Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ І.Стислий виклад позиції сторони позивача Позивач в обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що відповідно до повідомлення Центру надання адміністративних послуг Березнівської міської ради від 23.09.2023 за №247/08-25 «Про знаття з реєстрації місця проживання» він був знятий з реєстрації місця проживання, за адресою: [ADDRESS] на підставі ст.18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» відповідно до поданої заяви власника житла [PERSON] . Про зняття його з реєстрації позивач дізнався 06.11.2023, отримавши вказане повідомлення під розписку. Зазначене рішення Центру надання адміністративних послуг Березнівської міської ради вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки будинок за адресою: [ADDRESS] належить позивачу та його колишній дружині [PERSON] на праві спільної сумісної власності, так як був придбаний під час їх перебування у зареєстрованому шлюбі в період з 05.06.2000 по 18.11.2021. 08.11.2017 він з [PERSON] за спільні подружні кошти придбали житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 140,7 м.кв., за адресою: [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 08.11.2017, зареєстрованого в реєстрі за №1245. Крім того, 08.11.2017 за тією ж адресою вони також придбали земельну ділянку під вказаним будинком площею 0,1035 га з кадастровим номером 5620410100:01:001:0818, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого за № 1246. Вказаний будинок був придбаний для проживання їх сім`ї, однак право власності на цей будинок та земельну ділянку за спільною згодою було оформлено на дружину [PERSON] . Сторона позивача зазначає, що відповідно до норм Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а тому [PERSON] є співвласником вищевказаного житлового будинку. І оскільки позивач як співвласник житла відповідно до положень ст.18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» не надавав згоди колишній дружині [PERSON] на зняття його із зареєстрованого місця проживання за адресою: [ADDRESS] , тому таке рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню. З урахуванням наведених обставин, просить визнати протиправним та скасувати рішення Центру надання адміністративних послуг Березнівської міської ради про зняття його з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати Центр надання адміністративних послуг Березнівської міської ради внести відомості до реєстру територіальної громади про скасування рішення про зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати покласти на відповідача. Згідно заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу [PERSON] просить стягнути з відповідача на його користь 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу просить вирішити після ухвалення судового рішення, після подачі доказів, що їх підтверджують. ІІ. Стислий виклад позиції сторони відповідача Відповідач позовні вимоги не визнав, про що було подано відзив, у якому зазначив, що 23 вересня 2023 року у Центр надання адміністративних послуг Березнівської міської ради звернувся власник житла [PERSON] , яка подала заяву власника житла про зняття особи із зареєстрованого місця проживання щодо особи, місце проживання якого зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , а саме, [PERSON] . Згідно з пунктом 41 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» посадова особа органу реєстрації з метою перевірки належності особі, що подала заяву для реєстрації місця проживання, відповідного житла на праві власності використала відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Під час розгляду заяви [PERSON] на підставі даних з Державного реєстру було встановлено, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , її частка становить 1/1. Посадова особа органу реєстрації будь-якою інформацію щодо співвласників вказаного житла не володіла, так як такі дані у державному реєстрі відсутні. Згідно з пунктом 69 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування) посадова особа органу реєстрації або адміністратор центру надання адміністративних послуг інформує особу, місце проживання якої зняте за заявою власника житла, засобами поштового, телефонного або електронного зв`язку. [PERSON] про зняття з реєстрації місця проживання було повідомлено 23.09.2023 засобом поштового зв`язку. Також позивач 06.11.2023 на усне звернення отримав копію листа про зняття його з реєстрації місця проживання. Відповідач вказує, що рішення про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] було прийнято відповідно до положень Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» та Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), а тому просить у задоволенні позову відмовити. ІІІ. Стислий виклад третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] та її представник адвокат Щур О.В. просять у задоволенні позову відмовити, вказуючи, що рішення про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] було прийнято відповідачем на підставі положень діючого законодавства. [PERSON] зазначила, що [PERSON] не проживає у вказаному житловому будинку, однак та обставина, що він залишається зареєстрованим у даному житлі, позбавляє її права на оформлення субсидії. Право власності на будинок зареєстровано саме за [PERSON] і тому вона як власник вказаного будинку подала заяву про зняття позивача з реєстрації. Також третя особа вказує, що на даний час в Березнівському районному суді Рівненської області розглядається цивільна справа про поділ майна подружжя, предметом якого, в тому числі, є і житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . ІV. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 05.01.2024 року було відкрито провадження у цивільній справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 30.01.2020 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву. 03.02.2024 року позивачем було подано відповідь на відзив. 01.04.2024 року стороною позивача подано заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. 01.04.2024 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. V. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини Згідно повідомлення Центру надання адміністративних послуг Березнівської міської ради від 23.09.2023 за №247/08-25 «Про знаття з реєстрації місця проживання» [PERSON] був знятий з реєстрації місця проживання, за адресою: [ADDRESS] на підставі ст.18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» відповідно до поданої заяви власника житла [PERSON] . Відповідно до рішення Березнівського районного суду Рівненської області від 09.07.2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що був зареєстрований 05.06.2000 року було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 18.11.2021 року. Отже судом встановлено, що в період із 05.06.2000 року по 18.11.2021 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Із договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 08.11.2017, зареєстрованого в реєстрі за №1245, укладеного між [PERSON] (Покупець) та [PERSON] (Продавець), встановлено, що Продавець продає, а Покупець приймає і сплачує обумовлену суму за житловий будинок, що за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 08.11.2017 року за №103113781, право власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , розмір частки 1/1. V.Норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України). Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача). Відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та постановляє рішення щодо суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. У постанові Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 761/23904/19 (провадження № 61-9953св20) зазначено, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням потрібного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Суд касаційної інстанції неодноразово виснував про те, що спір про скасування рішення, запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно, а державний реєстратор є неналежним відповідачем у такій категорії справ (постанова Верховного Суду від 16 червня 2021 року в справі №200/11374/18, провадження № 61-17508св20). У постанові від 27 липня 2023 року у справі № 420/13945/22 Верховний Суд з посиланням на усталену практику Великої Палати Верховного Суду зробив висновок про те, що спір про визнання протиправним дій та рішення Департаменту надання адміністративних послуг про скасування/зняття з реєстрації місця проживання позивача хоча й обґрунтований посиланням на порушення відповідачем встановленого законом порядку зняття з реєстрації місця проживання, проте зводиться до порушення житлових прав позивача та його незгоди з позбавленням права користування житловим приміщенням та зняттям з реєстраційного обліку, проведеним на підставі заяви власника житла, тому цей спір насамперед стосується права користування житловим приміщенням та має приватноправовий характер. Тому очевидно, що спір про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування як державного реєстратора, яким скасовано (припинено) речове право позивача на нерухоме майно (зокрема, право користування таким майном), так само в першу чергу пов`язаний з порушенням цивільного речового права позивача на нерухоме майно іншою особою, а саме особою, за заявою та в інтересах якої таке речове право було скасовано/припинено. Такий висновок підтримано й Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22 лютого 2023 року в справі № 489/3691/20, у якій вказано, що: «спір про визнання незаконним та скасування реєстраційного запису або рішення державного реєстратора про зняття особи з реєстрації місця може розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на житло іншою особою.\~Належним відповідачем у такому спорі є особа, за заявою якого позивача було знято з реєстрації місця проживання в житловому приміщенні та його власник на момент розгляду справи, за рахунок якого можливо задовольнити таку позовну вимогу. Органи реєстрації, що забезпечують формування та ведення реєстру територіальної громади, облік задекларованого місця проживання/зміну місця проживання особи, або його посадові особі, не можуть виступати належними відповідачами у такому спорі. Такий орган лише зобов`язаний виконати відповідне рішення суду незалежно від того, чи був цей орган залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений». У даній справі зміст і характер відносин між учасниками справи та встановлені фактичні обставини свідчать, що спір виник між [PERSON] як особою, право користування якого житловим приміщенням припинено рішенням державного реєстратора, та [PERSON] як особою, на підставі заяви та в інтересах якої позивача було знято з реєстрації. Орган місцевого самоврядування, що у вказаній справі визначений позивачем як відповідач, в площині спірних правовідносин здійснює лише технічну функцію, яка полягає в забезпеченні формування та ведення реєстру територіальної громади, обліку задекларованого місця проживання та зміни місця проживання членів такої громади. Належним відповідачем, за рахунок якого можливо задовольнити позовні вимоги [PERSON] , є [PERSON] як особа, за заявою якої позивача знято з реєстрації місця проживання. Згідно зі статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Клопотання щодо заміни відповідача від сторони позивача не надійшло. У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача. VІ. Висновок суду. З огляду на наведене Березнівська міська рада Рівненського району Рівненської області є неналежним відповідачем у цій справі, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити саме з цієї підстави.

Outcome: dismissed