Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зазначивши, що 19 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 350-15, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 130000 доларів США, зі строком користування кредитними коштами до 17 травня 2024 року із сплатою 17% річних за користування кредитом. В порушення умов даного договору, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 19 липня 2010 року було стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ВАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 356\~440,55грн. штраф за кредитним договором в розмірі 39\~545,56грн. та судові витрати по справі в розмірі 1820,00грн. Незважаючи на рішення суду, зобов`язання за кредитним договором до цього часу не виконано. Станом на 12.11.2018 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 350-15 від 19.05.2008 року, відповідно до розрахунку заборгованості становить 9\~417\~703,31грн., з яких : кредит 127\~292,00доларів США; відсотки 204492,86 доларів США; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) 163679,11грн. Просить суд стягнути суму заборгованості, за кредитним договором № 350-15 від 19.05.2008 року по штрафу за період з 20.12.2017 року по 13.11.2018 року в розмірі 150007,81грн. та судові витрати по справі. \~ \~ \~ \~Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 27 вересня 2021 року залучено до участі у справі правонаступника позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АССІСТО». \~ \~ \~ \~Відповідачем подано пояснення по справі в яких зазначено, що 19 травня 2008 р. між позивачем та ним було укладено кредитний договір № 350-15 на придбання нерухомого майна - земельної ділянки та надано кредит в сумі 130 000,00 доларів США, що еквівалентно 656 500,00 грн., терміном до 17 травня 2024 р.; із сплатою 17% річних за користування кредитними коштами. У 2010 р. позивач подав позов до Ірпінського міського суду Київської області. 19 липня 2010 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області стягнуто солідарно із [PERSON] , [PERSON] на користь Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 356 440,55 грн., штраф за кредитним договором в розмірі 39 545,56 грн. У виконання цього рішення частково сума погашена за рахунок продажу земельної ділянки, на покупку якої був наданий кредит. На решту суми є виконавчий лист №2-1148/2010 виданий 06 квітня 2011 р. У 2014 року позивач знову подав позов до Ірпінського міського суду Київської області. Рішенням суду від 19 липня 2010 року стягнуто солідарно із [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором та штраф в розмірі 3331343,11грн. 23 грудня 2015 року колегією суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області його апеляційну скаргу задоволено, заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 03 грудня 2014 року скасовано, ухвалено нове рішення: в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено. Беручи до уваги всі вище наведені дані, позивач намагається втретє стягнути з нього кредитні кошти, відсотки та штрафи за одним і тим самим кредитним договором. В «Розрахунку заборгованості за кредитним договором № 350-15» станом на 12.11.2018 р. прописано, що загальна сума заборгованості становить 9 417 703,31грн., з яких : кредит - 127 292,00 доларів США; відсотки - 204 492,86 доларів США; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту(неустойка) -163 679,11грн. В той же час, позивач просить суд стягнути з нього частину заборгованості, а саме штраф за несвоєчасне погашення кредиту, що виник з 20.12.2017 року по 13.11.2018 року, що становить суму 150 007,81грн. При цьому, позивач не повідомив суду, що раніше із нього стягувалась заборгованість за даним кредитним договором, однак стягнута за рішенням суду заборгованість повторно пред`явлена позивачем для стягнення. Стосовно штрафу за порушення умов кредитного договору № 350-15 від 19.05.2008р. Штраф за 1 рік було стягнуто згідно Рішення Ірпінського міського суду від 19.07.2010 р. за справою №2-1148/2010р. Він не погоджується з борговими розрахунками, тому що розмір штрафу в розрахунках не співпадає з тією, яку просить стягнути позивач. Крім того, зазначає, що був прострочений термін подання позивної давності. Просить суд в задоволені позову відмовити в повному обсязі, застосувати строк позовної давності до даних вимог. \~ \~ \~ \~Представником позивача подано через канцелярію суду пояснення по справі, в яких зазначено, що у відповідності до п. 1.3 кредитного договору, кредитні кошти надаються по 17.05.2024, тобто, первісним кредитором у відповідності та в межах кредитного договору був нарахований штраф в межах строку позовної давності у відповідності до п. 4.4, п. 4.5 кредитного договору. Обставина, на яку посилався відповідач в заяві як ніби то нову обставину - це факти, які зазначені в позовній заяві, а саме факт винесення рішення суду у справі № 2-1148/2010 19 липня 2010 року. Саме дане рішення і було підставою для подачі позовної заяви до суду в рамках даної справи, що детально описано в позовній заяві. Більш того, позивачем не було проведено будь якого подвійного донарахування, що підтверджено матеріалами справи, період нарахування штрафу різниться. Предметом розгляду даної справи є саме штраф, а не основне зобов`язання за кредитом чи відсотки. Більш того, численними позиціями суду касаційної інстанції підтверджена правомірність нарахування штрафу після невиконання рішення суду. Крім того, відповідачем не долучено жодного належного, допустимого, достовірного та достатнього доказу на підтвердження тих обставин, на які він покликається, як на підставу відсутності боргу. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала суду заяву в якій просить розглядати справу в її відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву в якій просить провести розгляд справи у його відсутності та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з урахуванням раніше поданих пояснень. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У зв`язку зі змінами у діючому законодавстві, Відкрите акціонере товариство «Всеукранський акціонерний банк» було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Всеукранський акціонерний банк». \~ \~ \~ \~На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукранський акціонерний банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 20.03.2015 № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким з 20.03.2015 розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк». \~ \~ \~ \~Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» призначено [PERSON] строком на 1 рік з 20.03.2015 по 19.03.2016 включно. \~ \~ \~ \~18.05.2010 ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» змінив назву на ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк». \~ \~ \~ \~Рішенням № 213 від 22.02.2016 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повноваження на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіної М.А. продовжено на два роки строком до 19.03.2018. \~ \~ \~ \~Рішенням № 474 від 15.02.2018 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повноваження на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіної М.А. продовжено на два роки строком до 19.03.2020 р. \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1264 від 20.05.2019 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» з 20.05.2019 призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» заступника начальника відділу безпеки розслідування протиправних діянь [PERSON] . Згідно ч. 4 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання твоїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку. \~ \~ \~ \~Пунктом 1 ч. 3 ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. \~ \~ \~ \~Згідно п.5 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 48 та п. 5 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 19 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 350-15. \~ \~ \~ \~Відповідно до умов п.п. 1.1, 1.3, 1.4 кредитного договору, банк надає позичальнику грошові кошти в сумі 130 000,00 доларів США, що складає еквівалент 656500,00грн за курсом НБУ на момент укладання цього договору, терміном користування до 17 травня 2024 року. Процентна ставка за користування кредитом складає 17% річних. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.1.5 договору в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати щомісячних процентів за його користування, інших платежів, передбачених договором, а також можливих штрафних санкцій, позичальник уклав з банком іпотечний договір. Відповідно до п.4.5 договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, плати за обслуговування кредиту, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20 відсотків від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів, плати за обслуговування кредиту, строк виконання яких настав. Оскільки відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував належним чином, у зв`язку із чим виникла прострочена заборгованість, банк вимушений був звернутися до суду. \~ \~ \~ \~Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 19 липня 2010 року було стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ВАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 356 440,55грн. штраф за кредитним договором в розмірі 39 545,56грн. та судові витрати по справі в розмірі 1820,00грн. \~ \~ \~ \~Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 03 грудня 2014 року по цивільній справі № 367/6993/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] і.п.н. [NUMBER] та [PERSON] і.п.н. [NUMBER] на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором та штраф в розмірі 3 331 343, 11 грн. (Три мільйони триста тридцять одна тисяча триста сорок три гривні 11 коп.) та судові витрати по справі в розмірі 3 654,00 грн. (Три тисячі шістсот п`ятдесят чотири гривні 00 коп.). Предмет позову по вказаній справі є кредитний договір № 350-15, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит в сумі 130 000,00 дол. США зі сплатою 17 % річних з остаточним поверненням коштів не пізніше 17.05.2024 р. Судом встановлено, що відповідачі перед позивачем мають заборгованість по кредитному договору в розмірі 3262274,26 грн. та штраф за неналежне виконання умов кредитного договору (згідно п. 4.5 кредитного договору) у розмірі 69 068,86 грн., а всього 3 331 343, 11 грн. \~ \~ \~ \~Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 23 грудня 2015 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, заочне Ірпінського міського суду Київської області від 03 грудня 2014 року скасовано, ухвалити нове рішення. В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ \~ \~При винесенні судами зазначених рішень повністю встановлені всі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, встановлені факт та обставини надання Банком та отримання кредиту [PERSON] та розміру відповідальності відповідача, факт порушення відповідачем кредитного договору, тому немає необхідності встановлювати ці обставини та доказувати при розгляді цієї справи. \~ \~ \~ \~Згідно поданого позивачем розрахунку станом на 12.11.2018 року загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором № 350-15 від 19.05.2008 року, відповідно до розрахунку заборгованості з 20.05.2008 року по 13.11.2018 року становить 9417703,31грн., з яких : кредит 127 292,00доларів США; відсотки 204492,86 доларів США; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) 163679,11грн. \~ \~ \~ \~По даній справі позивач просить суд стягнути з відповідача частину заборгованості, а саме штраф за несвоєчасне погашення кредиту, що виник з 20.12.2017 року по 13.11.2018 року, що становить суму 150007,81грн. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до приписів ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи і згідно з ч.2 ст. 13 ЦПК України це не є обов`язком суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. \~ \~ \~ \~Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95, § 61,). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29 листопада 2016 року у справі «Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії», заява № 76943/11, § 123). \~ \~ \~ \~ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «S. W. проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36). \~ \~ \~ \~При цьому обов`язок доказування покладений на учасників справи. \~ \~ \~ \~Позивачем не надано належних доказів, щодо спростування твердження відповідача про те, що на виконання рішення суду по справі № 2-1148/2010 року частково сума заборгованості погашена за рахунок продажу земельної ділянки, на покупку якої був наданий кредит, на решту суми є виконавчий лист № 2-1148/2010 виданий 06 квітня 2011 року. Враховуючи, що відповідно до ст. 60 ЦПК України, позивачем не надано підтверджень існування зазначеної в позові суми заборгованості за кредитним договором; розрахунок заборгованості не відповідає заявленому банком розміру, в якому не зазначена детально заборгованість за кредитом із визначеними датами та сумами коштів, що не дає можливості встановити період надходження грошових коштів, механізм нарахування відсотків, штрафу та пені за несвоєчасне погашення кредиту, як наслідок суд позбавлений можливості перевірити і з`ясувати їх дійсну суму заборгованості. Враховуючи викладені обставини справи, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та таким, що не підлягають до задоволення, у зв`язку з чим суд відмовляє ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АССІСТО» у позові у повному обсязі. Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності за даним позовом, то враховуючи, що суд відмовляє позивачу у позові по суті, то строки позовної давності судом не застосовуються. З огляду на те, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АССІСТО» задоволенню не підлягає, з урахуванням приписів ст.141 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed