Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

Позивач зверн6увся до суду із позовною заявою посилаючись на те, що 28.04.2006 року [PERSON] придбав за договором купівлі-продажу земельну ділянку, в садівничому товаристві «Берізка» розміром 0,0866 га. В лютому 2022 року позивач розпочав розробку технічної документації із землеустрою. При здійсненні вимірювання земельної ділянки було встановлено, що позивач фактично користується земельною ділянкою 0,0846 га. В подальшому було встановлено, згідно даних Державного земельного капарству, що земельна ділянка № [NUMBER] належить відповідачу [PERSON] та зареєстрована зі зміщенням в сторону земельної ділянки позивача орієнтовно на 0,85 га по всій довжині огорожі. З метою отримання землевпорядної документації на земельну ділянку позивач звернувся до Держгеокадастру. Позивача було повідомлено, що до Держгеокадастру не надходила документації із землеустрою та оцінки на земельну ділянку площею 0,0866 га, що знаходиться в [ADDRESS] . Неотримання зазначених документів від відповідачів унеможливлює позивачу скористатись своїм законним право на виготовлення технічної документації. Просив зобов`язати Держгеокадастр надати документацію з землеустрою на належну [PERSON] земельну ділянку площею 0,0866 га, що знаходиться в [ADDRESS] , зобов`язати [PERSON] надати копію документації з землеустрою на належну йому земельну ділянку [ADDRESS] Ухвалою від 31.01.2024 року відкрито провадження по справі, призначено судове засідання за загальними спрощеного позовного провадження.\~ Від представника відповідача Держгеокадарстру надійшов відзив на позовну заяву в якій просить відмовити в задоволені позову. Зазначаючи що, адвоката Куцака О.М. 05.09.2023 року було повідомлено, що до Державного фонду документації із землеустрою оцінки земель не надходила документація із землеустрою на вищевказану земельну ділянку. Подання документації із землеустрою до центрального орагану виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника документації здійснюється її розробником, якщо інше не встановлено договором. Згідно відомостей Державного земельного кадастру дана земельна ділянка не внесена до ДЗК, кадастровий номер не присвоєно. Як наслідок документація із землеустрою до архіву у відділі №13 Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області не надходила. Другий примірник державного акту та документація із землеустрою, за інформацією Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області зберігається у Департаменті урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому він просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що копію технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, що належала спадкодавцю ( померлому) [PERSON] , яка розташована по [ADDRESS] загальною площею 0,915 га було надано позивачу [PERSON] під час розгляду Шевченківським райсудом справи № 727/7178/22. На час розгляду справи, будь-яких порушень при оформленні та виготовлені технічної документації на належну земельну білянку відповідачу [PERSON] встановлено не було. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав зазначених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Представники відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, з підстав викладених у відзиві просили в позові відмовити. Представник відповідача Держгеокадастру в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу у його відсутність, в позовці відмовити з підстав викладених у відзиві. . Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] 28.04.2006 набув у власність земельну ділянку 0,866 га в садівничому товаристві «Берізка» по вул. Вашківській м.Чернівці. \\ При здійсненні вимірювання земельної ділянки було встановлено, що позивач фактично користується земельною ділянкою 0,0846 га. В подальшому було встановлено, згідно даних Державного земельного капарству, що земельна ділянка № [NUMBER] належить відповідачу [PERSON] та зареєстрована зі зміщенням в сторону земельної ділянки позивача орієнтовно на 0,85 га по всій довжині огорожі. З метою отримання землевпорядної документації на земельну ділянку позивач звернувся до Держгеокадастру. Позивача було повідомлено, що до Держгеокадастру не надходила документації із землеустрою та оцінки на земельну ділянку площею 0,0866 га, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Істотними умовами договору купівлі-продажу, за загальним правилом, є умови про предмет та ціну. Інші умови договору купівлі-продажу можуть набувати значення істотних, якщо щодо них є безпосередня вказівка в інших правових нормах. Так, за змістом частини другої статті 377 ЦК України та частини шостої статті 120 ЗК України кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків). Згідно з частиною першою статті\~15, частиною першою статті\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, не визнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір, у свою чергу, не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. На підставі\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1)керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. В силу\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків,встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена,а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог\~ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим Так, за змістом\~статті 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частинами першою та другою\~статті 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (стаття 317 ЦК України). Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша\~статті 321 ЦК України). Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями\~387\~та\~388 ЦК України. В судовому засіданні не було встановлено якими саме діями чи бездіяльністю були порушені права позивача і яким саме способом захисту вони потребують відновлення. Позивачем не було вжито усіх допустимих законом позасудових способів захисту своїх прав. Наприклад, суду не було надано доказів, що позивач звертався до Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради або до архіву нотаріату для отримання копії технічної документації на належну йому земельну ділянку. Таким чином,\~враховуючи вищевикладене\~та оцінюючи\~належність,\~допустимість кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності,\~суд приходить\~до висновку,\~що в\~задоволенні позову\~ [PERSON] від\~імені якого\~ [PERSON] до\~Головного управління\~Держгеокадастру у\~Чернівецькій області,\~ [PERSON] про\~надання землевпорядної\~документації для\~відновлення володіння\~земельною ділянкою необхідно відмовити. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то відповідно до ст.141 ЦПК України, не підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed