Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

У лютому 2024 року АТ «СК «Країна» звернулося до суду з зазначеним вище позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь завдані збитки у порядку регресу у розмірі 85\~341 грн. 72 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 3\~028 грн. 00 коп. В обґрунтування позову зазначається, що 07 червня 2022 року між позивачем і ТОВ «Сільпо-Фуд» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 99-09/500/3942. Предметом правочину були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням автомобілем марки «Mercedes-Benz», моделі «Actros 1841LS», реєстраційний номер [NUMBER] . За умовам договору позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 13 лютого 2023 року відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем марки«Renault Magnum», реєстраційний номер [NUMBER] , в селі Крюківщина допустив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Benz», моделі «Actros 1841LS», реєстраційний номер [NUMBER] . Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винним у дорожньо-транспортній пригоди є відповідач [PERSON] . Із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з настанням страхового випадку до страховика звернувся страхувальник ТОВ «Сільпо-Фуд» та надав відповідні документи. На підставі цих документів АТ «СК «Країна» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 218\~514 грн. 72 коп. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована за полісом обов`язкового страхування, то, відповідно до статей 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», його страховою компанією позивачу були сплачені грошові кошти у розмірі 133\~173 грн. 00 коп. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 85\~341 грн. 72 коп. З підстав стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач звернувся до суду. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. У судове засідання позивач АТ «СК «Країна» представника не направив. У позовній заяві позивач просив суд розглянути справу без участі представника позивача, проти постановлення заочного рішення позивач не заперечує. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку, що підтверджується матеріалами справи. Згідно з частиною першою статті 174\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено частиною восьмою статті 178\~ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомили. Третя особа ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у судове засідання представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Суд розглядає дану справу на підставі наявних у ній даних. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 13 лютого 2023 року о 09 год. 30 хв. за адресою: Київська область, Броварський район, село Перемога, вулиця Богдана Хмельницького, 1, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки з напівпричепом KOGEL SVKA 24, реєстраційний номер [NUMBER] , в порушення пункту 13.1 ПДР України, при розвороті не дотримався безпечного бокового інтервалу внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем марки Mercedes-Benz Actros, реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 березня 2023 року визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 14 лютого 2023 року ТзОВ «Сільпо-Фуд» направило позивачу повідомлення про настання страхового випадку. На час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Mercedes-Benz», моделі «Actros 1841LS», реєстраційний номер [NUMBER] , був застрахований в АТ «СК «Країна» відповідно до генерального договору добровільного страхування наземного транспорту № 99-09/500/2.1.5. від 07 червня 2022 року. 15 березня 2023 року ТзОВ «Сільпо-Фуд» звернулося до позивача із заявою про на виплату страхового відшкодування. Відповідно до копії Страхового акту № 99-09/70465/2.1.5.1. від 06 квітня 2023 року, розмір страхового відшкодування, що підлягає оплаті, становить 218\~514 грн. 72 коп. 06 квітня 2023 року АТ «СК «Країна» платіжною інструкцією № 4429 перерахувало ПАТ «АТП «Атлант» - 218\~514 грн. 72 коп. 11 квітня 2023 року АТ «СК «Країна» звернулося з заявою до ПРАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про виплату страхового відшкодування у розмірі 218\~514 грн. 72 коп. 16 жовтня 2023 року ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повідомило АТ «СК «Країна», що відповідно до рахунку № 002402 від 01 березня 2023 року АТП «Атлант» вартість складових, що підлягають заміні, становить 168\~668 грн. 95 коп., вартість матеріалів та робіт 49\~845 грн. 77 коп. Коефіцієнт фізичного зносу 0,487. З урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0,487) на складові, що підлягають заміні, розмір матеріального збитку становить 136\~372 грн. 94 коп. Франшиза згідно з Полісом становить 3\~200 грн. 00 коп. Належну суму страхового відшкодування в порядку регресу 133\~172 грн. 94 коп. було перераховано згідно з Претензією на реквізити АТ «СК «Країна». З матеріалів справи вбачається, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Renault Magnum», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на підставі полісу серії ЕР № 211821657, ліміт за шкоду життю та здоров`ю становить 320\~000 грн. 00 коп. Як видно з копії платіжного доручення № ЗР032413 від 25 квітня 2023 року, - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» перерахувало ПАТ «СК «Країна» 133\~172 грн. 94 коп. 11 жовтня 2023 року позивач направив відповідачу претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 85\~341 грн. 72 коп. Відповідно до частини першої статті 1166\~Цивільного кодексу\~України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі статтею 1187\~ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188\~ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з вимогами статті 1192\~ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом статті 993\~ЦК України та статті 27\~Закону України\~«Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Стаття 1191\~ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993\~ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993\~ЦК України та 27 Закону України\~«Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації. Відносини ж між відповідачем та його страховиком регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Таким чином страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу. Згідно зі статтею 1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, за змістом статті 993\~ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27\~Закону України\~«Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2018 року у справі № 464/1937/16-ц (провадження № 61-4756св18). Оцінюючи у сукупності всі докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача різниці між фактично понесеними витратами АТ «СК «Країна» та сплаченим страховим відшкодуванням ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у розмірі 85 341 грн. 72 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Outcome: approved