Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно рішення Магдалинівського районного суду від 14.07.2011 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 22.06.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. На протязі останніх десяти років позивач має хвороби хребта, колінних суглобів, атеросклероз судин та закупорювання судин нижніх кінцівок. Наявність даних захворювань підтверджується медичними документами. Через погіршення стану здоров`я він втратив роботу, знайти роботу відповідно до його стану здоров`я неможливо. Сума аліментів, стягуваних з нього на даний час (3100 грн.) є надмірно великою та ставить його на межі неможливості елементарного існування. Після сплати аліментів коштів для прожиття фактично не залишається. Наявні хвороби потребують постійного медикаментозного лікування. Крім того, він постійно здійснює догляд за матір`ю, [PERSON] , 1947 року народження, інших членів сім`ї, які б могли доглядати за матір`ю немає. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, стягуваних з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] . [INFO] , з частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на тверду грошову суму в розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи за дати подачі заяви, до досягнення повноліття. Ухвалою від 21.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити. Пояснив, що він офіційно не працевлаштований, працює за наймом на підсобних роботах, через незадовільний стан здоров`я не має можливості влаштуватися на постійну роботу. Відповідачка у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, пояснила, що відповідач аліменти у повному обсязі жодного разу не сплачував, має заборгованість, з сином не спілкується, хоча вони мешкають в одному під`їзді на різних поверхах. Категорично заперечує про зміни розміру аліментів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так, судом встановлено, що рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 14.07.2011 року у справі №2-529/11 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 червня 2011 року і до повноліття дитини. 13 липня 2011 року на підставі вказаного рішення Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області видано відповідний виконавчий лист (а.с.21). Як вбачається з довідки старшого державного виконавця Новомосковського ВДВС у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Михайлінчика В. від 11.06.2024 року, розмір заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів на утримання сина складає 75519,05 грн. Позивач, звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, посилається на те, що у зв`язку з наявністю низки хронічних захворювань, він не має можливості працювати, має на утриманні матір похилого віку, та не має змоги сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ). Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною першої\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Аналіз положень статті 192 СК України свідчить про те, що зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно з пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодекс України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» \~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином враховуючи зміст статей\~181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Тобто, закон пов`язує виникнення права на зміну розміру аліментів зі зміною матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, якщо такі обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів (визначення аліментів за домовленістю між батьками). Отже, враховуючи встановлений частиною першою статті 81 ЦПК України\~обов`язок доказування, у справах про зміну розміру аліментів позивач повинен довести як наявність обставин, передбачених\~статтею 192 СК України, так і те, що ці обставини виникли після ухвалення рішення про стягнення аліментів (визначення аліментів за домовленістю між батьками) та існують на момент звернення з позовом. Пред`являючи вимогу про зміну способу стягнення аліментів з частки від заробітку (доходу) на тверду грошову суму, позивач належним чином не обґрунтував та не підтвердив належними доказами факт зміни обставин, які мали місце за період з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів (з 14.07.2011 року) та станом на час звернення до суду з даним позовом. Обґрунтовуючи даний позов, позивач посилається на те, що розмір аліментів, які на даний час підлягають стягненню з нього, є занадто великим та ставить його в скрутне матеріальне становище. Тобто, як вбачається з аналізу обґрунтування позову, позивач фактично вказує на необхідність зменшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення. Зважаючи на пред`явлення позову з метою зменшення розміру стягуваних аліментів, позивачу належало довести й інші обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, зокрема, частиною 1 статті 182 СК України. У справах про зменшення розміру аліментів, позивач має довести обставини, які б свідчили про те, що його матеріальний стан з часу присудження аліментів значно погіршився. Такі обставини доводяться шляхом порівняльного аналізу документів про доходи, які мав платник аліментів на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів та документів про доходи, які він має на час розгляду справи про зменшення розміру аліментів. Натомість, позивач взагалі не надав суду жодних документально підтверджених доказів щодо розміру свого доходу. Посилаючись на те, що за станом здоров`я він позбавлений можливості працювати, позивач жодного доказу на підтвердження вказаних обставин суду також не надав. Надані позивачем на підтвердження стану здоров`я медичні документи самі по собі не свідчать про те, що позивач не має можливості працевлаштуватися. Доказів встановлення позивачу групи інвалідності, яка позбавляє його можливості працевлаштування, суду також не надано. \~ \~ \~ \~Самі лише посилання на те, що розмір аліментів, визначений судом у рішенні від 14.07.2011 року на даний час є надмірно великим для позивача, не може слугувати підставою для задоволення позову.\~Жодних доказів на підтвердження зміни сімейного стану, погіршення свого матеріального стану, або стану здоров`я позивач не надав. Крім того, суд звертає увагу, що розмір аліментів за рішенням суду визначений позивачу [PERSON] , у частці від заробітку (доходу), отже сума сплачуваних аліментів не є фіксованою та залежить від отриманого позивачем доходу. \~ \~ \~ \~Доводи позивача про те, що на його утриманні перебуває мати похилого віку, суд вважає необґрунтованими, оскільки вони не підтверджені доказами. Таким чином, позивач не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження зміни істотних обставин, які впливають на спосіб та порядок стягнення аліментів, які відповідно до ст.192 СК України, є підставою для зміни способу стягнення аліментів. Встановлений судовим рішенням розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення без підтвердження погіршення матеріального становища позивача не буде спрямоване на належне забезпечення неповнолітнього сина позивача [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. На підставі вище викладеного, ст. ст. 2, 12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: dismissed