці не звертались та спадкова справа була заведена на підставі претензій АТ КБ «Приватбанк». Відповідачі є спадкоємцями, які постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підставі наведеного, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 18.06.2020 року прийнято до провадження справу за вищезазначеним позовом та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Від сторін не надійшло заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 29.07.2020 року витребувано докази по справі. Ухвалою суду від 22.09.2021 року залучено у справі в якості співвідповідача - \~ [PERSON] , яка діє як законний представник в інтересах малолітньої [PERSON] . Ухвалою суду від 16.02.2022 року залучено у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Виконавчий комітет Дніпровської районної у м.Херсоні ради. 08.02.2021 року від представник [PERSON] адвоката Котенко Т.В. надійшов відзив у якому зазначено, що позов не підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] із відповідачем за адресою реєстрації не проживав, оскільки мав іншу сім`ю. Крім того, строки визначені статтею 1281 ЦК України для пред`явлення кредитором вимоги за зобов`язанням закінчились. 05.03.2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій останньою зазначено, що спадкоємці постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів. 06.11.2015 року, а отже у встановлений законом строк банк заявив претензійну вимогу до спадкоємців боржника, а в подальшому позивачем 07.02.2019 року повторно було направлено претензію, проте, відповідачами ніяких дій виконано не було. 12.03.2021 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог у якій останній просив стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором спадкодавця у розмірі 12372,80 грн. 09.08.2021 року від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог у якій останній просив стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором спадкодавця у розмірі 12596,14 грн. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, змінені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник [PERSON] адвоката Котенко Т.В. в судове засідання з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та її представника за наявними у справі доказами. Відповідачі - [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток про виклик за відомим суду зареєстрованим у встановленому законом порядком місцем їх проживання. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору не скористалися. Документів, що підтверджують поважність причин їх відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилвся повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 06.03.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 14000,00 грн у виді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Останній підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами банку» складає між ним і банком Договір. 10.05.2015 року позичальник [PERSON] , [INFO] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 11.05.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсон. Заборгованість за кредитом залишилась не сплаченою. Згідно з\~ст.608 ЦК України\~зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. За приписами ст.ст.1216,\~1218 ЦК України\~спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.5 ч.1\~ст. 1219 ЦК України\~не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені\~статтею 608 цього Кодексу. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. Відповідно до ч.2\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст.1270 цього Кодексу\~він не заявив про відмову від неї. За твердженням представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачі, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів - [PERSON] , [PERSON] , де адресою реєстрації зазначено: [ADDRESS] . Адресою реєстрації місця проживання [PERSON] є: [ADDRESS] . 23.09.2019 року до спадкоємців [PERSON] та [PERSON] , позивачем було направлено лист-претензію, згідно яких АТ КБ «ПРИВАТБАНК» пред`явив свої вимоги, але жодних дій з їх сторони не було виконано. Відомості щодо направлення позивачем лист-претензію [PERSON] в матеріалах справи відсутні взагалі. Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст.1281,1282 ЦК України. У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми\~статей1281,1282 ЦК України\~щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Відповідно до\~ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частиною другою та третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За положеннями\~ст.1282 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Виходячи із наведеного, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та яка його вартість. Згідно постанови ВС у справі № №640/6274/16-ц від 18 вересня 2019 року при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені в чч.2 та 3 ст.1282 ЦК, оскільки в разі пропуску таких строків на підставі ч.4 ст.1281 ЦК кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених у ст.1282 ЦК, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд установлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора суду належить установити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК. Таким чином, АТ КБ «Приватбанк» як позивач, зобов`язаний довести, що саме відповідачі є спадкоємцями померлого, прийняли після нього спадщину та вартість успадкованого майна. У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення\~ст.1282 ЦК України\~спадкоємці боржника, за умови прийняття спадщини, є боржниками перед кредитором\~у межах вартості майна, одержаного у спадщину.\~При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця. Також позивач у своєму позові вказує на те, що спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачі, але сам факт реєстрації місця проживання відповідачів за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме вони є спадкоємцями та прийняли після померлого спадщину. Тому, суд вважає недоведеними твердження позивача про те, що відповідачі постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та мають обов`язок щодо погашення заборгованості як спадкоємці померлого. Позивач не надав суду доказів, які підтверджують, яке саме майно прийняли у спадок відповідачі та яка його вартість, що унеможливлює стягнення з них заявлених позивачем грошових коштів, з матеріалів спадкової справи зазначених відомостей також не вбачається. Звертаючись із позовом до відповідача, як до спадкоємця, позивач мав довести, що спадкоємцями всього отриманого у спадщину майна є саме відповідачі. Вказане відповідає висновку Верховного Суду, що висловлений у його постанові від 28 листопада 2018 року, у справі № 332/2936/16-ц. Позивач не надав доказів на підтвердження того, що спадкодавцю за життя взагалі належало будь-яке рухоме чи нерухоме майно, яке могло бути успадковане, за рахунок, чи у межах вартості якого, можуть бути задоволені вимоги кредитора. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд звертає увагу на процесуальний обов`язок позивача вчасно надавати до суду першої інстанції належні і допустимі докази, що передбачено ст. 83 ЦПК України. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу, ч.4 ст. 83 ЦПК України. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Таким чином, враховуючи наведені обставини, відсутні підстави для стягнення боргу за кредитом спадкодавця, а тому позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 КПК України, покладаються на позивача. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed