Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 14.09.2013 року між сторонами був укладений договір №б/н. За договором банк надав відповідачу строковий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а [PERSON] зобов`язалась сплачувати проценти за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір укладений шляхом складання відповідачем заяви-анкеті. Заявою відповідач підтвердила, що ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які розташовані на сайті банку. Заява та вищевказані умови складають між сторонами кредитний договір. Банк виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Банк стверджував, що відповідач, не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Станом на 28.03.2019 року заборгованість відповідача за спірним договором №б/н - 16 997, 77 грн. В досудовому порядку спірні кошти відповідачем не сплачені. Окрім задоволення позовних вимог банк вважав можливим присудження судового збору в розмірі 1 921 гривень. Позивач змінив назву на Акціонерне товариство Комерційного банку «Приват Банк» (довідка АТ КБ «Приват Банк» від 07.07.2018 року). Відповідно до ч.2 ст.5 Закону України «Про Акціонерні товариства», зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Позивач в процесі розгляду справи позов підтримав. Відповідач позов не визнала, стверджуючи, що укладаючи договір мала на меті інший вид договору PORTMONE, який передбачає поповнення картки, а не використання кредитних коштів. Одночасно, відповідачем заявлено клопотання про застосування до виниклих правовідносин позовної давності. З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 14.09.2013 року між сторонами був укладений договір №б/н. За договором банк надав відповідачу строковий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а [PERSON] зобов`язалась сплачувати проценти за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір укладений шляхом складання відповідачем заяви-анкеті. Заявою відповідач підтвердила, що ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, які розташовані на сайті банку. Заява та вищевказані умови складають між сторонами кредитний договір, що не суперечить вимогам закону. Заява підписана відповідачем, надає можливість ідентифікувати відповідача. Відповідно до п.2.1.1.2.3 та п 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно до п. 1.1.7.12 Умов укладений між сторонами кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Пунктом п.2.1.1.5.5 Умов відповідач зобов`язалась здійснювати погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. За пунктом 2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому грошовому зобов`язанні, передбаченому дійсним договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків та комісій. Договір є чинним. Так, за ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Відповідач, в порушення умов кредитного договору взятих на себе зобов`язань не виконала. Станом на 28.03.2019 року заборгованість за спірним кредитним договором становить 16 997, 77 грн. та складається з: -734 гривень 51 коп.,- заборгованість за простроченим тілом кредита; -11 927 гривень 65 коп.,- заборгованість за нарахованими відсотками; -3 050 гривень 00 коп. - заборгованість за пенею, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6.Умов та правил надання банківських послуг; -500 гривень.,- штраф (фіксована частина); -785 гривень 61 коп., - штраф (процентна складова). Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком. Поряд із тим, при вирішенні спору, суд враховує клопотання відповідача про застосування до виниклих правовідносин строку позовної давності, яким відповідно до ст. 256 ЦК України є строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. \~ \~ \~ \~ Враховуючи загальний строк позовної давності та визначений законом для нарахування пені в разі порушення зобов`язання, суд вважає можливим, виходячи з єдиного розрахунку, наданого банком стягнення з відповідача : \~ \~ \~ \~ -734 грн. 51 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; -795 грн. - заборгованість за пенею; -9\~334 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; Інший обґрунтований розрахунок сторонами суду в процесі розгляду справи не наданий. Так, позов є частково доведеним позивачем, а, у визначеному судом розмірі, спосіб захисту порушеного права є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права. Судовий збір підлягає присудженню на користь банку в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial