Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

В липні 2024 року представник заявника [PERSON] адвокат Єфремова Ірина Іванівна звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою, в якій просила видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , РНОКПП невідомий, паспорт ID [NUMBER] , виданий 13.12.2019 року, що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт ID [NUMBER] , виданий 01.06.2020 року: - заборонити [PERSON] наближатися ближче ніж на 300 метрів до місця фактичного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] - строком на 6 місяців; - заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуватиме (перебуває) у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати [PERSON] та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців; - заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс-повідомлення) з [PERSON] , або контактувати через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб строком на 6 місяців. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою та разом зі своєю дочкою [PERSON] , [INFO] , проживає у [ADDRESS] з березня 2024 року. Із заінтересованою особою, [PERSON] , [INFO] , заявниця почала проживати разом з вересня 2023 року у м. Івано-Франківськ. В подальшому, з листопада 2023 року [PERSON] систематично почав вчиняти домашнє насилля стосовно [PERSON] та її дочки [PERSON] . З кожним разом психологічне, фізичне насилля ставало все сильніше, виклики поліції не давали результату, але вже у лютому 2024 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насилля. [PERSON] та її дочка [PERSON] потерпають від насильства зі сторони [PERSON] вже протягом тривалого часу. Поведінка [PERSON] негативно впливає на їх здоров`я та спосіб життя. Зумовлює постійні переїзди. З метою захисту [PERSON] постійно змушена викликати поліцію. У червні місяці [PERSON] постійно вчиняв домашнє насильство щодо [PERSON] 10.06.2024 року щодо [PERSON] було винесено тимчасовий обмежувальний припис стосовно кривдника Серії АА № 443127, за яким тимчасовий обмежувальний припис діяв з 16.00 04.06.2024 р. до 16.00 14.06.2024 року. Під час дії тимчасового припису [PERSON] продовжував вчиняти домашнє насильство за місцем проживання [PERSON] . Після дії тимчасового обмежувального припису [PERSON] продовжив вчиняти домашнє насилля щодо [PERSON] та її дочки [PERSON] . Внаслідок роботи соціальних служ яка полягала у розмові психолога із [PERSON] та [PERSON] було прийнято рішення про надання [PERSON] притулку для осіб які постраждали від домашнього насильства. На даний час [PERSON] разом із дочкою [PERSON] перебуває в притулку для осіб які постраждали від домашнього насильства з 27 червня 2024 року при Київському обласному центрі соціально-психологічної допомоги. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2024 року головуючим суддею визначено суддю Кошель Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою суду від 18 липня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання на 19 липня 2024 року. Судове засідання призначене на 19 липня 2024 року було відкладено у зв`язку з неявкою сторін на 22 липня 2024 року о 09:00 год. Заявник в судове засідання не з`явилася, представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник заявника адвокат Єфремова І.І. надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у відсутності заявника та представника, заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належний чином, заяви та клопотання до суду не направив, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що заявник [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою та разом зі своєю дочкою [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідками\~ від 14.03.2024 року за №3248-5003163228 та за №3248-5003163230 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 02 квітня 2024 року у справі №344/4352/24 встановлено, що 17.02.2024 року о 20 год. 10 хв. в [ADDRESS] , громадянин [PERSON] вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки громадянки [PERSON] , а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Своїми діями [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП. Постановлено [PERSON] визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень. Постанова набрала законної сили 13.04.2024 року. Також, Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2024 року у справі №344/4134/24 встановлено, що [PERSON] 07 лютого 2024 року, о 22-00 год. в [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки [PERSON] , а саме виражався нецензурно в її сторону, погрожував фізичною розправою. Постановлено [PERSON] визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. Дана постанова набрала законної сили 26.04.2024 року. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2024 року у справі №344/4135/24 встановлено, що [PERSON] 08 лютого 2024 року, о 16-00 год. в [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки [PERSON] , а саме виражався нецензурно в її сторону, погрожував фізичною розправою. Постановлено [PERSON] визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн. Дана постанова набрала законної сили 26.04.2024 року. Листом начальник Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Михайло Пелих повідомив, що в ході проведеної перевірки за обліковими даними інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» встановлено наступне: - 04.06.2024 о 14:25 надійшло повідомлення зі служби 102 від [PERSON] про те, що за адресою: [ADDRESS] буянить колишній співмешканець, не випускає з будинку та пошкодив меблі. Дане звернення зареєстровано в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області за № 20186 та знаходиться на виконанні працівників сектору протидії домашньому насильству Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області; - 09.06.2024 о 17:22 надійшло повідомлення зі служби 102 від [PERSON] про те, що за адресою: [ADDRESS] буянить колишній співмешканець, словесно погрожує. Дане звернення зареєстровано в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області за № 20942 та знаходиться на виконанні працівників сектору протидії домашньому насильству Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області; - 10.06.2024 о 12:21 надійшло повідомлення зі служби 102 від [PERSON] про те, що за адресою: [ADDRESS] колишній співмешканець в повідомленні погрожує та залякує, що зараз прийде, хоча має заборонний припис. Дане звернення зареєстровано в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області за № 21040 та знаходиться на виконанні працівників сектору протидії домашньому насильству Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області. Також судом встановлено, що 10.06.2024 року щодо [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника Серії АА № 443127, за яким тимчасовий обмежувальний припис діяв з 16.00 04.06.2024 р. до 16.00 14.06.2024 року. З відповіді в.о. директора Київського обласного центру соціально-психологічної допомоги Олени Шкляр вбачається, що [PERSON] , [INFO] із дочкою [PERSON] , [INFO] перебувають у Київському обласному центрі соціально-психологічної допомоги «Притулок № 2 для осіб які перебувають у складних життєвих обставинах» з 27 червня 2024 року. Підставою для прийняття рішення про надання притулку як особам, які постраждали від домашнього насильства [PERSON] із дочкою [PERSON] є заява [PERSON] від 27.06.2024 та направлення Служби у справах дітей та сім`ї Київської обласної державної адміністрації (Київської обласної військової адміністрації) від 28.06.2024 р.№ 1383/47:01/47.03/2024. Також судом встановлено, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 червня 2024 року у справі №357/8746/24 встановлено, що 04.06.2024 близько о 00 год. 00 хв. в [ADDRESS] гр. [PERSON] , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчиняв домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно своєї співмешканки [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП. Постановлено визнати винним [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 340 грн. Дана постанова набрала законної сили 09.07.2024 року. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Згідно зі ст. 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з п.п. 3, 14, 17 ч. 1.ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на осіб,\~ які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; Пунктом 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник. За пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 зазначеного вище Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. При цьому, згідно з п. 3 ч. 1ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Таким чином, зважаючи на наведені норми Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Верховний Суд у постанові від 14.01.2020 року, винесеній у справі № 754/6995/19, зазначає, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Положеннями ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявник обґрунтовано звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки заявник дійсно є постраждалою особою, наводить факти, які свідчать про вчинення відносно неї насильства [PERSON] . Тож, у відповідності до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оцінюючи сам вид насильства (психологічне), ризики, тобто вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, суд приходить до висновку про необхідність покладення на заінтересовану особу обов`язків та заходів тимчасового обмеження прав. З урахуванням викладеного, враховуючи суспільні інтереси та інтереси заявниці, наявні очевидні ризики повторного заподіяння домашнього насильства [PERSON] \~ відносно [PERSON] , з метою застосування превентивного засобу - методу стримування та попередження повторення неправомірних дій зі сторони кривдника, суд вважає необхідним застосувати до [PERSON] обмежувальний припис строком на шість місяців та встановити заборону щодо перебування в місці проживання заявника, заборони наближатися на відстань 300 метрів до місця її проживання, заборони особисто і через третіх осіб розшукувати заявника, якщо вона за власним бажанням перебуватиме (перебуває) у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати [PERSON] та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, заборони вести листування, телефонні переговори з заявником, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,

Outcome: approved