Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

Позивач АТ « Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 9 881,75 грн. 66 коп. та судового збору в сумі 2684 грн. Позов обґрунтовано тим, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» є оператором газорозподільної системи, суб`єктом господарювання, що здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою та здійснює щодо неї функції оперативно-технічного управління. Згідно договору дарування від 17.06.2016 року та відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] та [PERSON] є власниками майна за адресою [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності. Відповідачі є побутовими споживачами послуг із розподілу природного газу за адресою- [ADDRESS] , з [PERSON] укладено договір розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року за № 2498 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829. На підставі ст. 41 Закону України « Про ринок природного газу» постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824, затверджено Кодекс газорозподільних систем. На виконання вимог договору позивачем надані послуги з розподілу газу. В свою чергу, відповідачі відповідні послуги не сплатили, внаслідок чого за період з 01.01.2020 року по 01.07.2023 року за ними утворилась заборгованість, яка станом на 01.07.2023 року складає 9 881,75 грн. Ухвалою суду від 04 грудня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с.32). 09 квітня 2024 року представником позивача подано клопотання про заміну належного відповідача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , на належного відповідача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] та подано уточнену позовну заяву до належного відповідача [PERSON] . Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 23 квітня 2024 року замінено первісного відповідача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , на належного відповідача [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.45). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялись про дату, місце та час розгляду справи, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду рекомендованим повідомленням про вручення, однак судові повістки повернулись до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» ( а.с.39-40, 47-48,88-91 ) . Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (Закон України «Про ринок природного газу»). Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. Встановлено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» є оператором газорозподільної системи та здійснює діяльність з розподілу природного газу. На підставі ст. 41 Закону України «Про ринок природного газу» постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далів НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824, затверджено Кодекс газорозподільних систем. Відповідно до п.4 Розділу І цього Кодексу побутовий споживач споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року. Відповідно до п.3 Розділу VІ Кодексу договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, а тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, а тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Пунктом 3 Розділу VІ Кодексу встановлено, що якщо об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні. Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] та [PERSON] є співвласниками майна за адресою [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності (а.с.77-78). Отже, [PERSON] та [PERSON] є побутовими споживачами природного газу за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується фактичним споживанням природного газу. Між АТ «Полтавагаз» та [PERSON] укладено договір розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 за № 2498, за умовами якого оператор ГРМ зобов`язується надавати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором ( п.2.1 Договору). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За нормами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до п. 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Таким чином, законом чітко визначено як порядок укладення договору (перелік дій, які свідчать про наявність волевиявлення споживача на укладення договору) так і порядок визначення умов договору. Споживання природнього газу та подання заяви про приєднання до умов договору свідчить про виконання дій, з якими закон пов`язує волевиявлення споживача на укладення договору. Згідно з наданої позивачем картки абонента [PERSON] о/р [NUMBER] , сума заборгованості відповідачів за адресою [ADDRESS] перед товариством складає 9881 грн.75 коп. (а.с.76) За нормами ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. За змістом п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»- індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п.1 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Постановою НКРЕКП № 30.01.2021 № 129 встановлено тариф на розподіл ( ставку) природного газу для АТ «Полтавагаз» з 01.02.2021 - 2, 136 грн. за 1 куб.м на місяць. Постановою НКРЕКП № 22.12.2021 № 2764 встановлено тариф на розподіл ( ставку) природного газу для АТ «Полтавагаз» з 01.01.2022- 2, 112 грн. за 1 куб.м на місяць. Таким чином, з 01.01.2020 року по 01.07.2023 року щомісячно, відповідно до укладеного Договору розподілу природного газу до сплати нараховується: з 01.01.2020 року 93,30 грн., з 01.07.2020 року 107,05 грн., з 01.01.2021 року 60,61 грн., з 01.02.2021 року 55,89 грн.,01.01.2022 року 276,85 грн., з 01.01.2023 року 633,60 грн., які вони мали сплатити, відповідно до п.6.6 Договору до 20 числа (включно) місяця, в якому надають послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. За нормами статей 526,629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідачі скористувалися наданими послугами, продовжуючи споживати природний газ, натомість, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконували, а саме не сплачували вартість отриманих ним послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем на суму 9881 грн. 75 коп. Вказана сума заборгованості відповідачами не сплачена. Розрахунок заборгованості відповідачами не спростований. Враховуючи вищенаведене, суд вбачає наявними підстави для стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з розподілу природного газу, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 2684 гривень.

Outcome: approved