Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] 31.01.2024 звернулась до Диканського районного суду Полтавської області з позовною заявою у якій просить суд зняти арешт зі спадкового майна, яке відкрилось після смерті її батька [PERSON] . В обґрунтування позову вказує, що вона як спадкоємець за законом першої черги після смерті батька [PERSON] прийняла спадщину після смерті останнього, яка окрім іншого складається із житлової квартири [ADDRESS] . Однак, нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану вище житлову квартиру. Підставою такої відмови слугувало накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно ВДВС Диканського РУЮ по виконавчому провадженню № 47084218 про стягнення із [PERSON] заборгованості в сумі 21 575 грн. 27 коп. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». За зверненням до Диканського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області позивачка отримала відповідь у якій рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання стосовно зняття арешту з належного [PERSON] майна. Накладений арешт на спадкову житлову квартиру перешкоджає [PERSON] оформити свої спадкові права на неї, що і слугувало підставою звернення до суду з вказаним позовом. 02.02.2024 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, які усунуто 21.02.2024. 26.02.2024 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок її розгляду за правилами загального позовного провадження. 19.03.2024 закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, а до суду подала заяву про підтримання позовних вимог та просить проводити розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» повторно в судове засідання не з`явився. Однак на адресу суду представниця відповідача АТ КБ «ПриватБанк» - Озірська В.С. подала клопотання про розгляд справи у її відсутність. Крім цього зазначила, що проти задоволення позову банк заперечує, оскільки у нині померлого [PERSON] наявна непогашена заборгованість, а рішення Диканського районного суду Полтавської області про стягнення з останнього на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором не виконано. Представник третьої особи - Диканського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився. До суду подав клопотання про проведення судового засідання у відсутність представника відділу. Заперечення відносно заявлених позовних вимог не подано. Приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шимка О.І. подав до суду письмові пояснення у яких просить судовий розгляд справи проводити у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. З огляду на вказані обставини, суд провів розгляд справи у відсутність сторін, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.22). На підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 27.10.2004 Відділом приватизації житла Диканської селищної ради, нині померлому [PERSON] належить житлова квартира [ADDRESS] (а.с.19). Позивачка [PERSON] являється дочкою нині померлого [PERSON] що підтверджено належно завіреною копією свідоцтва про народження (а.с.20-21). 03.11.2023 позивачці [PERSON] приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну нині померлому [PERSON] житлову квартиру, оскільки на все нерухоме майно останнього накладено арешт (а.с.13). Також встановлено, що 03.04.2015 старшим державним виконавцем ВДВС Диканського РУЮ по виконавчому провадженню № 47084218, винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно [PERSON] (а.с. 44). 25.10.2017 державним виконавцем Диканського ВДВС винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану, на підставі п.2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.17). Як вбачається з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 14.05.2015 реєстратором внесено обтяження на нерухоме майно арешт нерухомого майна, опис предмета все нерухоме майно, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП № 47084218, винесеної 03.04.2015 ВДВС Диканського РУЮ (а.с.35-36). Згідно листа Диканського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області вбачається, що на примусовому виконанні у даному Відділі перебувало виконавче провадження № 47084218 з примусового виконання виконавчого листа №529/33/15-ц від 21.01.2015 виданого Диканським районним судом Полтавської області про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 21 575 грн. 24 коп. на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». По вказаному виконавчому провадженню 25.10.2017 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.17). Як вбачається з автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавче провадження № 47084218 завершено, боржником зазначено [PERSON] , а стягувачем ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.15). Згідно зі статтею 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень\~ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ч.1 ст.317 ЦК України. Частинами 1, та 2\~ст. 319 ЦК України визначено, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст.\~321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями ст.. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Право на звернення до суду із позовом про скасування арешту з майна боржника передбачено\~статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року, а саме: особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Вирішуючи спір по суті, суд виходить із встановленої в судовому засіданні обставини, що наразі відкриті виконавчі провадження щодо стягнення боргу, на підставі чого державним виконавцем було вжито обтяження у виді арешту майна, відсутні. В той же час, суд звертає увагу на той факт, що відповідач АТ «КБ «ПриватБанк» не подав до суду доказів того, що він, як стягувач, звертався до суду про заміну сторони виконавчого провадження . Також відсутні відомості того, що відповідач, як стягувач за вказаним виконавчим листом, в порядку ст.. 1281 ЦК України пред`являв до позивача по справі свої вимоги. Положення ст.. 1216 ЦК України передбачають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року в справі № 905/386/18 (касаційне провадження № 12-85гс19) зроблено висновок, що «при розгляді скарг стягувача чи боржника на дії органу державної виконавчої служби, пов`язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, господарський суд перевіряє відповідність цих дій приписам статей\~57,58 Закону України «Про виконавче провадження». Вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізуються шляхом подання ними з додержанням правил юрисдикційності позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна». Аналогічна правова позиція викладено у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 28.04.2021 року у справі №235/2617/19 (провадження №61-7867св20). Суд звертає увагу на те, що арешт на майно був накладений в інтересах саме відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» тому належним відповідачем у справі є саме ПАТ КБ «ПриватБанк». Таким чином, оскільки існування накладеного арешту на спірне майно перешкоджає позивачці реалізувати належне їй право на отримання свідоцтв про право на спадщину, як спадкоємцю за законом, приймаючи до уваги відсутність відкритого виконавчого провадження та обставин, які є перешкодою для зняття арешту зі спірної житлової квартири, суд приходить до висновку про відсутність підстав для існування обтяження, застосованого відносно згаданого майна, та вважає вимоги позивачки [PERSON] до відповідача такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved