Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 15.03.2023 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання повнолітніх дітей, що продовжують навчання, а саме: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову до суду до закінчення навчання чи досягнення ними 23 років. Також просить стягнути з відповідача на свою користь половину понесених додаткових витрат на оплату навчання останніх в розмірі 47812,50 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком [PERSON] , яка навчається на VІ курсі Ізмаїльського державного гуманітарного університету, денна форма навчання, контракт, спеціалізація «Філологія, германські мови та літератури (переклад включно) перша-німецька», потребує матеріальної допомоги, та [PERSON] , який набуває фахову передвищу освіту на VІ курсі Ізмаїльського медичного училища, денна форма навчання, контракт, спеціалізація «Медсестринство - Лікувальна справа» та потребує матеріальної допомоги. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дітей між сторонами не досягнуто. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18.04.2023 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження. Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.09.2023 витребувано з Державної Прикордонної служби України інформацію щодо перетину Державного кордону України громадянином України [PERSON] . Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.07.2024 ухвалено провести розгляд справи в заочному порядку. Аргументи учасників справи Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви від 24.07.2024 позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Фактичні обставини справи, встановлені судом Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , повторно виданим 12.11.2019 Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №2 (а.с. 3), та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 09.12.2004 відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №74 (а.с. 4). Згідно довідки №40/23, виданої 11 січня 2023 року Ізмаїльським державним гуманітарним університетом, [PERSON] є студентом 4 курсу Ізмаїльського державного гуманітарного університету ІІІ рівня акредитації, денна форма навчання на місці, контрактна форма навчання, спеціалізація 035.043 «Філологія, германські мови та літератури (переклад включно) перша - англійська», закінчує навчання 30 червня 2023 року. (а.с.11) Згідно довідки №11, виданої 10 лютого 2023 року Ізмаїльським фаховим медичним коледжем, [PERSON] є студентом 2 курсу Ізмаїльського фахового медичного коледжу І-ІІ рівня акредитації, денна форма навчання, контрактна форма навчання, спеціалізація «Лікувальна справа», стипендію не отримує. (а.с.10). Факт навчання дітей підтверджено також договором про надання освітніх послуг від 09.08.2019, договором про навчання № 16 від 31.08.2021, квитанціями про оплату навчання (а.с. 12-15). Згідно інформації Центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України від 13.09.2023, [PERSON] виїхав за кордон України 12.10.2020. Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною ч. 1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, в частині стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України). Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що [PERSON] на момент звернення до суду навчалася на VІ курсі Ізмаїльського державного гуманітарного університету, денна форма навчання, контракт, спеціалізація «Філологія, германські мови та літератури (переклад включно) перша німецька», термін закінчення навчання 30 червня 2023 року; [PERSON] набуває фахову передвищу освіту, на VІ курсі Ізмаїльського медичного училища, денна форма навчання, контракт, спеціалізація «Медсестринство - Лікувальна справа», у зв`язку із чим потребують матеріальної допомоги, самостійного доходу не мають. З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у сумі 3000,00 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з 15 березня 2023 року до закінчення строку навчання, але не більше, ніж до досягнення двадцятитрьохрічного віку. Щодо стягнення додаткових витрат на дітей, що продовжують навчання Відповідно до ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину вразі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Разом із цим, вищевказана норма регулює правовідносини, що виникають із зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на неповнолітніх дітей, однак Сімейним кодексом України не передбачено обов`язок батьків нести додаткові витрати на дітей, що досягли повноліття, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на повнолітніх дітей, що продовжують навчання, задоволенню не підлягають. Судові витрати Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи вищевикладене, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial