Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

08.04.2024 року АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 01.08.2018 року у розмірі 60390,93 грн. Крім того, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 3028 грн 00 коп. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що monobank - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні карти monobank. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою: верифікації клієнта очно на точці видачі, верифікації клієнта очно у відділенні банку, верифікації клієнта очно співробітником служби доставки банку у зручному для клієнта місці, верифікації клієнта очно кредитним агентом у точці, починаючи з травня 2020 року - відеоверифікації працівником банку дистанційно, ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта, спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта з паспортом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрат у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www/ monobank.ua/terms. 01.08.2018 року відповідач у справі звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 01.08.2018 року. Поставивши свій підпис у заяві, відповідач погодився з тим, що підписана ним Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають між ним та банком Договір про надання банківських послуг. При укладенні договору сторони керувалися положеннями ч. 1 ст. 634 ЦК України. На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 80 000,00 грн вигляді кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна карта [NUMBER] . АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надав можливість відповідачу розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Станом на 03.11.2023 року у відповідача прострочення зобов`язання зі сплати щомісячного платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення п. 5.17 п. 5 Розділу ІІ Умов відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом вважається простроченою. Банк 03.11.2023 року направив відповідачу повідомлення «пуш» про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити заборгованість. Умови кредитного договору відповідач належним чином не виконував, у зв`язку з чим допустив утворення заборгованості, яка станом на 05.02.2024 року становить 60 390,93 грн та складається із: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 60,90,93 грн; загального залишку заборгованості за відсотками - 0,00 грн; заборгованість за пенею - 0,00 грн; заборгованості за пенею та комісією 0, 00 грн. 16.06.2024 року представником відповідача було подано відзив на позов. Відповідач вказує, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Сума наданого кредиту, розмір процентної ставки, порядок її нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі. Відповідно до частин 6 та 7 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. Зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. У цьому випадку, умови кредитного договору, який за своєю суттю є договором приєднання, розробив АТ «Універсал Банк». Такі умови повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року (справа № 342/180/17-ц). Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором станом на 05.02.2024 року, посилався на Умови і правила обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» при наданні послуг щодо продуктів monobank Unsversal Bank, розміщені на офіційному банківському сайті: https://www.monobank.ua/terms, як невід`ємні частини спірного договору. З наданого позивачем Витягу з умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг не вбачається, що з такими умовами була ознайомлена відповідач, оскільки будь-яких доказів на підтвердження підписання [PERSON] електронним цифровим підписом умов, до суду не надано. Крім того, роздруківка Витягу з умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено у постановах Верховного Суду України. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем банк дотримався вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону № 1023-XII, щодо повідомлення про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципам справедливості, добросовісності, розумності і уможливив би покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. У такому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», що розміщені на офіційному сайті позивача (https://www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (01.08.2018) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (08.04.2024), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Чим і скористався позивач, додавши до позовної заяви Витяг з умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» в редакції від 24.11.2021р., а анкета-заява [PERSON] датується 01.08.2018р. - тобто тоді діяли інші умови і правила обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». А отже і всі посилання позивача на ці умови є безпідставними. Разом з тим, доказів того, що відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 80000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] , суду з позовною заявою не надано (про це лише зазначено у позовній заяві) - довідки банку щодо наданих відповідачу платіжних карток/картки, та будь-які документи, на підтвердження транзакції про зарахування кредитних коштів на рахунок [PERSON] , який вказаний в анкеті-заяві 01.08.2018 року позивачем до позовної заяви не додані, та в обґрунтуванні позовних вимог позивач на них не посилається. Зі змісту наданої анкети-заяви вбачається, що там не вказано строку дії картки, та інших істотних умов, які є обов`язковими при укладенні кредитного договору, не вказано взагалі жодних відомостей про бажання отримання будь-якої кредитної чи іншої банківської картки та не вказано, яку саме картку було видано відповідачу. Зокрема, Верховний Суд у своїй постанові від 27.03.2020 року по справі № 703/3063/18 прийшов до висновку, що у зв`язку з ненаданням банком доказів видачі кредитної картки та розміру кредиту, суд позбавлений можливості перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу. Виписки Банку про те, що Відповідач користувалась платіжною карткою [NUMBER] будь-яким чином, здійснювала розрахунки, переказувала кошти на інші рахунки, поповнювала картку, суду також не надані. Крім того, з наданого суду розрахунку заборгованості неможливо встановити, коли відповідачу був наданий кредит, у якому розмірі. Оскільки виписки по особовому рахунку, відкритому на ім`я відповідача, позивач до позовної заяви не долучив, вказане позбавляє суд можливості належним чином перевірити видачу банком відповідачу кредитних коштів, користування відповідачем кредитними коштами та внесення відповідачем грошових коштів на погашення кредитної заборгованості. 18.06.2024 представником позивача було подано відповідь на відзив. Представник позивача вказує, що відповідно до пункту 3 Анкети-заяви від 01.08.2018 року підписанням договору боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та отримав їх примірники у мобільному додатку (затверджені Рішенням Правління ПАТ «Універсал Банк» Протокол №23 від 21.06.2018 р., які діяли на момент підписання Анкети-заяви). Також підтвердив, що вищевказані документи зрозумілі боржнику та не потребують додаткового тлумачення. Саме в Умовах, Тарифах, Паспорті споживчого кредиту записана процентна ставка, пеня, комісія (пункт Тарифи). Договір є обов`язковим для виконання. Відповідно до розділу "Порядок внесення змін до Договору" Умов та правил 7.1. сторони погодили наступний порядок внесення змін до Договору: 7.1.1. В частині розділів (положень) Умов і правил обслуговування в АТ " УНІВЕРСАЛ БАНК" при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, які містять елементи договору про споживче кредитування та/або договору банківського вкладу (депозиту), зміни вносяться за згодою Сторін. При цьому під згодою Сторін у даному пункті розуміється направлення Банком Клієнту за допомогою Мобільного додатку повідомлення (пропозиції) про зміни розділів (положень) Договору, які містять елементи договору про споживче кредитування, та акцепту Клієнтом зазначених змін. Акцепт змін Клієнтом може бути здійснено в один з таких способів: підписання відповідного документа (заяви/згоди) в Мобільному додатку; направлення текстового та /або голосового повідомлення за допомогою каналів зв`язку (месенджерів), продовження користування послугами Банку (в числі використання кредитного ліміту). У разі якщо Клієнт не погоджується із запропонованими змінами він має право розірвати цей Договір в односторонньому порядку, попередньо погасивши усю заборгованість за договором, без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання. Зміни до договору та/або Тарифів банку будуть застосовуватися та є погодженими (акцептованими) клієнтом, якщо протягом 2 календарних днів з моменту їх опублікування на сайті Банку, клієнт не повідомить банк про розірвання договору. Надання послуг і умови взаємодії між Банком та Клієнтом, які діяли до дати акцепту клієнтом зміненого Договору та/або Тарифів, вважаються зміненими і продовжують діяти в частині, що не суперечить змісту зміненого Договору та/або Тарифів. Боржник не звертався до банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватись карткою, а отже з ними погодився. Відповідно до п. 4.2.19. розділу 4 Умов і правил: на постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, ознайомлюватися із чинною редакцією Договору, що розташований за посиланням https://www.monobank.ua/terms та/або https://www.monobank.com.ua/terms та/ або в Мобільному додатку, з метою виконання умов Договору з урахуванням можливих змін до нього. Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір між АТ "Універсал Банк" та відповідачем , у т.ч. анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту, які були надані банком позичальнику через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису самого відповідача. Генерація ключової пари (особистого та відкритого ключів) здійснюється за допомогою смартфону клієнта, на якому встановлений мобільний додаток лише після ідентифікації клієнта з використанням смартфону клієнта. Згенерований особистий ключ клієнта захищається паролем та може бути розміщений у хмарному сховищі. Відкритий ключ розміщується в Анкеті-Заяві, яка підписується клієнтом. Перевірка ЕП та аутентифікація клієнта здійснюється з використанням програмно-технічних засобів банка. В разі негативного результату перевірки банк відмовляє клієнту в прийомі електронного документа. У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підписанням анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису (п. 6 Анкети-заяви). Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. На виконання ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування" та ст. 15 Закону України "Про захист прав споживачів" першим кроком при реєстрації у мобільному додатку "Monobank" є ознайомлення споживача з умовами надання банківських послуг, для чого Банк надає особі примірники Умов і правил обслуговування в АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" при надання банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, які містять посилання на паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту та тарифи. З метою підтвердження згоди споживача із умовами надання банківських послуг у момент реєстрації АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" генерує і відправляє на вказаний особою мобільний номер OTP-пароль. Фактом підтвердження згоди є введення споживачем у мобільному додатку "Monobank" OTP-паролю, який попередньо був надісланий Банком на зазначений номер. Відповідач повідомив про свою згоду з умовами надання банківських послуг, які надає АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" за Договором про надання банківських послуг "Monobank", у підтвердження чого у мобільному додатку. Відповідачем було введено OTP-пароль, який попередньо був надісланий на зазначений ним мобільний номер. Підпунктом 6.13 пункту 6 розділу І Умов встановлено, що з урахуванням ч. 3. ст. 631 ЦКУ сторони встановлюють, що умови цього Договору застосовуються до відносин між сторонами, що виникли до укладення Договору та стосуються надання клієнтом Банку підтверджень, погоджень, повідомлень, підписів з використанням клієнтом OTP-пароля. Сторони визнають, що усі надані клієнтом за допомогою OTP-паролю підтвердження, погодження, повідомлення, підписи до укладення цього Договору є дійсними та такими, що прирівнюються до документів (повідомлень, листів, заяв) підписаних клієнтом власноручним підписом та є невід`ємними частинами Договору. З огляду на наведене, у випадку коли особа не дає згоди з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку "Monobank" шляхом накладення електронного підпису, тоді застосунок "Monobank" не переходить на наступний етап входу у головне меню застосунку "Monobank". Проведення будь-яких операцій без такого підтвердження не є можливим. Тобто лише шляхом попереднього погодження з Умовами і правилами надання банківських послуг можливий вхід у головне меню застосунку "Monobank" та подальше проведення банківських операцій і у тому числі отримання кредиту. Без погодження у мобільному застосунку "monobank" з Умовами і правилами надання банківських послуг не є можливий вхід у головне меню застосунку "Monobank" жодна особа не може перейти далі у головне меню застосунку. Використання кредитних коштів підтверджується випискою, отже боржник намагається приховати фактичні обставини справи, що погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг у застосунку "monobank", бо інакше він не мав би взагалі технічної можливості користуватися додатком "monobank" жодним чином. Відповідно до позиції Верховного Суду, котра міститься у постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року по справі № 367/4970/13-ц, провадження № 61-19992 св заперечуючи розмір кредитної заборгованості, розрахований банком, боржник та його представник не надали до суду докази, які б спростовували як факт надання кредиту у розмірі, визначеним кредитним договором так і розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника. Згідно з позицією Верховного Суду, котра записана у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року по справі No 464/4985/15-ц, провадження No 61-43538св18, твердження заявника про те, що позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором є неспроможними, оскільки в матеріалах справи, серед інших письмових доказів, наявний розширений розрахунок заборгованості. Доказів, які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано. У позиції Верховного Суду у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року по справі 753/16745/15-ц, провадження No 61-40036св18, Верховним Судом було підтримано позицію суду апеляційної інстанції, про те що розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку кредитний ліміт Боржника складає 55 422.00 грн. Довідка про розмір встановленого кредитного ліміту додається. Відповідно до пункту 3 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг (додавалася до позову) підписанням договору боржник беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку збільшувати/зменшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку баланс складає (мінус) - 4 968.93 грн. Тобто заборгованість складає 60 390.93 грн. Ця заборгованість складається з повністю використаного Боржником кредитного ліміту у сумі 55 422.00 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить - (мінус) 4 968.93 грн. Овердрафт - (мінус) 4 968.93 грн. виник наступним чином. Якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами. У зв`язку з тим, що відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість. Процентна ставка (поточна) - Базова процентна ставка: 3,2% в місяць (38,4% річних) з 01.09.2020 року 3,1 % в місяць (37,2 %). Процентна ставка (прострочена) збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості): 6,4% у місяць (76,8% річних) з 01.09.2020 року 6,2 % у місяць ( 74,4%). Тобто у випадку коли боржник сплачує щомісячні платежі, то нараховується процентна ставка базова 3,2% в місяць (38,4% річних) з 01.09.2020 року 3,1 % в місяць (37,2 %). У випадку коли боржник не сплачує щомісячні платежі, тобто має вже прострочену заборгованість, тоді нараховується процента (прострочена) збільшена відсоткова ставка на місяць на суму загальної заборгованості 6,4% у місяць (76,8% річних) з 01.09.2020 року 6,2 % у місяць ( 74,4%). Відповідно до підпункту 5.22. пункту 2 розділу другого Умов у разі, кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому Банк надає кредит згідно з Договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з Тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього Договору. У зв`язку з тим, що Відповідач лише частково здійснював операції з поповнення своєї банківської карти, розмір яких був значно меншим за поточні витрати по картковому рахунку на власний розсуд, виникла заборгованість. Відповідно до виписки про рух коштів по картці всього за весь час користування карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 197 991.41 грн. За весь час користування карткою боржником було проведено витрат по картці на суму 258 382.34 грн. Отже, сума коштів, яка досі не була повернута Банку становить 60 390.93 грн. (258 382.34 грн. - 197 991.41 грн. = 60 390.93 грн.). Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Відповідач не була ознайомлена належним чином з умовами надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», оскільки на поданих банком документах відсутність підпис відповідача, у тому числі і електронний. У виписці за рахунком відповідача не вказані реквізити карти, за якою надана виписка. Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача, вона з ними не ознайомлювалася, та з ними не погоджувалася. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що 01.08.2024 року між АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та [PERSON] шляхом підписання Анкети-заяви, було укладено Договір про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Відповідно до анкети - заяви відповідач просить встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку. Відповідач беззастережно погодилася, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. А також, відповідач погодилася, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє її шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Відповідно до п. 6 анкети - заяви відповідач просить вважати наведений зразок її власноручного підпису або його аналогу ( в тому числі її електронний/електронно цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті їй у банку. Відповідач також засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, який буде використовуватися відповідачем для вчинення правочинів та платіжних операцій, визнає удосконалений електрони підпис аналогом власноручного підпису. Згідно п. 11 анкети - заяви усе листування щодо цього договору відповідач просить здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору. До Договору про надання банківських послуг банк надав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, а також копію паспорту споживчого кредиту, довідку про наявність рахунку вд 17.06.2024 року, довідку про розмір встановленого кредитного ліміту, виписку по рахунку за період з 01.08.2018 року по 17.11.2023 року. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 05.02.2024 року становить 60390,93 грн та складається із: загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 60390,93 грн; загального залишку заборгованості за відсотками - 0,00 грн; заборгованість за пенею - 0,00 грн; заборгованості за пенею та комісією 0, 00 грн. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених ч.2 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд при розгляді справи застосовує правовий зміст норм, які регулюють загальні умови, строки виконання зобов`язань учасниками цивільних правовідносин, правові наслідки їх порушень, зокрема, ст. 509, 525-527, 599, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України. Крім того, на дані правовідносини, поширюються положення про договір (ст. 626-629, 631 ЦК України). Згідно з ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Проте, доводи представників сторін, наведені із посиланням на практику судів апеляційних інстанцій різних областей України, та аналіз зазначених судових рішень не є обов`язковими для суду. Відповідно до ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Дійсно, враховуючи наведене, можна вважати, що споживач послуг банку лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Оскільки такі умови договорів приєднання розробляються АТ «Універсал Банк», як надавачем банківських послуг, відповідно, вони мають бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору та під час його виконання діють певні вимоги у визначеній редакції. На переконання суду, у вказаній справі цю умову в повній мірі дотримано позивачем, тому до правовідносин, що виникли між сторонами, застосовуються положення ст.634 ЦК України, з урахуванням наступного. Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. При цьому, за нормою ч.1 ст.1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У цій справі позивачем заявлено вимоги про погашення кредиту (його тіла), нарахованого з 01.07.2018 (дата першої видаткової операції за картковим рахунком відповідача відповідно до розрахунку заборгованості). Як вбачається з матеріалів справи, з часу укладення кредитного договору Умови обслуговування рахунків фізичної особи, якими регулюється надання послуг банку з приводу укладеного договору, змінювались, відповідно, мали були доведені до відповідача з огляду на Умови та особливості використання мобільного застосунку. З наданої позивачем виписки про рух коштів вбачається, що відповідач систематично користувався платіжною карткою, здійснював платежі, а у мобільному застосунку мав змогу ознайомитись із фінансовим станом рахунка, строками та розмірами платежів до сплати (з метою погашення кредитного ліміту) та зміною умов, невідкладно отримати виписку та переглянути тарифи, інші складові договору, укладеного між сторонами - в разі необхідності. Крім того, наданою анкетою-заявою із підписом споживача кредитних послуг підтверджено отримання тарифів, надання при її підписанні згоди банку на збільшення ліміту на розсуд банку, без додаткових розпоряджень, для погашення будь-яких інших його зобов`язань перед банком, що випливають з умов договору, як встановлено під час розгляду справи та за результатами дослідження письмових доказів. Так, у даній справі суд виходить з того, що договір, укладений в електронній формі, та такий, що становить різновид послуги через мобільний додаток, передбачає наявність у клієнта банку мобільного додатку до смартфону, який містить всі умови кредитування та дозволяє клієнтові мати у своєму розпорядженні всі відомості щодо розміру кредитного ліміту, відсотків, порядку їх нарахування та списання, виписки по рахунку тощо. Відповідачем користування мобільним за стосунком банку не спростовується, як і отримання карти monobank. Так, на відміну від звичайного договору, який укладається не з застосуванням електронної комерції, в даному випадку, з урахуванням дистанційного надання послуг клієнтам, інших Умов та правил не могло бути запропоновано. Тобто, специфіка цього різновиду договорів не властива для договорів у паперовому вигляді. Крім того, у заповненій анкеті-заяві відповідач висловив свою згоду саме на укладення такого договору з використанням мобільного додатку та доступу до електронних інформаційних ресурсів, задля чого отримав відповідний електронний ключ (вказаний у анкеті-заяві) та електронний підпис. Так, відповідач, як встановлено судом, зазначив у анкеті, що отриманий електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Також він підтвердив ознайомлення з довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, при цьому, підписання зазначеної довідки здійснене саме шляхом накладання електронного підпису в мобільному додатку під час активації Платіжної картки. Слід зважати на те, що відповідно до п.14 Положення про застосування електронного підпису та електронної печатки в банківській системі України затвердженого постановою Правління Національного банку України "Про затвердження Положення про застосування електронного підпису в банківській системі та електронної печатки в банківській системі України" від 20.12.2023 №172 використання удосконаленого електронного підпису, удосконаленої електронної печатки та простого електронного підпису здійснюється на підставі договору між банком і клієнтом, який укладається в письмовій формі (у вигляді паперового документа з власноручними підписами сторін або як електронний документ із кваліфікованим електронним підписом) після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму. До затвердження даного Положення діяла Постанова Правління НБУ від 14.08.2017 №78 (у редакції постанови Правління Національного банку України від 25.02.2019 №42), якою затверджено Положення про застосування електронного підпису та електронної печатки, яким було передбачено тотожні правила (п.14 розділу ІІ). Так, використання удосконаленого ЕП, удосконаленої електронної печатки та простого ЕП здійснюється на підставі договору між установою і клієнтом установи, який укладається в письмовій формі (у формі паперового документа з власноручними підписами сторін або як електронний документ із кваліфікованими ЕП сторін) після проведення ідентифікації та верифікації клієнта установи відповідно до вимог законодавства України у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму. Укладення окремого договору щодо використання кваліфікованого ЕП не вимагається. З огляду на викладене, договір та Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи з використанням електронного підпису є правомірними, та вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18. Відповідно, електронний договір є домовленістю двох або більше сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформленою в електронній формі (ст. 3 Закону України "Про електрону комерцію"). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (ч. 5 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію"). Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Так, у даній справі відповідач уклав договір саме з використанням мобільного додатку та, акцептувавши пропозицію банку, він, як позичальник, підтвердив, що ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті Кредитодавця і доступний в мобільному додатку на персональному прикладі відповідача. Ці правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статей 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. Електронний Договір та всі додаткові угоди до нього, підписані електронними підписами одноразовими ідентифікаторами, за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі, та мають таку саму юридичну силу для сторін, як документи, складені на паперових носіях та скріплені власноручними підписами сторін. Разом з цим, рух коштів по картці відповідача свідчить про те, що він був обізнаний про списання відсотків, позаяк зазначені відомості є у його вільному електронному доступі. Активне користування кредитною карткою з доступом до мобільного додатку не оспорюється відповідачем, доказів протилежного не надано, відповідно, свідчить про обізнаність щодо умов кредитування та правил користування послугою електронного банку. Тому під час розгляду справи суд дійшов висновку про те, що АТ «Універсал Банк» виконало свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 01.08.2018, відкривши на ім`я відповідача картковий рахунок, видавши платіжну картку із встановленим лімітом, який використовував позичальник протягом строку користування карткою. Суд враховує правові висновки, здійснені Верховним Судом у постанові від 16.09.2020 у справі №200/5647/18, пр.№ 61-9618св19. Так, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час розгляду справи), виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Таким чином, виписка по картковому рахунку з період з 01.08.2018 року по 17.11.2023 року, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися у сукупності з іншими доказами. Суд додатково наголошує, що користування мобільним застосунком дозволяло відповідачу, як клієнту банку, своєчасно відслідковувати як суму списаних відсотків, так і процентну ставку за користування кредитними коштами та, в разі незгоди із нарахуваннями, скерувати заяву про розірвання договору. Проте стороною відповідача не доведено, що відповідач висловлював заперечення з приводу процентної ставки, яка застосовувалась банком, натомість, боржник продовжував регулярно користуватись послугами банку, що свідчить про визнання ним суми заборгованості, зокрема, розміру процентів - на час їх списання з карткового рахунку. Визначальним в даному контексті, є й те положення, висвітлене у анкеті-заяві, за підписом відповідача, що він просить все листування щодо цього договору здійснювати з ним через мобільний додаток або інші дистанційні канали (п.11), про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє йому шляхом надіслання повідомлень в мобільний додаток (п. 3). При цьому, на переконання суду, враховуючи згоду клієнта банку на отримання повідомлень через мобільний застосунок, в повній мірі дотримані й положення ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування». Вказаною нормою врегульовано, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Суд додатково враховує, що вказана заява-анкета не містить строку користування карткою, повернення кредиту, але, як видно з розрахунку, фактично використані позичальником кошти в межах встановленого банком ліміту в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» відповідачем повернуті не були. Доводи сторони відповідача з приводу порушення банком положень ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» не знайшли свого підтвердження, адже в редакції на час укладення договору вказаний нормативно-правовий акт містив лише одну частину, якою передбачено, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування". З урахуванням наведених норм, та наданого позивачем розрахунку суд встановив, що станом на 05.02.2024 відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором про надання банківських послуг «Monobank» від 01.08.2018 належним чином не виконав, сума тіла кредиту, що підтверджена розрахунком та дорівнює 60390,93 грн підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Із врахуванням норми ч.2 ст.530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав в судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення заборгованості за тілом кредиту у визначеній вище сумі. Вимог про стягнення процентів, комісії або штрафів, грошових сум відповідно до ст.625 ЦК України позивач не пред`явив, а списання відсотків, які нараховувались протягом користування кредитними коштами відповідачу, внаслідок виходу позичальника з пільгового періоду та в межах узгодженої сторонами процентної ставки, саме за рахунок кредитного ліміту є правомірним. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За нормою ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved