Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] у своєму позові, поданому 16.04.2024 року її представником адвокатом Денегою Д.М. посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 19.09.2014 року, зареєстрованому виконавчим комітетом Ожівської сільської ради Сокирянського району Чернівецькій області по актовому запису за №05. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Сім`я розпалася по тій причині, що вони з відповідачем не знайшли взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя. На даний час шлюбних відносин не підтримують. Позивачка вважає, що їхня сім`я фактично припинила своє існування, а шлюб між ними існує лише формально. Можливості примирення не вбачає, оскільки подальше спільне життя і збереження даного шлюбу неможливе і є таким, що суперечить її інтересам. Крім цього, посилається на те, що у неї з відповідачем не досягнуто згоду щодо утримання дитини, а самостійно вона не зможе забезпечити належний рівень життя спільній дитині, тому вважає, що участь батька у її забезпеченні є вкрай необхідною. Враховуючи той факт, що відповідач є здоровим, працездатним, достатньо забезпеченим, офіційно працевлаштований за кордоном у Польщі, і на його утриманні немає інших дітей чи непрацездатних осіб, вважає за можливе визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 грн. до досягнення нею повноліття. Просить суд: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 19.09.2014 року виконавчим комітетом Ожівської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, по актовому запису №05; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, в розмірі 6000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини, а також понесені судові витрати. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, проте надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що на даний час він перебуває на постійному місці проживання за кордоном, а тому не має змоги з`явитися до суду, у зв`язку з чим просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, згідний на розірвання шлюбу, а також щоб з нього стягували на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , у твердій грошовій сумі, в розмірі 6000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав, передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи не встановлено, у зв?язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 19.09.2014 року виконавчим комітетом Ожівської сільської ради Сокирянського району Чернівецькій області по актовому запису за №05 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 19.09.2014 року). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.03.2017 року, [PERSON] та\~ [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Сім`я сторін фактично розпалась, поновлювати її позивачка не бажає, збереження шлюбу не відповідає її інтересам. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суду відсутні підстави для примусового збереження сім`ї між сторонами при наявності категоричного заперечення щодо цього позивачки. Крім того, встановлено, що відповідач ухиляється від надання позивачці матеріальної допомоги на утримання їхньої спільної дитини у добровільному порядку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, суд, враховуючи положення ст.182СК України, а також те, що відповідач є працездатним, достатньої забезпеченим, оскільки працює за кордоном, що ним підтверджено у надісланій ним до суду заяві, вважає,що з нього слід стягуватиаліменти накористь позивачкина утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, врозмірі 6000,00грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.04.2024 року і до повноліття дитини. Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому його слід прийняти, а позовні вимоги задовольнити. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а позивачкою при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією ID: 4108-1595-8954-6227 від 08.04.2024 року, то з відповідача на її користь підлягають стягненню судові витрати у розмірі 1211,20 грн. Крім цього, відповідно до положень ч.6 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. на користь держави (за позовні вимоги про стягнення аліментів). На підставі ст.ст. 24, 110, 112, 180, 181, 182, 183, 191 СК України та

Outcome: approved