Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Новоукраїнського районного суду із позовною заявою про зняття арешту з майна, в якій просила суд зняти заборону з майна. На обґрунтування заявленого позову позивачка зазначила, що в порядку набувальної давності є власником житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується рішенням Новоукраїнського районного суду від 26.09.2017 р. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на невизначене майно, все майно позивачки накладено обтяження у виді заборони на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 7149545, зареєстрований 08.05.2008 р. реєстратором: Кропивницькою державною нотаріальною конторою №1 на підставі ухвали б/н Новоукраїнського районного суду від 25.03.1998 р. Згідно листа начальника Новоукраїнського ВДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Віти Стальнікової від 28.02.2024 р. за вих. № 8136 вбачається, що станом на 28.02.2024 р. у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження щодо [PERSON] , [INFO] . Наявність вказаного обтяження не позбавляє позивачку права власності на майно, проте створює перешкоди у реалізації прав власника, що стало підставою для звернення до суду. Просить суд зняти обтяження у виді накладеної заборони на невизначене майно, все майно, а саме з об`єкта нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 06.03.2024 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху, надано позивачці строк для усунення ндоліків. 11.03.2024 р. на виконання ухвали суду позивач подала до суду позовну заяву про зняття арешту з майна із усунутими недоліками та необхідними документами. Ухвалою суду від 27.03.2024 р. відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні. 27.05.2024 року через канцелярію суду позивачка подала клопотання про долучення доказів до справи, відповідно до якої уточнила позовні вимоги щодо зняття заборони із земельної ділянки (паю) площею 3,57 га, яка розташована на території Новоукраїнської міської ради на підставі Державного акту та банківського рахунку в АТ КБ "ПриватБанк". 06.06.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить підпис від 02.07.2024 р. у зворотньому рекомендованому поштовому повідомленні про отримання повістки про виклик до суду. В матерілах справи міститься заява [PERSON] від 23.04.2024 року, в якій остання позовні вимоги підтримує повністю, а розгляд справи просить провести без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить підпис від 29.06.2024 р. у зворотньому рекомендованому поштовому повідомленні про отримання повістки про виклик до суду. В матерілах справи міститься заява від 17.04.2024 р., в якій відповідач претензій до позивача не має та просить розгляд справи провести без його участі. Представник Новоукраїнського ВДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився. 20.06.2024 р. від представника через канцелярію суду надійшла заява, в якій остання просить розглянути справу без їхньої участі. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Судом встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] зареєстровано обтяження на невизначене майно, все майно, обтяження накладено у виді заборони на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 7149545, зареєстрований 08.05.2008 р. реєстратором: Кропивницькою державною нотаріальною конторою №1 на підставі ухвали б/н Новоукраїнського районного суду від 25.03.1998 р. (а.с. 7). Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 26.01.1998 р. по цивільній справі №2-107/1998 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто заборгованість за розпискою в сумі 2 049 грн. та державне мито в сумі 102 грн. (а.с. 13). Згідно листа начальника Новоукраїнського ВДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Віти Стальнікової від 28.02.2024 р. за вих. № 8136 вбачається, що станом на 28.02.2024 р. у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження щодо [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 26.09.2017 р. [PERSON] визнано власником, в порядку набувальної давності, житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). З копії ухвали Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29.02.2024 року вбачається, що заяву К; [PERSON] до Виконавчого комітету Новоукраїнської міської ради про зняття заборони з майна повернуто позивачу, у зв`язку з неусуненням недоліків. В клопотанні про долучення доказів до справи позивачка зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті належного їй майна. Обтяження на невизначене майно, все майно [PERSON] було накладено на підставі ухвали Новоукраїнського районного суду від 25.03.1998 року б/н, однак згідно відповіді Новоукраїнського районного суду від 20.05.2024 р. за вих. № 5/28/2024 вбачається, що справа про накладення арешту на майно, що належить [PERSON] протягом 1998 року до суду не надходила та не розглядалась. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо. Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами). Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон. Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади. У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності згідно із ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. У відповідності до ст.34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю. Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна. Згідно п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Арешти (заборони), які були накладені на підставі заяв, повідомлень, листів будь-яких підприємств, установ, організацій, банків, ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів, тощо у період до 1998 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесені з паперових носіїв (алфавітних книг). Таким чином, наявна заборона на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] порушує права та законні інтереси позивача, оскільки унеможливлює володіння, користування та розпоряджання даним майном, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з нерухомого майна. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивачки щодо зняття заборони із, належній їй, земельної ділянки (паю) площею 3,57 га, що розташована на території Новоукраїнської міської ради на підставі Державного акту та банківського рахунку в АТ КБ "ПриватБанк" суд зазначає. З матеріалів справи вбачається, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР № 062445 [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 3.57 га, яка розташована на території Новоукраїнської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, а також згідно довідки АТ КБ "ПриватБанк" [PERSON] відкрито рахунок IBAN : [NUMBER] , залишок на рахунку складає 5 228,74 грн. (а.с. 11-12). Позивачка в клопотанні про долучення доказів уточнила вимоги щодо зняття заборони із земельної ділянки (паю) площею 3,57 га, яка розташована на території Новоукраїнської міської ради на підставі Державного акту та банківського рахунку в АТ КБ "ПриватБанк". Проте, з відповіді начальника Новоукраїнського ВДВС у Новоукраїнському районі кіровоградської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) Стальнікової Віти від 28.02.2024 р. за вих. № 8136 вбачається, що станом на 28.02.2024 р. у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження щодо стягнення з [PERSON] , [INFO] , штрафів та боргів. Як встановлено при розгляді справи, відкритих виконавчих проваджень, за якими боржником виступає [PERSON] на виконанні у відділі не перебуває та у матеріалах справи відсутні докази про таке. Тому, на підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в цій частині слід відмовити.

Outcome: partial