Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

26.04.2024 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до АТ «Акцент-банк» про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 21931, що вчинений 03.02.2021 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, за яким з [PERSON] на користь АТ «Акцент-Банк» звернуто стягнення загальної заборгованості в сумі 73575, 55 грн. Позов мотивовано тим, що заборгованість не є безспірною, наданий нотаріусу розрахунок заборгованості за кредитним договором є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача, позивач не отримувала письмової вимоги (повідомлення) від відповідача про усунення порушень за кредитним договором, в момент вчинення виконавчого напису нормативно-правовий акт, який допускав вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, був визнаний незаконним та нечинним. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 26.04.2024 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 23.05.2024 р. Клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано від акціонерного товариства «Акцент-банк» копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 21931 від 03 лютого 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Акцент-банк» загальної заборгованості в сумі 73575, 55 гривень. Витребувано від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 21931 від 03 лютого 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь акціонерного товариства «Акцент-банк» загальної заборгованості в сумі 73575, 55 гривень. 13.05.2024 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, зазначаючи, що про те, що сума заборгованості не є безспірною, позивач повинен довести. Відповідач вважає безпідставними посилання позивача на ненадання відповідачем нотаріусу документів, які підтверджують безспірність заборгованості. За доводами відповідача АТ «Акцент-Банк» зверталося до [PERSON] з вимогою про погашення боргу та повідомило про намір, у випадку відсутності оплати боргу, стягнути борг у позасудовому порядку шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Відповідач вважає, що виконавчий напис було вчинено з дотриманням вимог чинного законодавства. 23.05.2024 р. справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 19.06.2024 р. було закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання на 17.07.2024 р. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. У відповідності\~до вимог\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. 28.07.2016 р. між [PERSON] та відповідачем було укладено кредитний договір у формі заяви позичальника № А202СТ1551028664, яким передбачено, що банк надає позичальнику кредит у сумі 27497, 50 на строк 24 місяці, з 28.07.2016 по 28.07.2018 (а. с. 32). 23.02.2021 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 21931, про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № А202СТ1551028664 від 28.07.2016 р., укладеним з АТ «Акцент-Банк», на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість у загальному розмірі 73757, 55 грн. Стягнення заборгованості проводилося за період з 16.12.2020 р. по 17.01.2021 р. (а. с. 18, 32, зворот). На підтвердження своїх доводів відповідачем також було надано копію повідомлення від 16.12.2020 р., адресованого [PERSON] , про сплату заборгованості (а. с. 31) та копію списку згрупованих рекомендованих листів № ЛП-016594 від 18.12.2020 р. (а. с. 34). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 р. № 3425-XII (далі Закон № 3425) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. У відповідності до ст. 39 Закону № 3425 порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Порядок вчинення нотаріальних дій консульськими установами встановлюється цим Законом, Консульським статутом України та іншими актами законодавства України. За змістом п. 19 ч. 1 ст. 34 Закону № 3425 вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія. Згідно ст. 87 Закону 3425 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий перелік затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Оскільки у судовому порядку визнано незаконною та нечинною постанову КМ України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 р. № 662, в частині доповнення переліку новим розділом, на який здійснено посилання нотаріуса у виконавчому написі, суд зауважує, що стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису за кредитним договором, що не посвідчений нотаріально, не відповідає положенням законодавства. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц. Таким чином, позов підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати позивачем на оплату судового збору в розмірі 1211, 20 грн відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved