Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, зазначаючи, що 25.04.2020 року [PERSON] отримав від нього грошові кошти в сумі 4610 грн. для власних потреб на умовах розписки і зобов`язався повернути позику до 25 липня 2020 року та сплатити 3 % за кожен місяць користування позикою, а у разі невиконання зобов`язання в частині сплати відсотків щомісячно - сплатити пеню в розмірі 5% від суми боргу за кожен місяць прострочення сплати до повного розрахунку, про що склав власноруч розписку. Проте, у визначений строк відповідач свого зобов`язання за договором позики не виконав, борг не повернув і не повертає його до цього часу. Тому позивач просить задовольнити його вимоги повністю і стягнути із відповідача борг за розпискою: 4610 грн. - прострочена заборгованість за основною сумою боргу, 414,90 грн. - плата за користування кредитом, 1065,87 грн. - пеня, 794,75 грн. - інфляція, 219 грн. - 3% річних та судовий збір в розмірі 1 211, 20 грн. Ухвалою судді від 17.06.2024 відкрито провадження у вказаній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 18.07.2024 року о 10.00 год. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не надав, тому у суду є підстави для розгляду справи у його відсутність на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст.280-289 ЦПК України у заочному порядку, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши письмові докази, судом встановлено, що між сторонами виникли відносини позики. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. 25.04.2020 року відповідач [PERSON] склав розписку про отримання в позику у [PERSON] грошових коштів в сумі 4610 грн. та зобов`язався повернути суму боргу до 25.07.2020 року і сплатити 3 % за кожен місяць користування позикою, а у разі невиконання зобов`язання - сплатити пеню в розмірі 5% від суми боргу за кожен місяць прострочення оплати до повного розрахунку. Отже, сторонами дотримано вимог закону щодо форми та умов договору позики, визначених у ст. 1047 ЦК України. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. [PERSON] свої зобов`язання за договором позики виконав та передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 4610 грн., на що вказує останній у своїй розписці. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. [PERSON] зобов`язався повернути позивачу [PERSON] позику в сумі 4610 грн. та 3 % за кожен місяць користування позикою і повернути гроші в повному обсязі з відсотками своєчасно до 25.07.2020 року, про що зазначив в розписці. Проте, відповідач борг в сумі 4610 грн та відсотки за користування позикою у визначені договором строки - до 25.07.2020 року і на час звернення позивача із позовом до суду не повернув. Відповідно до ст. 526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. З розрахунку позивача вбачається, що розмір заборгованості відповідача за розпискою становить: 4610 грн. - прострочена заборгованість за основною сумою боргу, 414,90 грн. - плата за користування кредитом, 1065,87 грн. - пеня, 794,75 грн. - інфляція, 219 грн. - 3% річних, всього 7104 грн. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] прийняті на себе зобов`язання за розпискою від 25.04.2020 року не виконав, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] щодо стягнення з відповідача на його користь 6038,65 грн., оскільки пеня під час військового стану не може бути нарахована та нараховується за рік до звернення з позовом до суду, в цей час вже діяв в Україні воєнний стан, пеня зазначена позивачем у розрахунку перебуває за межами спеціальної позовної давності, передбаченої ст. 258 ЦК України. Крім того, згідно\~із ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі, а саме: судовий збір в сумі 1028,30 грн. пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Outcome: partial