Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

У квітні 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість, яка виникла станом на 01.02.2024 року в загальному розмірі 170 354,84 грн., а саме: - за кредитним договором від 15.09.2017 року № 200873622401 - 85 668,21 грн., з яких: 53 913,77 грн. - заборгованість за кредитом; 31 754,44 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією; -за кредитним договором від 06.07.2021 року № 1001915753301- 84 686,63 грн., з яких: 49 584,66 грн. - заборгованість за кредитом; 9,49 грн. - заборгованість процентами; 35 092,48 грн. - заборгованість за комісією. В обґрунтування позову, позивач вказав на те, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитні договори: 15.09.2017 року кредитний договір №200873622401, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 54 000 грн.; 06.07.2021 року кредитний договір №1001915753301, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 70 000 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.02.2024 року склала у загальному розмірі 170 354,84 грн. Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була, у зв`язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду із зазначеною позовною заявою. Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 20 травня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження, справа розглянута з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 20.05.2024 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові клопотав про розгляд справи за відсутності представника банку та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач та його представники - адвокат Сікорська І.С., адвокат Кучинська В.В. в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили; у встановлений судом строк не надали суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Судом встановлено, що 15 вересня 2017 року [PERSON] підписав з Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» заяву № 200873622401 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.10). Підписанням цієї заяви відповідач підтвердив, що приймає публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті договору комплексного банківського обслуговування, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені договором комплексного банківського обслуговування послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку). Також, 15 вересня 2017 року [PERSON] підписав з Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» Паспорт споживчого кредиту, в якому наведена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, в якому відповідач просив відкрити на його ім`я поточний рахунок та надати кредитну картку, просив встановити на його поточний рахунок кредитний ліміт у сумі 20 000 грн. Сторони погодили строк кредитування - 12 місяців з можливістю пролонгації зі сплатою 49% річних, реальна річна процентна ставка - 59,59% та комісією у розмірі 100 грн. за проведення обов`язкового платежу внесеного після настання платіжної дати (а.с.10 на звороті). У Паспорті споживчого кредиту відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи з обраних відповідачем умов кредитування. Таким чином, встановлено, що 15 вересня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №200873622401. Як убачається із довідки про збільшення кредитного ліміту по договору №200873622401 від 15.09.2017 року, [PERSON] було збільшено кредитний ліміт до 54 00 грн. (а.с.31) Згідно з розрахунку заборгованості станом на 01.02.2024 року відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором №200873622401 від 15.09.2017 року у розмірі 84 686,63 грн., з яких: 49 584,66 грн. - заборгованість за кредитом; 9,49 грн. - заборгованість процентами; 35 092,48 грн. - заборгованість за комісією (а.с.32-33). Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] 06 липня 2021 року було підписано заяву №1001915753301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, умовами якого сторони погодили суму кредиту 70 000 грн., у строк на 24 місяці, на споживчі цілі, комісію за обслуговування кредитної заборгованості 2,99%, розмір процентної ставки 0,01% річних; у вказаній заяві сторонами було погоджено графік здійснення платежів у якому позичальник зобов`язався погашати кредит та сплачувати нараховані відсотки за його користування шляхом внесення щомісячно визначеної суми, починаючи з 06.07.2021 року до 06.07.2023 року (а.с.6 на звороті - 7). Також [PERSON] 06 липня 2021 року заповнено паспорт споживчого кредиту (а.с.8). Цим документом позивач перед укладенням договору надав відповідачу інформацію щодо умов кредитування, а саме: типу кредиту - у вигляді відновлювальної кредитної лінії шляхом встановлення кредитного ліміту на кредитну картку, відсоткової ставки за користування кредитними коштами протягом пільгового періоду та відсоткової ставки за користування кредитними коштами поза межами пільгового періоду, суми загальних витрат за кредитом, порядку повернення кредитних коштів шляхом сплати щомісячних платежів, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також інших умов кредитного договору. Підпис у заяві та паспорті споживчого кредиту відповідачем здійснено власноруч. Позивач свої зобов`язання виконав, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі у розмірі 70 000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №TR.50483101.1492722.8810 від 06 липня 2021 (а.с.31 на звороті). У зв`язку з порушеннями зобов`язань за укладеним договором, відповідач [PERSON] станом на 01.02.2024 має заборгованість за кредитним договором №1001915753301 від 06.07.2021 у сумі 85 668,21 грн., з яких: 53 913,77 грн. - заборгованість за кредитом; 31 754,44 грн. - заборгованість процентами; 0 грн. - заборгованість за комісією (а.с.38 на звороті - 40). Випискою по особовому рахунку за період з 15.09.2017 року по 01.02.2024 року встановлено, що відповідач [PERSON] активно користувався кредитними коштами (а.с.40 на звороті -94). З матеріалів справи вбачається, що 01.02.2024 року АТ «ПУМБ» направило [PERSON] письмову вимогу (повідомлення) про необхідність негайного погашення заборгованості в загальному розмірі 170354,84 грн. (а.с.27 на звороті - 29), яка залишилась відповідачем без задоволення. За правилами ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Приписами ст. 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Підписавши заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, [PERSON] відповідно до положень статей 3, 627 ЦК України добровільно погодив такі умови кредитного договору, взяв на себе відповідні зобов`язання. В розумінні Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року, споживче кредитування це правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту. За положеннями частини другої ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на супровідні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Отже, у 2017 році з прийняттям Закону України «Про споживче кредитування» законодавство, яке регулює порядок укладення договорів споживчого кредитування в Україні, зазнало значних змін. До цього часу судова практика з питання можливості встановлення кредитом комісії в кредитному договорі захищала боржника як слабку сторону в кредитних правовідносинах. Разом із тим, у матеріалах справи відсутні докази того, що договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1010825865 в частині встановлення комісії за обслуговування кредитної заборгованості згідно з Законом України «Про споживче кредитування» був би визнаний недійсним у судовому порядку. Такі умови договору вважалися нікчемними в силу положень ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», яка таку плату забороняла та норма якої діяла у відповідній редакції з 16 жовтня 2011 року і до внесення змін на підставі Закону України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року №1734-VIII. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, враховуючи приписи статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрату у розмірі 2 422,40 гривень.

Outcome: approved