Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

20 березня 2024 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 90 553,29 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 31.10.2023 року відбулось залиття квартири, яка належить на праві власності позивачу з вищерозташованої квартири, яка належить на праві власності відповідачу. Після обстеження квартири було складено відповідний акт та визначено, що причиною залиття квартири є недбале користування сантехнічними приладами. Згідно звіту про оцінку розміру збитків, завданого залиттям квартири складеного ТОВ «Експертна оцінка майнових прав» майнова шкода, спричинена залиттям становить 87 553,29 грн. Крім того, позивач сплатила 3 000,00 грн. за складання Звіту. А тому так як відповідач не сплачує суму спричиненої шкоди, для захисту порушеного права позивач звернулася до суду з цим позовом. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач представника в судове засідання не направила та сама не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила. До суду відзив на позовні вимоги не надійшов. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України та ту обставину, що представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтям 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього кодексу, тобто тягар доказування покладається на сторін цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши представника позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 1 ст. 1192 ЦК України, з врахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди" роз`яснює, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Як встановлено в судовому засіданні, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності від 03.05.2012 року. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23.04.2015 року. Частина 4 статті 319 ЦК України визначає, що власність зобов`язує. Згідно ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, 31.10.2023 року відбулось залиття квартири позивача. Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року N 76, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за N 927/11207 передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Як вбачається, в акті повинно бути зазначено причину залиття квартири. 14.11.2023 року членами комісії ТОВ «Імпульс-Газ» було складено акт в якому зазначено, що залиття квартири [ADDRESS] через недбале користування сантехнічними приладами мешканцями квартири [ADDRESS] , розташованої поверхом вище. Згідно з актом, внаслідок залиття квартири пошкоджено: в кухні площею 23,0 кв.м. - залиття стелі (гіпсокартон, водоемульсійна фарба) до 20,0 кв.м., стін (гіпсокартон, водоемульсійна фарба) до 12,0 кв.м., підлоги (паркет) до 4,0 кв.м.; в санвузлі залиття підвісної стелі (гіпсокартон, водоемульсійна фарба), стіни (штукатурка, кахель) до 4,0 кв.м. Акт підписаний всіма членами комісії. Таким чином, досліджені докази свідчать про те, що залиття квартири позивачки сталося з вини власника квартири [ADDRESS] (відповідача). Сторона відповідача в судове засідання не з`явилась, доказів на спростування зазначених причин залиття суду не надала. Згідно із Звітом складеним 11.01.2024 року ТОВ «Експертна оцінка майнових прав», розмір збитку, завданого залиттям житловій квартирі загальною площею 99,7 кв.м., розташованій за адресою: [ADDRESS] станом на 11.01.2024 року складає 87 553,29 грн. За складання Звіту позивач сплатила 3 000,00 грн., що підтверджується квитанцією від 10.01.2024 року. За таких обставин суд прийшов до висновку, що залиття квартири позивачки, сталося з вини відповідача, а тому вона, відповідно до ст.1166 ЦК України, зобов`язана відшкодувати позивачці заподіяні цим збитки, а саме: 87 553,29 грн. (за ремонтні роботи) та 3 000,00 грн. (за складання висновку), а всього 90 553,29 грн. Згідно із положеннями статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved