Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

17 травня 2024 року на адресу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області через підсистему «Електронний суд» надійшов вищевказаний позов [PERSON] , в інтересах якої на підставі довіреності діє [PERSON] , в якій остання просить суд: 1. Визнати порушеннями права позивача, як споживача за п.1, 2 ч.1 ст.4, ч.2 ст.19, ч.4 ст.19, п.4 ч.5 ст.19, п.2, 4, 5, 7, 8 ч.1 ст.21 Закону «Про захист прав споживачів» та положень Цивільного законодавства України щодо укладення договору розподілу природного газу та використання персональних даних позивача без його дозволу; 2. Визнати незаконним використання Оператором ГРС персональних даних позивача без його дозволу на обробку у «заяві-приєднання» та в «акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін»; 3. Визнати Типовий договір розподілу природного газу, таким, що не укладений між позивачем та Оператором ГРС за відсутності підписаної позивачем «заяви-приєднання» та «акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін»; 4. Визнати чинним, укладений між позивачем та Оператором ГРС 30 червня 2014 року №878.55/14 Типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання, затверджений Постановою КМУ від 05 липня 2006 року №938; 5. Визнати, що тариф на розподіл природного газу встановлений НКРЕКП для Оператора ГРС актом індивідуальної дії не є тарифом для населення (споживачів) та позивача; 6. Визнати, що в Оператора ГРС не немає державної частки в статутному капіталі, а тому він протизаконно використовує місцеві (локальні) трубопроводи та не має права використовувати газорозподільні системи, власником яких є держава та місцева територіальна громада (жителі - платники податків), про що зазначено в абз.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про ринок природного газу», що відповідає ч.2 ст.22 ГК України; 7. Визнати дії Оператора ГРС щодо нарахування позивачу плати за не підписаним Типовим договором розподілу природного газу, затвердженого рішенням НКРЕКП у формі постанови від 30 вересня 2015 року №2498 незаконним; 8. Зобов`язати Оператора ГРС перерахувати позивачу плату за розподіл природного газу згідно умов чинного Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою КМУ від 05 липня 2006 року №938, укладеного 30 червня 2014 року №878.55/14. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 березня 2024 року позивач звернулася до Оператора ГРС із запитом на надання інформації та отримала відповідь листом від 11 березня 2024 року №7-18/29 із якої позивач дізналася про те, що Оператор ГРС нараховує послуги за розподіл природного газу на підставі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого рішенням НКРЕКП у формі постанови від 30 вересня 2015 року №2498, який Оператором ГРС з позивачем не укладався, порушивши таким чином права позивача, як споживача, та свободу волевиявлення, а також право користування послугами відповідно укладеного та не розірваного Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання (затверджений Постановою КМУ від 05 липня 2006 року) від 30 червня 2014 року №878.55/14. Однак, оператор ГРС, не розірвавши чинний договір з позивачем, нав`язує свої умови, гірші ніж ті, що є в укладеному 30 червня 2014 року №878.55/14 Типовому договорі про надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого Постановою КМУ від 05 липня 2006 року №938 та вимагає оплати послуг розподілу не дотримуючись положень ЗУ «Про ринок природного газу», Кодексу ГРС та умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого рішенням НКРЕКП у формі постанови від 30 вересня 2015 року №2498, на який посилається сам Оператор ГРС, отже: порушує принцип рівності сторін договору; обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про правосуб`єктність та повноваження Оператора ГРС на право здійснювати діяльність та користуватися газорозподільними системами, власником яких є держава та неналежності такого Оператора ГРС до суб`єктів господарювання державного сектору економіки; ціна/тариф на розподіл природного газу встановлено рішенням (актом індивідуальної дії) НКРЕКП у формі постанови для Операторів ГРС, а не для споживачів, тобто ціну визначено неналежним чином; в Оператора ГРС відсутні документи, які підтверджують укладення та чинність Типового договору розподілу природного газу (заява-приєднання та акт розмежування балансової належності та експлуатації відповідальності без яких цей договір не може вважатися укладеним); здійснення Оператором ГРС нечесної, оманливої та агресивної практики; порушено право користуватися умовами укладеного 30 червня 2014 року №878.55/14 Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого Постановою КМУ від 05 липня 2006 року №938, який не був розірваний за умовами договору та нав`язується інший Типовий договір розподілу природного газу, який фактично не укладений та відсутні докази припинення попереднього договору. А тому фактичні обставини - дії/діяльність Оператора ГРС, якими порушено права позивача, як споживача, відповідають правовій кваліфікації положень п.1, 2 ч.1 ст.4, ч.2 ст.19, ч.4 ст.19, п.4 ч.5 ст.19, п.2, 4, 5, 7, 8 ч.1 ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів» та не відповідають положенням Цивільного законодавства України. Позивач вважає, що дії Оператора ГРС є незаконними та ґрунтуються на припущеннях та нечесній оманливій та агресивній практиці з примушуванням до виконання цивільно-правових відносин всупереч Цивільному законодавству України, оскільки: між позивачем та Оператором ГРС діє укладений від 30 червня 2014 року №878.55/14 Типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання, затверджений Постановою КМУ від 05 липня 2006 року №938; цей договір не розірваний відповідно до умов цього ж договору; Оператор ГРС не пропонував розірвати чинний договір; відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.4, ч.2 ст.19, ч.4 ст.19, п.4 ч.5 ст.19, п.2, 4, 5, 7, 8 ч.1 ст.21 ЗУ «Про захист прав споживачів» та положень ЦК України, позивач має право на отримання товарів (робіт, послуг) належної якості, на інформацію про ціни на товари (роботи, послуги), на інші права, передбачені цивільним законодавством; дії Оператора ГРС порушують права позивача, як споживача, на отримання послуг відповідно до фактично укладеного 30 червня 2014 року №878.55/14 та не розірваного Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого Постановою КМУ від 05 липня 2006 року №938; при укладенні нового договору сторони мають розірвати (припинити) дію договору, що був укладений між ними. Відсутність підписаних додатків, таких як «заява-приєднання» та «акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності», а також відсутність установленого державою тарифу для населення - побутових споживачів є доказами того, що сторони не досягли остаточної згоди з усіх істотних умов договору. Отже, не є укладеним правочин (договір), у якого відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення. Позивач користується природним газом

Outcome: dismissed