overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Словечанської сільської ради Коростенського району Житомирської області, в якому просить встановити факт родинних відносин між ним, [PERSON] , [INFO] , та його батьками [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме те, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю [PERSON] , визначити йому додатковий строк в один місяць з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] , мотивуючи тим, що після смерті батька позивач є спадкоємцем належного йому майна та майнових прав за законом, зокрема житлового будинку та чотирьох земельних ділянок, дві з яких батько успадкував після смерті своєї дружини, а матері позивача, проте не оформив своїх спадкових прав; позивач у зв`язку з незнанням про наявність спадкового майна та правовстановлюючих документів на нього, юридичною неграмотністю та незнанням порядку прийняття спадщини пропустив термін звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і нотаріус мотивованою постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, відтак, просить визнати причину пропуску строку поважною та встановити факт родинних відносин. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач у позові просить розглянути справу без його участі. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому висловився, що проти задоволення позову не заперечує, що розцінюється судом, як визнання позову. Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, у задоволення клопотання сторін,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , який зареєстрований 21.08.1983 року у Войківському сільському ЗАГСі Баришівського району Київської області, актовий запис № 19. Від спільного подружнього життя сторони сина [PERSON] , який на даний час є повнолітнім. Позивач вказує, що вони з відповідачкою протягом багатьох років проживали добре, але протягом останніх двох років у них почали виникати непорозуміння та погіршення у взаємостосунках. Позивач намагалася нормалізувати їхні взаємостосунки, але відповідачка не реагувала і між ними ще більше проявилися різність в характерах та поглядах на життя. Така поведінка відповідача призвела до того, що між ними повністю зникло взаєморозуміння, взаємоповага один до одного і вони фактично стали чужими людьми. Позивач спочатку терпів таку поведінку відповідачки, намагався вжити заходів щодо порозуміння та збереження сім`ї, але це не дало позитивних результатів. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Дегтяренко В.Г. не з`явилися. До суду від адвоката Дегтяренка В.Г. надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про розгляд справи повідомлена своєчасно та належним чином. Від [PERSON] до суду надійшла заява в якій вона просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 21.08.1983 року у Войківському сільському ЗАГСі Баришівського району Київської області, актовий запис № 19. Від спільного подружнього життя сторони сина, який на даний час є повнолітнім. Сторони перестали розуміти один одного, фактично припинили шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі та досліджені в суді докази, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки, суд приходить до висновку, що їх сім`я розпалася остаточно і її збереження при таких обставинах суперечило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з даним позовом у зв`язку з розпадом сім`ї сторін, що є підставою для розірвання шлюбу. Зазначив, що [PERSON] з відповідачкою мають різні погляди на життя та сімейні відносини, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, а тому подальше збереження сім`ї є неможливим і суперечить його інтересам. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечила, збереження сім`ї вважала неможливим Відповідачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечила та просила його задовольнити. Дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 вересня 2006 року, від якого мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як передбачено ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відтак, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя й збереження сім`ї є неможливим та інтересам сторін не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовна заява ґрунтується на вимогах Закону й підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом у зв`язку з розпадом сім`ї, що є підставою для розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що з відповідачем мають різні погляди на життя та сімейні відносини, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, а тому подальше збереження сім`ї є неможливим і суперечить її інтересам. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечив, збереження сім`ї вважав неможливим. Дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03 вересня 2011 року, від якого мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] від 18 серпня 2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як передбачено ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відтак, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя й збереження сім`ї є неможливим та інтересам сторін не відповідає, що згідно ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулася в суд із зазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . На день її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] та земельної ділянки площею 2.5347 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу. Після її смерті позивач прийняла спадщину, подавши заяву до приватного нотаріуса Білана Є.Г. Вишгородського районного нотаріального округу Київської області (спадкова справа № 116/2023). 03.06.2024 нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки не пред`явлено правовстановлюючого документу на нього. Позивач просить визнати її право власності на спадкове майно у вигляді жилого будинку з господарськими будівлями. Судові витрати згодна нести сама. Рух справи 25.06.2024 до суду надійшла зазначена позовна заява. 28.06.2024 відкрите провадження. Підготовче судове засідання призначене на 23.07.2024. Позиції сторін У підготовче судове засідання позивач не з*явилася. Про день і час слухання справи повідомлена вчасно, належним чином. Подала заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача, Іванківської селищної ради, у підготовче судове засідання не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно, належним чином. Направили до суду лист, у якому просять справу розглядати без участі представника селищної ради, проти задоволення позовних вимог заперечень не мають. Суд розцінює цей лист, які відзив на позов, яким позовні вимоги визнаються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

29.11.2023 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до АТ «Українська залізниця» про стягнення не виплаченої одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 рік, мотивуючи вимоги тим, що позивач працює у відокремленому підрозділі Фастівське моторвагонне депо регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з червня 2002 року, по теперішній час на посаді комірник комори виробничого підрозділу. Між адміністрацією Фастівського моторвагонного депо та Профспілковим комітетом первинної профспілкової організації укладено Колективний договір на 2001-2005 роки, пролонгований на 2006-2023 роки, який діє по сьогоднішній день. Норми, умови, гарантії та пільги, що встановлені Колективним договором у відповідності до ст. 18 КЗпП України розповсюджуються на всіх працівників Фастівського моторвагонного депо регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця». Пунктом 3.19. Колективного договору установлено обов`язок роботодавця надавати працівникам, які безпосередньо пропрацювали у підрозділах АТ «Укрзалізниця» не менше 6 місяців та подали письмову заяву, надавати один раз на рік у календарному році матеріальну допомогу на оздоровлення, як правило, разом із настанням щорічної відпустки, у розмірі шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених Законом на перше січня звітного року. 31.08.2022 року позивач подала заяву про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 рік в розмірі шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб у відповідності до пункту 3.19. Колективного договору, оскільки позивач має відповідний стаж для отримання вказаного виду матеріальної допомоги. Роботодавець мав позивачу виплатити 14 886,00 грн. (2481 грн. * 6). Проте, до цього часу кошти не виплачено, тим самим роботодавець не виконав свого зобов`язання за колективним договором, чим порушив трудові права позивача. Посилання роботодавця на ту обставину, що матеріальна допомога на оздоровлення не виплачується на підставі ст. 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» на підставі рішення правління АТ «Укрзалізниця» також на думку позивача є безпідставним, що змушує звернутись до суду з даним позовом. На підставі викладеного, позивач просила стягнути з відповідача на її користь невиплачену допомогу на оздоровлення в розмірі 14 886,00 гривень. Ухвалою від 05.12.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. 04.01.2024 року представник відповідача подала клопотання про залишення позовної заяви без руху. 04.01.2024 року представник відповідача подала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що матеріальна допомога на оздоровлення відноситься до інших виплат. 14.03.2022 року Правлінням AT «Укрзалізниця» на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

29.11.2023 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до АТ «Українська залізниця» про стягнення не виплаченої одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 рік, мотивуючи вимоги тим, що позивач працює у відокремленому підрозділі Фастівське моторвагонне депо регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з серпня 2004 року, по теперішній час на посаді комірник комори виробничого підрозділу. Між адміністрацією Фастівського моторвагонного депо та Профспілковим комітетом первинної профспілкової організації укладено Колективний договір на 2001-2005 роки, пролонгований на 2006-2023 роки, який діє по сьогоднішній день. Норми, умови, гарантії та пільги, що встановлені Колективним договором у відповідності до ст. 18 КЗпП України розповсюджуються на всіх працівників Фастівського моторвагонного депо регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця». Пунктом 3.19. Колективного договору установлено обов`язок роботодавця надавати працівникам, які безпосередньо пропрацювали у підрозділах АТ «Укрзалізниця» не менше 6 місяців та подали письмову заяву, надавати один раз на рік у календарному році матеріальну допомогу на оздоровлення, як правило, разом із настанням щорічної відпустки, у розмірі шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених Законом на перше січня звітного року. 31.01.2022 року позивач подала заяву про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 рік в розмірі шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб у відповідності до пункту 3.19. Колективного договору, оскільки позивач має відповідний стаж для отримання вказаного виду матеріальної допомоги. Роботодавець мав позивачу виплатити 14 886,00 грн. (2481 грн. * 6). Проте, до цього часу кошти не виплачено, тим самим роботодавець не виконав свого зобов`язання за колективним договором, чим порушив трудові права позивача. Посилання роботодавця на ту обставину, що матеріальна допомога на оздоровлення не виплачується на підставі ст. 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» на підставі рішення правління АТ «Укрзалізниця» також на думку позивача є безпідставним, що змушує звернутись до суду з даним позовом. На підставі викладеного, позивач просила стягнути з відповідача на її користь невиплачену допомогу на оздоровлення в розмірі 14 886,00 гривень. Ухвалою від 05.12.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. 29.12.2023 року представник відповідача подала клопотання про залишення позовної заяви без руху. 29.12.2023 року представник відповідача подала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що матеріальна допомога на оздоровлення відноситься до інших виплат. 14.03.2022 року Правлінням AT «Укрзалізниця» на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

13.12.2023 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до АТ «Українська залізниця» про стягнення не виплаченої одноразової матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 рік, мотивуючи вимоги тим, що позивач працює у відокремленому підрозділі Фастівське моторвагонне депо регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з 09 лютого 2000 року, по теперішній час на посаді технік-лаборант хіміко-технічної лабораторії. Між адміністрацією Фастівського моторвагонного депо та Профспілковим комітетом первинної профспілкової організації укладено Колективний договір на 2001-2005 роки, пролонгований на 2006-2023 роки, який діє по сьогоднішній день. Норми, умови, гарантії та пільги, що встановлені Колективним договором у відповідності до ст. 18 КЗпП України розповсюджуються на всіх працівників Фастівського моторвагонного депо регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця». Пунктом 3.19. Колективного договору установлено обов`язок роботодавця надавати працівникам, які безпосередньо пропрацювали у підрозділах АТ «Укрзалізниця» не менше 6 місяців та подали письмову заяву, надавати один раз на рік у календарному році матеріальну допомогу на оздоровлення, як правило, разом із настанням щорічної відпустки, у розмірі шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених Законом на перше січня звітного року. 19.05.2022 року позивач подала заяву про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022 рік в розмірі шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб у відповідності до пункту 3.19. Колективного договору, оскільки позивач має відповідний стаж для отримання вказаного виду матеріальної допомоги. Роботодавець мав позивачу виплатити 14 886,00 грн. (2481 грн. * 6). Проте, до цього часу кошти не виплачено, тим самим роботодавець не виконав свого зобов`язання за колективним договором, чим порушив трудові права позивача. Посилання роботодавця на ту обставину, що матеріальна допомога на оздоровлення не виплачується на підставі ст. 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» на підставі рішення правління АТ «Укрзалізниця» також на думку позивача є безпідставним, що змушує звернутись до суду з даним позовом. На підставі викладеного, позивач просила стягнути з відповідача на її користь невиплачену допомогу на оздоровлення в розмірі 14 886,00 гривень. Ухвалою від 14.12.2023 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. 28.12.2023 року представник відповідача подала клопотання про залишення позовної заяви без руху. 28.12.2023 року представник відповідача подала відзив на позовну заяву в якому зазначила, що матеріальна допомога на оздоровлення відноситься до інших виплат. 14.03.2022 року Правлінням AT «Укрзалізниця» на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

Відповідно до ч.1 ст. 268 ЦПК України, суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення суду. Відповідно до ч.6 ст. 259 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більше як десять днів. Враховуючи необхідність тривалого часу для викладення мотивувальної частини рішення, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

у зв`язку із значним часом для виготовлення повного тексту рішення, суд дійшов висновку проголосити його вступну та резолютивну частини. Роз`яснити сторонам, що з повним текстом рішення вони зможуть ознайомитися в строки, визначені ч.6 ст.259 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВІРА ГРУП» звернулось до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на наступні обставини. 08.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВІРА ГРУП» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту №52092, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 2000 грн. на свою власну банківську картку відкриту у АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Оскільки відповідачка не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором, утворилась заборгованість у розмірі 12310 грн., у тому числі : 2000, 00 грн. сума кредиту за договором; 300, 00 грн. комісія за використання Системи для дистанційного отримання фінансового кредиту; 10010,00 грн. проценти за користування кредитом.У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи по суті, що підтверджується матеріалами справи, а тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд відкладає складання повного тексту рішення суду на 5 днів та вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial