Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

16.04.2024 року , звернувшись до суду із даним позовом, позивач посилається на те, що 24.10.1998 року між нею та [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Коломийського міськвиконкому Івано-Франківської області, про що було зроблено відповідний актовий запис за №359. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім та [PERSON] , [INFO] . Спочатку між ними були хороші сімейні відносини, однак з часом вони погіршились, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен із них має різні погляди на шлюб та сім?ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи у них постійно виникають сварки. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем які виникають у їх сім?ї, він не здатен підтримувати та будувати сімейні відносини на почуттях взаємної поваги, любові, дружби та взаємодопомоги. Вони припинили ведення спільного господарства. За її глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення між ними не можливе. Оскільки спільне життя з відповідачем не склалося, вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, між ними часто виникали непорозуміння, сварки, вони не могли прийти до згоди навіть при вирішенні простих побутових питань, внаслідок чого втратили почуття поваги один до одного. Тому вона змушена звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Неповнолітню дитину, [PERSON] , після розірвання шлюбу залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Тому, просить Тому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , неповнолітню дитину, [PERSON] , залишити проживати з нею, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.04.2024 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження. Від позивача поступила заява, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з`явився, правом на подання відзиву не скористався. Суд ухвалив розглядати справу у заочному порядку. У відповідності до ч. 2ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.10.1978 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Коломийського міськвиконкому Івано-Франківської області, про що було зроблено відповідний актовий запис за №359, після одруження прізвище дружини змінено на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 04.08.1999 року (а.с. 4). Відповідно до копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 17.08.2007 року, [INFO] , у сторін народився син [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 451 (а.с. 9). Відповідно до копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 03.06.2011 року, [INFO] , у сторін народилася донька [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 288 (а.с. 10). Відповідно до ч.2ст.\~104\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.\~112\~цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно з правилами частин 1 та 2ст.160\~Сімейного кодексу\~України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1ст.161\~СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, то суд вважає, що їх шлюб слід розірвати. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На противагу наведеним нормам законодавства матеріали справи не містять доказів того, що після припинення сімейних відносин між сторонами, неповнолітня дитина сторін залишилася проживати разом з матір`ю, знаходилася на її утриманні, тривалість такого. Позивачем не надано ніяких документальних доказів про його матеріально-побутові умови та про наявність у нього можливості щодо утримання, догляду і виховання неповнолітньої дочки. У постанові Верховного Суду від 14 лютого 2019 року в справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що тлумачення частини першої\~статті 161 СК України\~свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання неповнолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. За відсутності спору між батьками щодо місця проживання дитини та не заявлення вимоги щодо вирішення такого, а також відсутності об`єктивних відомостей про дійсне місце проживання дитини, інформації, одержаної у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, суд позбавлений можливості дотриматися положень\~ст. 161 СК України\~та врахувати ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків; особисту прихильність дитини до кожного з них; вік дитини, стан її здоров`я; особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. При цьому, у такому випадку відсутні підстави для участі у справі органу опіки та піклування і суд не наділений правом збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб. Таким чином, в задоволенні позовних вимог щодо визначення місця проживання неповнолітньої дочки сторін з позивачкою слід відмовити. Тому, у зв`язку з вищенаведеним,\~суд вважає,\~що в\~задоволенні позовних\~вимог в\~цій частині\~слід відмовити. Сторони не позбавлені права звернутися до суду з відповідним позовом з наданням до нього належних документів та доказів на підтвердження даної вимоги. На підставі наведеного та ст.ст.\~104,\~110,\~112,СК України,

Outcome: partial