Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до Баранинської сільської ради про зобов`язання вчинити дії та відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Мотивуючи позовні вимоги, вказує на те, що у березні 2022 року позивачка разом з чоловіком переїхала на постійне місце проживання в с. Підгорб, Ужгородського р-ну. З жовтня 2022 року через атмосферні опади почалося підтоплення будинку та господарських споруд на території домогосподарства за місцем проживання позивачки. Зазначає, що підтоплення відбувається не тільки через опади, а також через занедбані, заросші бур`яном, замулені канави, у зв`язку з чим вода не має відтоку і при значних опадах зупиняється. У зв`язку з цим вода разом з грязюкою, туалетними нечистотами тече в двір та город позивачки, підтоплює хлів, хату, заливає артезіанський колодязь, вода з якого підведена до хати, бойлера, котла, пральної машинки. Зазначає, що вперше домогосподарство було затоплено у грудні 2022 року, в результаті чого вода зайшла із брудом у всю систему, внаслідок чого піском пошкоджено бойлер та котел, із кранів йшла брудна вода з неприємним запахом протягом декількох місяців. Зазначає, що на городі два каналізаційних септики також постійно заливає брудною водою з вулиці. Позивачка вказує, що в грудні 2022 року викликала комісію із Баранинської сільської ради, здала лист і заяву за № 721 від 12.12.2022 року, в результаті чого їм на ім`я чоловіка виділено 9500 грн. для ліквідації наслідків підтоплення. Зазначає, що вони з чоловіком всю весну і літо 2023 року очищали колодязі, ремонтували прилади, відкачували воду моторами, внаслідок чого вийшли з ладу три мотори, а так як влітку 2023 року часто проходили дощі, приходилось цілими днями відкачувати воду з колодязів, очищати грядки з овочами від бруду. У жовтні-листопаді 2023 року були часті значні дощі, а особливо почалось підтоплення в грудні 2023 року та січні 2024 року, вимились кубла із пацюками. Вода не спадала декілька днів, щурі заходили в двір табунами. Позивачка вказує, що особливо великі підтоплення були в ніч із 02.12.2023 на 03.12.2023 року, в результаті яких було викликано спец. автомобіль, який відкачав майже 10 тонн води з канав і двору. Зазначає, що вранці викликала комісію з сільської ради, але комісія прибула після 15 год., коли вода спала, хоча через вулицю вода перетікала ще два дні. Зазначає, що значене підтоплення було 02.01.2024, 03.01.2024, 06.01.2024 року, про що позивачка повідомила сільську раду по телефону. Вказує, що у зв`язку з вищенаведеним вже 20 місяців постійно перебуває в стресовому стані, тому потребує додаткового лікування, з острахом слідкує за прогнозом погоди, постійно змушена відкачувати воду, очищати колодязь, витрачати кошти на електроенергію, придбання моторів та ремонт приладів від піску. Зазначає, що залита нечистотами земля у дворі є дуже слизькою, тому у лютому 2024 року позивачка декілька разів впала і 13.02.2024 її прооперували. Вказує, що в кінці листопада 2023 року від постійних стресів вона змушена була лікуватися в лікарні. Враховуючи вищенаведене, просить зобов`язати керівників Баранинської сільської ради довести до відповідного стану канави [ADDRESS] , що унеможливить підтопленню домогосподарства, стягнути з Баранинської сільської ради моральну і матеріальну шкоду в розмірі 30\~000 (тридцять тисяч) гривень за нанесену шкоду внаслідок частих підтоплень та їх ліквідацію. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача Баранинської сільської ради в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив на позовну заяву не подав. Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Отже, шкода, заподіяна особі і майну фізичної особи або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає існування презумпції вини заподіювача шкоди, тому якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди, а на позивача покладається обов`язок довести наявність факту заподіяної шкоди та її розмір, протиправний характер поведінки, в результаті якої її завдано, а також наявність причинного зв`язку між діями заподіювача та виникненням шкоди. Відповідно до ст. 50 Конституції України, кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. За приписами частини першої та другої статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади. Положеннями ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. В пункту 2 Постанови №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» із змінами та доповненнями, Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. В постанові Верховного Суду від 03.12.2019р. (справа №686/26653/18, провадження № 61-12277св19) зроблено висновок, що причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Для застосування такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди слід встановити наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (правовий висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 18.03.2021р. (справа №461/2321/20). Підставою звільнення особи від відповідальності в деліктних правовідносинах є відсутність будь-якої складової цивільного правопорушення. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка зазначила, що бездіяльністю відповідача їй нанесені матеріальні збитки та заподіяна моральна шкода. При цьому, жодних підтверджуючих документів, які долучені до позову, які б підтверджували дану обставину суду не надано. До позовної заяви долучено довідку про склад сім`ї житловому приміщенні/(будинку) осіб №239 від 06.04.2023 року, видану Баранинською сільською радою, з якої вбачається, що в будинку [ADDRESS] проживають [PERSON] , [INFO] та її чоловік [PERSON] , [INFO] . Також до матеріалів позовної заяви долучено Виписку із медичної карти стаціонарного хворого № 5827/1132 від 01.12.2023 року, з якої вбачається, що [PERSON] хворіє на цукровий діабет ІІ типу, середнього ступеню тяжкості. Як вбачається з копії заяви вх. №721 від 12.12.2022, [PERSON] звертався до Бараниської сільської ради з проханням виділити грошову матеріальну допомогу для компенсації усунення наслідків значного підтоплення дворогосподарства. Також до позовної заяви додано копії заяв позивачки до голови Баранинської сільської ради про підтоплення її домогосподарства за обставин, зазначених в описовій частині, від 11.12.2022, 04.01.2024, проте такі заяви не є підтвердженням факту підтоплення домоволодіння позивачки, а тільки засвідчують факт звернення позивачки до Баранинської сільської ради. Крім того, зазначені вище копії заяв не містять відмітки про їх отримання Баранинською сільською радою. В судовому засіданні позивачкою долучено фото з підтопленням її домогосподарства. Проте відповідно до ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Враховуючи, що відсутнє підтвердження надіслання копій даних фото стороні відповідача, позивачкою не обґрунтовано неможливість надання цих доказів з об`єктивних причин разом з позовною заявою, суд не бере їх до уваги. Інших доказів матеріали справи не містять. Таким чином, позивачкою не доведено належними та допустимими доказами факту підтоплення її домоволодіння за адресою [ADDRESS] , розміру матеріальних збитків, завданих даним підтопленням, а відтак і причинно-наслідкового зв`язку між діянням Баранинської сільської ради та вказаними позивачкою підтопленнями. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 89 ЦПК України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Щодо позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, то суд дійшов наступного висновку. Зі змісту ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд враховує наявність такої, протиправність дій її заподіювача (відповідача), причинний зв`язок між шкодою і протиправним діянням відповідача. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно зі п. 5 Постанови Пленуму від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Наведені позивачем докази не свідчать про те, що в зв`язку з діянням відповідача позивачка зазнала моральних страждань, оскільки не доведено, що діянням відповідача позивачці завдано матеріальної шкоди, заподіяння якої в свою чергу могло призвести до моральних страждань позивачки. Враховуючи наведене, у задоволенні слід відмовити. На підставі ст.ст. 11, 16, 1166, 1167 ЦК України та

Outcome: dismissed