Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, який мотивувала тим, що являється землекористувачем земельної ділянки площею 0,0030 га з цільовим призначенням для комерційного використання, за адресою: [ADDRESS] . Відповідчка [PERSON] є власником суміжної земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. До жовтня 2018 року її (позивачки) земельна ділянка була обгороджена парканом і вона безперешкодно користувалася нею, а 17 жовтня 2018 року батько та брат відповідачки самовільно розібрали частину паркану її земельної ділянки та фактично приєднали її до земельної ділянки відповідачки. Рішенням Бородянської селищної ради від 07 грудня 2018 року їй надано дозвіл на розробку технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж її земельної ділянки. Виготовивши технічну документацію, вона (позивачка) звернулась до Державного кадастрового реєстратора для внесення відомостей про її земельну ділянку до Державного земельного кадастру, але рішенням №РВ-3201687682019 від 01 березня 2019 року їй було відмовлено у внесенні відомостей у зв`язку з тим, що суміжна земельна ділянка відповідачки перетинається (частково накладається) на її земельну ділянку. Правовстановлюючі документи на земельну ділянку відповідачки з кадастром номером 3221055100:05:004:0052 були оформлені у 2006-2007 роках. Вона (позивачка) свою земельну ділянку отримала у користування на підставі договору купівлі-продажу фундаменту під павільйон, укладеного 06 квітня 2001 року між нею та Бородянським районним споживчим товариством. 28 грудня 2001 року вона оформила Державний акт про право постійного користування землею серії ІКВ №009996. Раніше її земельна ділянка перебувала в користуванні Бородянської райспоживспілки (Бородянського районного споживчого товариства), тому виключається можливіть накладки її земельної ділянки на земельну ділянку [PERSON] , право на яку та оформила на 11 років пізніше. Знищивши огорожу її земельної ділянки та по суті заволодівши нею, відповідачка встановила свою огорожу із замком, що перешкоджає їй доступ до земельної ділянки та використання її за цільовим призначенням. З наявного у технічній документації кадастрового плану земельної ділянки відповідачки не вбачається її (позивачки) прізвища серед сусідів, які межують з нею, що не відповідає дійсності. Вказана неточність перейшла у зміст виготовленого Державного акту на право власності на земельну ділянку відповідачки, тому із викладеного слідує, що зазначене рішення органу місцевого самоврядування як правовий акт не відповідає вимогам чинного законодавства України щодо форми та порядку прийняття, а відсутність її підпису в акті встановлення на місцевості та погодження меж земельної ділянки відповідачки свідчить про те, що та не погоджувала з нею межі своєї земельної ділянки. Враховуючи, що земельна ділянка відповідачки наділена і передана у власність з порушенням, передбаченого законом порядку її надання, без розробки проекту відведення зазначеної ділянки із встановленням місця її розташування, зовнішніх меж та розміру, без узгодження із суміжними власниками і землекостувачами, що призвело до порушення її прав, то вважала, що оспорюване рішення Бородянської селищної ради винесено неправомірно. Отже, його слід визнати незаконним і скасувати. За таких обставин підлягає визнанню незаконним і Державний акт на право власності на земельну ділянку відповідачки, який виданий на підставі вказаного рішення. Тому просила визнати незаконним та скасувати рішення 2 сесії 5 скликання від 05 травня 2006 року Бородянської селищної ради Київської області в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання Державного акту, що посвідчує право власності на земельну ділянку [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,115 га, розташовану в [ADDRESS] . Визнати незаконним (недійсним) Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №318435 від 19 квітня 2006 року гр. [PERSON] площею 0,115 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, кадастровий номер 3221055100:05:004:0052, розташовану по [ADDRESS] та скасувати його реєстрацію. Зобов`язати відповідачку [PERSON] розібрати встановлену нею огорожу на її земельній ділянці, звільнити її суміжну земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS] від сторонніх предметів та не перешкоджати їй у користуванні земельною ділянкою за її цільовим призначенням. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримав, викладене підтвердив. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що згідно договору купівлі-продажу АЕІ №614374 від 30 січня 2002 року [PERSON] стала власником частин будинку [ADDRESS] , розташованого на ділянці площею 1600 кв.м., якою користується до даного часу без зміни її розмірів, площі та конфігурації. У 2007 році вона приватизувала вказану земельну ділянку та отримала Державний акт ЯГ №318435 з кадастровим номером 221055100:05:004:0052 площею 0,115 га. Розміри її земельної ділянки та конфігурація відображені у виданому їй Державному акті та повністю відповідають схемі ділянки, наявній в інвентаризаційній справі, виготовленій в 1966 році на ім`я попереднього власника будинку [PERSON] . У Державному акті позивачки [PERSON] від 28.12.2001 р. площа та конфігурація земельної ділянки суттєво відрізняється від площі та конфігурації наявного у земельній ділянці [PERSON] . вирізу розміром 3.50 м х 5.00 м, відображеному у Державному акті [PERSON] від 19.04.2007 р. В описі Державного акту на право постійного користування землею позивачки [PERSON] вказано, що її земельна ділянка площею 0,0030 га (без кадастрового номера) межує від точки А до точки Б із землями селищної ради (пр. Вокзальний), від Б до В А із землями селищної ради (загального користування), що виключає наявність суміжних землекористувачів земельної ділянки позивачки. В описі Державного акту на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3221055100:05:004:0052, виготовленого на ім`я [PERSON] вказано про обмеження її земельної ділянки землями селищної ради ( [ADDRESS] ), а також про власників територій суміжних будинковолодінь, якими являлись [PERSON] та [PERSON] , що виключає можливість існування суміжного землекористувача [PERSON] . Твердження позивачки про користування нею земельною ділянкою до 2018 року та самовільне знищення її паркану 17 жовтня 2018 року неправдиві та безпідставні. Так, акт на право постійного користування землею І-КВ №009996 від 28.12.2001 р., виготовлений на земельну ділянку [PERSON] , розташовану за адресою: територія Бородянської селищної ради, за підписом голови селищної ради [PERSON] не містить відомостей про точне її розташування, в описі меж вказано, що земельна ділянка від «А» до «Б» межує із землями селищної ради (пр. Вокзальний), від «Б» до «В» «А» - із землями загального користування. Сесійного засідання Бородянської селищної ради від 29 жовтня 2001 року не було взагалі, а в протоколі 18 сесії 23 скликання Бородянської селищної ради від 26 жовтня 2001 року відсутнє рішення про надання земельної ділянки у постійне користування [PERSON] , що вказує на підробку акту про право постійного користування землею серія І-КВ №009996 від 28 грудня 2001 р. Державний акт і технічна документація із землеустрою на земельну ділянку по [ADDRESS] на ім`я Бородянського районного споживчого товариства в архів ГУ Держгеокадастру у Київській області не надходили, що підтверджує факт, що незавершений будівництвом об`єкт, куплений [PERSON] у Бородянської райспоживспілки, не існує, як і земельна ділянка за вказаною адресою. [PERSON] , оглянувши Державний акт на право постійного користування землею на ім`я [PERSON] заявив, що підпис в цьому акті не його, підписувати такі документи крім нього ніхто не мав права, а Державний акт виготовлений на бланку вже не дійсному у 2001 році. Тому, оскільки відповідачка не надала жодного доказу на підтвердження своїх доводів, то в задоволенні її позовних вимог необхідно відмовити. Вислухавши пояснення представника позивачки [PERSON] представника відповідачки [PERSON] , дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 6 квітня 2001 року між позивачкою [PERSON] та Бородянським районним споживчим товариством було укладено договір купівлі-продажу, за яким позивачка придбала у власність приміщення павільйону, незавершеного будівництвом, (готовністю 7%), фундамент, що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується копією даного договору (т.2 а.с.154). Вказане незавершене будівництвом приміщення павільйону розміщувалось на земельній ділянці площею 0,003 га, яка перебувала у постійному користуванні Бородянської райспоживспілки на підставі Державного акту на право постійного користування землею від 22 серпня 1995 року (т.1 а.с.19-21). Відповідно до акту приймання передачі від 6 квітня 2001 року [PERSON] від комісії Бородянського районного споживчого товариства прийняла незавершене будівництво павільйону разом із земельною ділянкою площею 0,003 га за адресою: [ADDRESS] (т.1 а.с.24). За погодженням з Бородянською селищною радою Київської області Бородянським регіональним земельно-кадастровим бюро в 2001 році було виготовлено технічну документацію по складанню державного акта на право постійного користування землею ПП [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в межах Бородянської селищної ради Київської області (т.1 а.с.180-210). Рішенням вісімнадцятої сесії двадцять третього скликання Бородянської селищної ради Київської області від 26 жовтня 2001 року було затверджено вказану технічну документацію зі складання державного акта на право постійного користування землею приватному підприємцю [PERSON] та надано їй (позивачці) в постійне користування земельну ділянку площею 0,0030 га (забудовані землі), вилучивши її з землекористування Бородянського районного споживчого товариства, згідно договору купівлі-продажу від 6 квітня 2001 року. Бородянському регіональному земельно-кадастровому бюро доручено виготовити державний акт на право постійного користування землею (т.3 а.с.21-24). 28 грудня 2001 року ПП [PERSON] було видано державний акт на право постійного користування землею на земельну ділянку площею 0,0030 га для комерційного використання, що розташована на території Бородянської селищної ради та межує із землями селищної ради по пр. Вокзальний (т.1 а.с.17-18). На підставі договору купівлі-продажу від 30 січня 2002 року відповідачка [PERSON] є власником 3/4 частин суміжного будинковолодіння [ADDRESS] (т.1 а.с.133). Рішенням другої сесії п`ятого скликання Бородянської селищної ради від 5 травня 2006 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам України для будівництва і обслуговування житлого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства в смт.Бородянка Київської області та передано безоплатно у власність земельні ділянки, в тому числі і [PERSON] на земельну ділянку площею 0,1150 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] (т.1 а.с.67-86). На підставі даного рішення 19 квітня 2007 року [PERSON] видано державний акт на право власності на вказану земельну ділянку площею 0,115 га, кадастровий номер 3221055100:05:004:0052, для будвіництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована в [ADDRESS] (т.1 а.с.134). Рішенням сорок третьої сесії сьомого скликання від 7 грудня 2018 року [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,0030 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по [ADDRESS] на території Бородянської селищної ради (т.1 а.с.32). На підставі даного рішення в 2018 році ПП "Єдиний центр" виготовлено технічну документацію щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ФОП [PERSON] для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка розташована в [ADDRESS] (т.1 а.с.35-66). Рішенням Державного кадастрового реєстратора відділу у Бородянському районі Міськрайонного управління у Бородянському районі та м.Бучі ГУ Держгеокадастру у Київській області було розглянуто заяву Бородянської селищної ради (ФОП [PERSON] ) про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 22 лютого 2019 року та відмовлено у внесенні таких відомостей в зв`язку із знаходженням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини, наявний перетин ділянки з ділянкою 3221055100:05:004:0052, площа співпадає на 22,6667% (т.1 а.с.87-88). Відповідно до висновку комплексної судової земельно-технічної експертизи №СЕ-1202-1-1303.22 земельна ділянка з кадастровим номером 3221055100:05:004:0052, площею 0,115 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована в [ADDRESS] та передана у власність [PERSON] , накладається на земельну ділянку площею 0,0030 га, з цільовим призначенням для комерційного використання, що розташована в [ADDRESS] та перебуває в постійному користуванні [PERSON] на площі 6,66 м2 (0,000666 га) (т. 2 а.с.40-82). Відповідно до ч.ч. 6-10 ст. 118 ЗК України в редакції, що діяла на час винесення оспорюваного рішення громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатної земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), індивідуального дачного будівницва і будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцем знаходження земельної ділянки. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту відведення, а вже після його виготовлення розглядає даний проєкт та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність. Згідно положень ч. 2 ст. 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Пунктом г ч. 1 ст. 91 ЗК України передбачено обов`язок власників земельних ділянок не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. В силу положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого індивідуального права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власників на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунень будь-яких порушень його прав на землю навіть якщо ці порушення не пов`язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридиних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права і створюють небезпеку, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, відшкодування заподіяних збитків, застосування інших, передбачених законом способів. Згідно вимог ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст.378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до переконання, що оскаржуваним рішенням другої сесії п`ятого скликання Бородянської селищної ради від 5 травня 2006 року відповідачці [PERSON] помилково було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,115 га в [ADDRESS] , таке рішення було прийняте без урахування рішення вісімнадцятої сесії двадцять третього скликання Бородянської селищної ради Київської області від 26 жовтня 2001 року, яким позивачці [PERSON] було передано у постійне користування земельну ділянку площею 0,0030 га в [ADDRESS] , як наслідок, мається перетин між собою вказаних земельних ділянок, площа якого, згідно з експертним висновком, становить 6,66 м2 (0,000666 га), то суд вважає, що оспорюване рішення Бородянської селищної ради від 5 травня 2006 року винесене всупереч діючому законодавству України та порушує права позивачки як користувача земельної ділянки, а тому вбачає необхідним, задовольняючи в цій частині позовні вимоги, визнати зазначене рішення другої сесії п`ятого скликання Бородянської селищної ради від 5 травня 2006 року протиправним та скасувати. Оскільки рішення Бородянської селищної ради від 5 травня 2006 року, на підставі якого відповідачці [PERSON] було видано оспорюваний державний акт на право власності на земельну ділянку, скасовано, видачею даного акту порушено право позивачки як землекористувача, то суд вважає за необхідне, задовольняючи і в цій частині позовні вимоги [PERSON] , даний державний акт на право власності на земельну ділянку визнати недійсним. При цьому суд не приймає до уваги наявність допущеної помилки в державному акті на право постійного користування земельною ділянкою позивачки [PERSON] в даті винесення рішення вісімнадцятої сесії двадцять третього скликання Бородянської селищної ради Київської області, яка в дійсності відбулася 26 жовтня 2001 року, а в акті вказано " [INFO] ", так як це не впливає на правомірність набуття позивачкою права користування земельною ділянкою та на висновки суду щодо неправомірності надання земельної ділянки відповідачці. Так як оспорюваний акт на право власності відповідачки на земельну ділянку визнано недійсним, то необхідності у скасуванні його реєстрації немає, а тому в цій частині в позові необхідно відмовити. В частині вимог щодо зобов`язати відповідачки [PERSON] розібрати встановлену нею огорожу, звільнити суміжну земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS] , від сторонніх предметів та не перешкоджати позивачці у користуванні земельною ділянкою за її цільовим призначенням суд визнає за необхідне також відмовити, оскільки суду не надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували встановлення відповідачкою огорожі на земельній ділянці, що перебуває у користуванні позивачки, наявність там якихось сторонніх предметів та створення відповідачкою перешкод в користуванні позивачкою даною земельною ділянкою. При цьому суд не приймає до уваги протокол виїздної комісії з регулювання земельних питань Бородянської селищної ради від 1 жовтня 2018 року (т.1 а.с.33-34), на який посилається позивачка як на підтвердження вказаних обставин, так як відомості щодо допущених відповідачкою порушень землекористування позвиачки зазначені в ньому лише з її слів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки в дохід бюджету необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1816 грн. (2279 грн. х 0,4 = 908 грн. х 2), та на користь позивачки витрати по наданню правничої допомоги 3666,67 грн. (5500 грн. : 3 х 2 вимоги).

Outcome: partial