Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «К9», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Журавльова Лариса Михайлівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетрвоської області Нордіо Вадим Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення стягненого за виконавчим написом. 07 грудня 2023 року позивач [PERSON] звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із вищезазначеним позовом. Того ж дня, за автоматичним розподілом програми «Д-3» у відповідністю зі\~ст. 11-1 ЦПК України\~справу розподілено на суддю [PERSON] . Ухвалою від 18 грудня 2023 року суддя Бойко О.М. прийняв дану цивільну справу до свого провадження та призначив справу до судового розгляду у загальному позовному провадженні. В позовних вимогах позивач просить суд: -Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 08.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за №3870, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] (Боржник), на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9», ідентифікаційний код юридичної особи 44024387, місцезнаходження: 01030, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 14А (Стягувач), що на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2-01102021 від 02 листопада 2021 року є правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ідентифікаційний код юридичної особи 42753492, заборгованості за Кредитним договором 1683441 від 15 березня 2021 року за період з 02 листопада 2021 року по 22 листопада 2021 року у розмірі 14 760 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 4 500,00 грн. та строкової заборгованістю по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 10 260,00 грн., а також плати за вчинення цього виконавчого напису у розмірі 50,00 грн., а всього у загальній сумі, що підлягає стягненню у розмірі 14 810,00 грн. -Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9» (ідентифікаційний код юридичної особи 44024387, адреса місцезнаходження: 01030, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 14А) на користь [PERSON] ( [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] ), 14 810,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.01.2022 року постановою приватного виконавця Виконавчого округу Донецької області Олійником Олегом Івановичем було відкрито виконавче провадження ВП №68180158 з примусового виконання виконавчого напису №3870, що був вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9», ідентифікаційний код юридичної особи 44024387, адреса: 01030, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 14А, заборгованості в загальному розмірі 14 810,00 грн. 01.07.2023 року дане виконавче провадження ВП №68180158 було передано приватному виконавцю Виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадиму Вікторовичу. За даним виконавчим провадженням ВП №68180158 з рахунку боржника [PERSON] були стягнуті грошові кошти на загальну суму 16 791,00 грн. Згідно розподілу, здійсненого приватним виконавцем на суму 16 791,00 грн. з даних коштів перераховано: 500,00 грн. в рахунок сплати витрат виконавчого провадження; 1481,00 грн. в рахунок сплати основної винагороди приватного виконавця; 14810,00 грн. в рахунок сплати заборгованості за виконавчим провадженням на рахунок стягувача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9». 23.09.2023 року постановою приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. було закінчено виконавче провадження ВП №68180158 відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. За допомогою наявного у постанові про відкриття виконавчого провадження відповідного ідентифікатора доступу, [PERSON] ознайомився у автоматизованій системі виконавчого провадження Міністерства юстиції України (https://asvpweb.minjust.gov.ua/) з матеріалами вказаного виконавчого провадження ВП №68180158, зокрема з наступними документами: заява ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9» про примусове виконання рішення від 22.12.2021 року; виконавчий напис від 08.12.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за №3870, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] (Боржник), на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9», ідентифікаційний код юридичної особи 44024387, місцезнаходження: 01030, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 14А (Стягувач), що на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2-01102021 від 02 листопада 2021 року є правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ідентифікаційний код юридичної особи 42753492, заборгованості за Кредитним договором 1683441 від 15 березня 2021 року за період з 02 листопада 2021 року по 22 листопада 2021 року у розмірі 14 760 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 4 500,00 грн. та строкової заборгованістю по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 10 260,00 грн., а також плати за вчинення цього виконавчого напису у розмірі 50,00 грн., а всього у загальній сумі, що підлягає стягненню у розмірі 14 810,00 грн.; Договір №1683441 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.03.2021 року, укладеного між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ідентифікаційний код юридичної особи 42753492, місцезнаходження; 02081, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 25, п.318 та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] . Ознайомившись з вищезазначеними документами, [PERSON] вважає, що: даний виконавчий напис №3870 від 08.12.2021 року було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною незаконно та безпідставно, а тому даний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню; стягнуті з [PERSON] на підставі виконавчого напису №3870 від 08.12.2021 року на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9» грошові кошти підлягають поверненню. У зв`язку із вищевказаним, позивач звертається до суду із відповідним позовом. Відповідач не надав до суду відзиву або заперечень на позовну заяву. Треті особи письмових пояснень з приводу позовних вимог не направляли. У судовому засіданні позивач не з`явився. Надав клопотання в якому свої позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача\~у судове\~засідання не\~з`явився.\~Був належним\~чином повідомлений.\~Клопотань не\~надавав,а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.\~223,\~280 ЦПК України. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3\~ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Частина 1 статті 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як встановлено в судовому засіданні, 14.01.2022 року постановою приватного виконавця Виконавчого округу Донецької області Олійником Олегом Івановичем було відкрито виконавче провадження ВП №68180158 з примусового виконання виконавчого напису №3870, що був вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9», ідентифікаційний код юридичної особи 44024387, адреса: 01030, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 14А, заборгованості в загальному розмірі 14 810,00 грн. 01.07.2023 року дане виконавче провадження ВП №68180158 було передано приватному виконавцю Виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадиму Вікторовичу. За даним виконавчим провадженням ВП №68180158 з рахунку боржника [PERSON] були стягнуті грошові кошти на загальну суму 16 791,00 грн. Згідно розподілу, здійсненого приватним виконавцем на суму 16 791,00 грн. з даних коштів перераховано: 500,00 грн. в рахунок сплати витрат виконавчого провадження; 1481,00 грн. в рахунок сплати основної винагороди приватного виконавця; 14810,00 грн. в рахунок сплати заборгованості за виконавчим провадженням на рахунок стягувача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9». 23.09.2023 року постановою приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. було закінчено виконавче провадження ВП №68180158 відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. За допомогою наявного у постанові про відкриття виконавчого провадження відповідного ідентифікатора доступу, [PERSON] ознайомився у автоматизованій системі виконавчого провадження Міністерства юстиції України (https://asvpweb.minjust.gov.ua/) з матеріалами вказаного виконавчого провадження ВП №68180158, зокрема з наступними документами: заява ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9» про примусове виконання рішення від 22.12.2021 року; виконавчий напис від 08.12.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною, зареєстрований в реєстрі за №3870, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] (Боржник), на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9», ідентифікаційний код юридичної особи 44024387, місцезнаходження: 01030, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 14А (Стягувач), що на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2-01102021 від 02 листопада 2021 року є правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ідентифікаційний код юридичної особи 42753492, заборгованості за Кредитним договором 1683441 від 15 березня 2021 року за період з 02 листопада 2021 року по 22 листопада 2021 року у розмірі 14 760 грн., що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у розмірі 4 500,00 грн. та строкової заборгованістю по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 10 260,00 грн., а також плати за вчинення цього виконавчого напису у розмірі 50,00 грн., а всього у загальній сумі, що підлягає стягненню у розмірі 14 810,00 грн.; Договір №1683441 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.03.2021 року, укладеного між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ідентифікаційний код юридичної особи 42753492, місцезнаходження; 02081, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 25, п.318 та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , адреса місця реєстрації: [ADDRESS] . Ознайомившись з вищезазначеними документами, [PERSON] вважає, що даний виконавчий напис №3870 від 08.12.2021 року було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною незаконно та безпідставно, а тому даний виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню; стягнуті з [PERSON] на підставі виконавчого напису №3870 від 08.12.2021 року на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9» грошові кошти підлягають поверненню. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до частини першої статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України. Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до пункту 19 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до статей 87, 88, 89, 90 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктами 2.1, 2.2, 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Відтак, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а нотаріус задля вчинення виконавчого напису повинен дійти висновку, що з дня виникнення права вимоги у стягувача минуло не більше трьох років, та що подані стягувачем документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед ним. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах № 569/8884/17 від 14 серпня 2019 року, № 137/1666/16-ц від 29 березня 2019 року та № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року, а також Верховний Суд України у постанові №6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Виходячи із змісту статті 88 Закону України «Про нотаріат», безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Характер правового регулювання даного питання дає підстави для висновку, що безспірність заборгованості боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, якими є надані стягувачем документи згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, і беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (Перелік документів), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку документів, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно, а також за умови надання нотаріусу оригіналу нотаріально посвідчено угоди та документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання (розділ 1 даного Переліку документів). 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості (тобто з часу набрання чинності постановою КМУ №662 від 26.11.2014 року, нотаріальне посвідчення кредитних договорів не вимагалось). Але постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 р., про визнання нечинним і скасування пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин». Відтак, після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, і зокрема по 28 квітня 2022 року, Перелік документів діяв в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України №480 від 19.04.2022 року, що набрала законної сили 28.04.2022 року, Розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 було виключено. Але виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9» заборгованості за Кредитним договором №1683441 від 15.03.2021 року (Договір №1683441 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.03.2021 року) у розмірі 14 760,00 грн., плати за вчинення цього виконавчого напису у розмірі 50,00 грн., а всього у загальній сумі, що підлягає стягненню у розмірі 14 810,00 грн., зареєстрованого в реєстрі за №3870 від 08.12.2021 року, було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Ларисою Михайлівною незаконно та безпідставно, що підтверджується наступним. Згідно змісту вищезазначеного виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9» заборгованості у загальному розмірі 14 810,00 грн., цей виконавчий напис був вчинений 08.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. на підставі Кредитного договору №1683441 від 15.03.2021 року (Договір №1683441 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 15.03.2021 року), укладеного між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (ідентифікаційний код юридичної особи 42753492 Первісний Кредитор), правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2-01102021 від 02 листопада 2021 року є ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9» (ідентифікаційний код юридичної особи 44024387 Новий Кредитор). Відтак, при визначенні безспірності вимог ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9» до [PERSON] про стягнення суми заборгованості Кредитним договором №1683441 від 15.03.2021 року, приватний нотаріус Журавльова Л.М. мала виходити з наявності у Нового Кредитора ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» документів, що належним чином підтверджують: обсяг невиконаних [PERSON] зобов`язань перед Первісним Кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» у заявленому Новим Кредитором ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9» обсязі; право вимоги Нового Кредитора ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9» до [PERSON] Дійсно, між [PERSON] та Первісним Кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» 15.03.2021 року було укладено Кредитний договір №1683441, за умовами якого цим Товариством були надані [PERSON] у користування кредитні кошти. В той же час, наявні у приватного нотаріуса Журавльовою Л.М. для вчинення виконавчого напису документи не підтверджують наявності у [PERSON] безспірної заборгованості перед Новим Кредитором ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9», виходячи з наступного. Виходячи із змісту виконавчого напису нотаріуса №3870 від 08.12.2021 року, заборгованість у [PERSON] виникла за укладеним між ним та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» Кредитного договору №1683441 від 15.03.2021 року. Відтак, належними, допустимими та достатніми доказами як факту наявності заборгованості, так і визначеного розміру невиконаних зобов`язань [PERSON] за цим Кредитним договором перед ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» можуть бути виключно документи, видані саме Первісним Кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». Але у приватного нотаріуса Журавльової Л.М. при вчиненні 08.12.2021 року вказаного виконавчого напису були відсутні належні документи, що підтверджують реальний обсяг невиконаних зобов`язань [PERSON] перед Первісним Кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на час вчинення виконавчого напису. У змісті даного виконавчого напису приватний нотаріус Журавльова Л.М. посилається, як на належний документ, що підтверджує право вимоги Нового Кредитора ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9» до [PERSON] на Договір відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2-01102021 від 02 листопада 2021 року. Але оригінал даного договору з відповідними додатками, або його дублікат, що має силу оригіналу, або навіть його копія до виконавчого напису нотаріуса №3870 від 08.12.2021 року нотаріусом не приєднані. Виходячи з вищенаведених обставин, Новим Кредитором ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9» взагалі не надавались приватному нотаріусу Журавльовій Л.М. оригінал або засвідчена належним чином копія договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2-01102021 від 02 листопада 2021 року разом з відповідними додатками, а також документи, що підтверджують належним чином розмір та безспірність невиконаних зобов`язань [PERSON] за Кредитним договором №1683441 від 15.03.2021 року на час вчинення виконавчого напису. Також подані Новим Кредитором ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9» до приватного нотаріуса Журавльової Л.М. документи для вчинення відповідного виконавчого напису не містять: жодних розрахунків щодо обчислення процентів за Кредитним договором; доказів направлення Первісним Кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Новим Кредитором ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9» на адресу [PERSON] та отримання ним повідомлень Кредиторів про розмір заборгованості за Кредитним договором та вимог про їх погашення; жодних первинних бухгалтерських та інших фінансових документів (банківські виписки з рахунку, квитанції, тощо), що достовірно підтверджують дату та розмір надання кредиту, а також дату та розмір його погашення. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512, статті 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Крім того, відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про споживче кредитування», відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит здійснюється відповідно до цивільного законодавства з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Кредитодавець, який відступив право вимоги за договором про споживчий кредит новому кредитору зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит новому кредитору до врегулювання простроченої заборгованості повідомити споживача у спосіб, визначений частиною першою статті 25 цього Закону та передбачений договором про споживчий кредит, про такий факт та про передачу персональних даних споживача, а також надати інформацію про нового кредитора відповідно (найменування, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, місцезнаходження, інформацію для здійснення зв`язку - номер телефону, адресу, адресу електронної пошти). З огляду на наведені норми законодавства, якщо Первісним Кредитором ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» була здійснена переуступка права вимоги за Кредитним договором №1683441 від 15.03.2021 року на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2-01102021 від 02 листопада 2021 року, це Товариство повинно було повідомити [PERSON] про передачу третій стороні (Новому Кредитору ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9») своїх прав за цим Кредитним договором. При цьому безспірність вимог Нового Кредитора ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9» до [PERSON] має підтверджуватись, зокрема, належними доказами надання саме позичальнику [PERSON] доказів переходу права вимоги від Первісного Кредитора ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до Нового Кредитора ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9». Крім того, перед вчиненням виконавчого напису, Новий Кредитор ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9» та приватний нотаріус Журавльова Л.М. були зобов`язані надіслати на адресу [PERSON] письмове повідомлення про порушення ним зобов`язань за відповідним Кредитним договором та повернення даного кредиту. В той же час [PERSON] не було отримано жодних повідомлень, вимог та будьяких інших документів ані від Первісного Кредитора ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ані від Нового Кредитора ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9», ані від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Л.М. щодо наявності у нього заборгованості за вищезазначеним Кредитним договором №1683441 від 15.03.2021 року, а також щодо переуступки права вимоги від Первісного Кредитора ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» до Нового Кредитора ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9», що переконливо свідчить, що заборгованість [PERSON] за Кредитним договором №1683441 від 15.03.2021 року перед Новим Кредитором ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9» не є безспірною. Крім того, приватним нотаріусом Журавльовою Л.М. не було враховано, шо [PERSON] здійснювались платежі на виконання його зобов`язань за Кредитним договором №1683441 від 15.03.2021 року (але які внаслідок введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022 року були ним втрачені). Відтак заборгованість [PERSON] за Кредитним договором №1683441 від 15.03.2021 року не є безспірною, що є підставою для визнання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до частини першої статті 1212 Глави 83 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Верховним Судом було викладено в постанові від 08 вересня 2021 року у справі №201/6498/20 (провадження №61-88св21, реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 99648103) за позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та повернення стягненого за виконавчим написом, наступний висновок щодо застосування відповідної норми права статті 1212 ЦК України до спірних правовідносин щодо повернення грошових коштів, що були стягнуті з боржника на підставі виконавчого напису нотаріуса, що був визнаний судом таким, що не підлягає виконанню: «…За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом. Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів). Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі. Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Отже, встановивши, що правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у сумі 39 104,75 грн, що стягнені з [PERSON] на підставі виконавчого напису нотаріуса, який у подальшому визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, апеляційний суд водночас залишив поза увагою те, що отримані відповідачем кошти в сумі 39 104,75 грн. підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України. Аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18. За таких обставин висновки апеляційного суду про те, що між сторонами виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням кредитного договору, що виключає можливість застосування статті 1212 ЦК України, є помилковими, оскільки факт визнання виконавчого напису (на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивача) таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів …». Відповідно до частин четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Виходячи з вищенаведених норм законодавства та відповідних висновків Верховного Суду щодо виборі і застосування відповідних норм права до спірних правовідносин, грошові кошти, що були стягнуті з боржника на підставі виконавчого напису нотаріуса, який був визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, підлягають поверненню боржнику згідно норм статті 1212 ЦК України. При цьому, виходячи із змісту вказаної постанови Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №201/6498/20 (провадження №61-88св21, реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 99648103), вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а також про повернення грошових коштів, що були стягнуті з боржника на підставі даного виконавчого напису нотаріуса, можуть бути заявлені в одному позові, а відтак це є належним та ефективним способом захисту порушених майнових прав боржника за таким виконавчим написом. Предметом позову є, зокрема, визнання вищезазначеного виконавчого напису нотаріуса №3870 від 08.12.2021 року таким, що не підлягає виконанню. За вказаним виконавчим провадженням ВП №68180158 з банківського рахунку боржника [PERSON] . приватним виконавцем були стягнуті грошові кошти у розмірі 14 810,00 грн. та перераховані в рахунок повної сплати заборгованості за цим виконавчим провадженням на рахунок стягувача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9». Відтак, при визнанні виконавчого напису нотаріуса №3870 від 08.12.2021 року таким, що не підлягає виконанню грошові кошти у розмірі 14 810,00 грн., що були стягнуті приватним виконавцем з боржника за виконавчим провадженням ВП №68180158 [PERSON] та перераховані стягувачу ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9» підлягають поверненню шляхом стягнення із відповідача за цим позовом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «К9» на користь позивача [PERSON] . За таких обставин вбачається, що Відповідачем та нотаріусом під час стягнення боргу за кредитним договором на підставі виконавчого напису нотаріуса не дотримано вимог закону та правил щодо вчинення виконавчого напису нотаріуса, що є достатньою правовою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. З матеріалів справи вбачається що позивач відповідно до ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Реалізується право особи на захист у суді шляхом подачі позову до суду, яка підлягає оплаті судовим збором. У\~ ст. 1, 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір\~\~це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат та справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, Рекомендації R (81) 7 Комітету міністрів державам?членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя від 14.05.1981 року та практику Європейського суду з прав людини, які встановлюють, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. За практикою ЄСПЛ, судовий збір не повинен обмежувати право заявників на доступ до правосуддя та має бути «розумним». Разом з тим, на думку ЄСПЛ, судовий збір є таким собі обмежувальним заходом, який попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів. У рішеннях у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000р. ЕСПЛ\~ зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, враховуючи той факт, що позивачем по справі не було сплачено судовий збір, а питання розподілу здійснюється під час ухвалення рішення по справі, а також той факт, що позивач був звільнений від сплати судового збору, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача по справі на користь Держави суму судового збору, яка не була сплачена позивачем при зверненні до суду. Отже з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідачів на користь Державни підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1073,60 грн., як за вимоги немайнового характеру при розгляді даної цивільної справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved