Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

Рух справи 16.02.2024 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, за підписом позивача, в якій вона просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00 грн, але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 19.04.2022 і до досягнення дітьми повноліття, встановленого рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 04.08.2022 у справі № 760/4598/22 на стягнення аліментів на утримання неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2024 для розгляду зазначеного позову визначено суддю Зуєвич Л.Л. Судом в порядку ч.ч. 6, 8 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичних осіб - сторін у справі. Відповідь на такий запит надійшла до суду 19.02.2024. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 21.02.2024 вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження). Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). Доводи позову В обґрунтування позову вказується, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 04.08.2022 у справі № 760/4598/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, позов [PERSON] задоволено: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000,00 грн, але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 19.04.2022 і до досягнення дітьми повноліття. В позові звертається увага на те, що з моменту ухвалення вказаного судового рішення відбувся стрімкий ріст цін, інфляція, постійне підвищення прожиткового мінімуму, що призвело до того що даних коштів не вистачає для утримання дітей. Так, позивач зауважує, що витрати на дітей складають: - за листопад місяць 2023 року 36 951,77 грн, а саме: на ліки для дітей - 10 819,00 грн; на придбання одягу - 3 368,00 грн; купівля самокату - 1 395,00 грн; канцтовари для школи - 681,10 грн; заняття з футболу - 3 285,00 грн; школа і додаткові заняття - 8 400,00 грн; витрати на їжу для дітей 9 003,67 грн; - за грудень 2023 року 23 640,74 грн, а саме: на ліки для дітей - 1 019,70 грн; на придбання одягу - 2 375,00 грн; заняття з футболу - 3 285,00 грн; школа і додаткові заняття - 8 400,00 грн; витрати на їжу для дітей - 8 561,04 грн; - за січень 2024 року 39 903,41 грн, а саме: на ліки для дітей - 4 889,79 грн; на придбання одягу - 10 463,30 грн; канцтовари для школи - 136,90 грн; заняття з футболу - 3 285,00 грн; школа - 8 400,00 грн; витрати на їжу для дітей - 12 728,00 грн. Водночас, вказується, що згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданого Святошинським відділом ВДВС у м. Києві станом на 27.10.2023 за відповідачем рахується заборгованість 60 500,00 грн. Позивач наголошує, що позашкільні заняття, заняття спортом (діти займаються у спортивній школі «Інтер» футболом), діти відвідували ще до того, як шлюб між нею та відповідачем було розірвано, в свою чергу позивач вимушена продовжувати тільки за свій рахунок оплачувати всі заняття дітей у школі, купляти форму та інше знаряддя, яке необхідне для їх занять, оскільки вважає, що скорочення заходів, які сприяють гармонійному фізичному та інтелектуальному розвитку дітей, які існували до розлучення батьків у зв`язку з їх розлученням є суттєвим погіршенням умов їх проживання та звуженням їх прав, що, в свою чергу не відповідає інтересам дітей. При цьому, позивач наголошує, що відповідач життям дітей не цікавиться, заборгованість по аліментам, яка у нього виникла у 2023 році не погашає, з дітьми не спілкується, всіляко уникає будь-яких розмов щодо участі у реальних витратах на утримання дітей. Таким чином позивач вважає, що необхідно змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Щодо правової позиції відповідача 22.04.2024 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову повністю (а.с. 64-71). У відзиві звертається увага на те, що відповідно до витягу з ЄДРПОУ [PERSON] є зареєстрованою ФОП та здійснює діяльність у сфері охорони здоров`я. Зауважується, що позивач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження зміни істотних обставин, які впливають на спосіб та порядок стягнення аліментів, а матеріальне становище сторін, їх сімейних стан, стан здоров`я, перебування відповідача в лавах ЗСУ було враховано судом при ухваленні рішення про стягнення з відповідача аліментів 04.08.2022. Відповідач наголошує, що станом на 16.02.2024, дату звернення позивачки з позовом до суду, будь-яких істотних змін в матеріальному та сімейному становищі сторін не відбулось. Як стверджує відповідач, внаслідок численних відкритих виконавчих проваджень на підставі виконавчих листів на користь [PERSON] (ВП [NUMBER], ВП [NUMBER], ВП [NUMBER], ВП [NUMBER]) його фінансове становище погіршилося, але він все ж таки продовжує сплачувати аліменти. Крім того, зі слів відповідача, долучена позивачем довідка про наявність заборгованості по виконавчому провадженню [NUMBER], не відповідає дійсності, оскільки відповідно до довідки від 14.03.2024 борг відповідача по сплаті аліментів становить 40 000,00 грн, але відповідно до квитанції від 08.04.2024 він сплатив ще 10 000,00 грн боргу по сплаті аліментів та 8 000,00 грн аліментів, що присуджені відповідно до рішення суду від 04.08.2022, отже його борг по сплаті аліментів становить 30 000,00 грн. Також, у відзиві звертається увага на те, що з моменту винесення рішення про стягнення з відповідача аліментів, він щомісяця сплачую аліменти на утримання дітей, а позивач, на думку відповідача, фактично бажає отримати аліменти в більшому розмірі, а не змінити спосіб і порядок стягнення аліментів, однак, вимог про збільшення розміру стягуваних аліментів позивач не заявляла. Беручи до уваги викладене, а також те, що позивачем не надано належних і допустимих доказів, які могли б слугувати підставою для зміни способу та порядку стягнення аліментів, а також те, що минув не тривалий час з дати ухвалення рішення про стягнення аліментів до звернення з новим позовом до суду, відповідач вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Фактичні обставини справи, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. Судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі у них народилися два сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 26.11.2019, виданим Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 10) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 26.11.20219, виданим Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 11). Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 04.08.2022 у справі № 760/4598/22 (а.с. 12-17), з [PERSON] на користь [PERSON] вирішено стягувати аліменти у твердій грошовій сумі 4 000,00 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації щомісячно на кожну дитину починаючи з 19.04.2022 і до досягнення дітьми повноліття. На а.с. 47 міститься довідка-розрахунок заборгованості по аліментам Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 27.10.2023, зі змісту якої вбачається, що на примусовому виконанні у Відділі перебуває виконавчий лист № 760/4598/22 від 13.09.2022 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх синів [PERSON] ( [INFO] ), та [PERSON] ( [INFO] ), у твердій грошовій сумі 4 000,00 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які підлягають індексації щомісячно на кожну дитину починаючи з 19.04.2022 і до досягнення дітьми повноліття. За змістом такої довідки заборгованість зі сплати аліментів станом на 27.10.2023 становить 60 500,00 грн. Відповідно до наданої відповідачем довідки-розрахунку заборгованості по аліментам Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 14.03.2024 вих 55064, (а.с. 72), вбачається, що станом на 14.03.2024 заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 40 000,00 грн. Крім того, в матеріалах справи містяться копії: паспорту [PERSON] (а.с. 7); картки платника податків [PERSON] (а.с. 8); паспорту [PERSON] (а.с. 9); акту обстеження умов проживання від 02.08.2022 (а.с. 18); квитанції на оплату ліків, продуктів харчування, одягу, канцтоварів тощо (а.с. 19-44); кошторису витрат Громадської організації «Футбольний клуб Інтер Київ» для [PERSON] з 01.01.2023 по 01.01.2024 ( [PERSON] , [PERSON] ) від 07.02.2024 (а.с. 45); довідки про наявність рахунку [PERSON] від 15.08.2022 (а.с. 46); постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.10.2022 ВП № [NUMBER] (а.с. 73); постанови про відкриття провадження від 12.02.2024 ВП № [NUMBER] (а.с. 74); постанови про відкриття провадження від 13.03.2024 ВП № [NUMBER] (а.с. 75); витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ФОП [PERSON] (а.с. 77). Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.05.2022 у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») /див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.05.2022 у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21/. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ст.. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, з урахуванням викладених висновків Верховного Суду та вказаних норм процесуального та матеріального права, [PERSON] не навела доказів наявності відповідних обставин, які б давали підстави для задоволення позовних вимог в частині зміни способу стягнення аліментів. Посилання позивача на неналежне виконання відповідачем свого обов`язку зі сплати аліментів не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки, якщо, на думку позивача, відповідач неналежно виконує свої обов`язки з утримання дитини, вона не позбавлена права звернутися до органів, які здійснюють примусове виконання рішення суду. Разом з тим, щодо доводів позову про понесення позивачем витрат на ліки, додаткові заняття для дітей (футбол), тощо суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне. Одним із різновидів аліментних зобов`язань між батьками і дітьми є зобов`язання батьків брати участь у додаткових витратах на дитину (ст. 185 СК України): той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Наявність фактично понесених або передбачуваних додаткових витрат має довести особа, яка заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого (див. постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.10.2022 у справі № 759/22898/20, провадження № 61-7913 св 22). У постановах Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662 св 18), від 12.12.2019 у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858 св 18), від 01.04.2020 у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458 св 19), від 08.12.2021 у справі № 607/12170/20 (провадження № 61-17663 св 21) викладено правові висновки про те, що положення ст.185 СК України стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається у зазначеній статті. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними фактами (хворобами), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Згідно з ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Відповідний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 183/1679/17 (провадження № 61-21662 св 18), від 12.12.2019 у справі № 756/4947/17-ц (провадження № 61-47858 св 18), від 01.04.2020 у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458 св 19). Разом з тим, суд зауважує, що позовних вимог про стягнення з відповідача саме додаткових витрат на дітей в межах даної справи [PERSON] не заявлялось. На підставі викладеного в сукупності, суд не вбачає правових підстав для задоволення вимог позову. З огляду на відмову у позові судові витрати позивача покладаються на неї ж. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed