Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Позивач [PERSON] пред`явив до суду позов шляхом подання позовної заяви до відповідача, в якому він просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 05 серпня 2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1384, та залишити неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] разом із батьком. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] та неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .н. Підставою для розірвання шлюбу є різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільне господарство не ведуть, з початку війни відповідач виїхали з міста Харкова та планує залишити територію України. Відповідач на теперішній час із місцем свого мешкання не визначилась, подальші умови її проживання невідомі, у зв`язку із між сторонами досягнута домовленість, що діти після розірвання шлюбу залишаться жити разом із батьком. Позивач зареєстрований як приватний підприємець, має стабільний дохід. Для дітей створені всі умови для нормального життя. Аргументи учасників справи. Відповідач надала до суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі. Рух справи. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12 червня 2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Позивач у судове засідання не з`явився, від позивача до суду надійшла заява, в якій позивач просить провести судове засідання за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явилася, від відповідача надійшла заява, в якій відповідач просить проводити розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 05 серпня 2005 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1384. Під час державної реєстрації шлюбу позивач прізвище не змінювала (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 13 грудня 2019 року). Від шлюбу сторони мають трьох дітей. Повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ) та неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Позивач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить договір купівлі-продажу квартири від 02 вересня 2016 року. Згідно листа КНП «Міська дитяча поліклініка №23» Харківської міської ради за вих.№407/0/567-24 від 29.05.2024 дитина - [PERSON] , [INFO] , перебуває під спостереженням фахівців поліклініки з народження, за інформацією лікаря-педіатра амбулаторні прийоми дівчинка відвідує у супроводі батька - [PERSON] . Станом здоров`я доньки батько цікавиться, рекомендації лікарів виконує. Згідно листа КЗ «Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа №2 ХМР» за вих.№01-28/83 від 17.05.2024 вихованка школи [PERSON] , [INFO] , навчалась на відділенні дзюдо з 2018 по 2022 роки. Заяву про прийняття дитини до школи писав її батько [PERSON] . За інформацією тренера-викладача [PERSON] дитину весь час приводив на заняття та забирав тільки батько. [PERSON] приділяв увагу фізичному розвитку дитини, систематично цікавився успіхами доньки, сприяючи її спортивним досягненням. Даних про участь матері не мають. Згідно довідки КЗ «Харківський ліцей №161 «Імпульс» ХМР» за вих.№02-25/96 від 23.05.2024 [PERSON] бездоганно виконує свої батьківські обов`язки. Протягом усіх років навчання сина [PERSON] та доньки [PERSON] був у постійній взаємодії з педагогічним колективом щодо успіхів дітей. Згідно довідки Департаменту інформатизації МВС України [PERSON] станом на 17.05.2024 на території України незнятої чи непогашеної судимості не має. Згідно довідки КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» №639 від 20.05.2024 [PERSON] на диспансерному (профілактичному) обліку не перебуває. Згідно довідки КНП «Міський психоневрологічний диспансер №3» ХМР №1262 від 17.05.2024 [PERSON] впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою не звертався. З відомостей з державного реєстру фізичних осіб - платників податків та витягів з реєстру платників єдиного податку №11284 від 04.03.2024 та №11284 від 04.03.2024 слідує, що позивач [PERSON] є фізичною особою - платником податків та отримує дохід. Відповідач [PERSON] взята на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою посадової особи структурного підрозділу з питань соціального захисту населення за №3010-5002216475 від 07.10.2022. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду За змістом положень ч.1 ст.24 СК України та ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч.ч. 2,8,9 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч.ч. 2,4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Водночас у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Судом встановлено, що між сторонами на момент розгляду справи судом відсутній спір між батьками щодо місця проживання дитини, про що свідчить нотаріально посвідчена заява відповідача [PERSON] , в якій остання надала свою згоду на проживання її дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] разом із батьком [PERSON] після розірвання шлюбу за адресою: [ADDRESS] або за адресою: [ADDRESS] . Залишення дитини проживати разом із батьком не свідчить, що суд вирішує позов про визначення місця проживання дитини, оскільки суд лише констатує, з ким залишається проживати дитина після розірвання шлюбу, не змінюючи при цьому її місце проживання, оскільки, як встановлено, після припинення фактичних шлюбних відносин дитина залишається проживати разом із батьком. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18 липня 2022 року по справі № 405/4659/21. На підставі викладеного і

Outcome: approved