Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою про встановлення факту належності документу, зазначивши, що він народився [INFO] . Оскільки, на сьогоднішній день він є внутрішньо перемішеною особою, тому в жовтні місяці 2023 р. він звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради з проханням провести реєстраційні дії стосовно його власності (гаража). Для подальшої фіксації факту зруйнованого/пошкодженого майна, яке знаходиться на окупованій території. На що отримав відповідь про те, що для проведення державної реєстрації набуття права власності на гараж [ADDRESS] до розгляду державного реєстратора було надано свідоцтво про право власності на нерухоме майно б/н, видане 16.12.2003 року Соледарською міською радою, зі змісту якого вбачається, що власником вказаного гаража є гр. [PERSON] , натомість заяву про державну реєстрацію прав з реєстраційним номером 57783015 від 31.10.2023р. було подано гр. [PERSON] . З урахуванням наведеного, державним реєстратором було встановлено невідповідність заявлених речових прав поданим документам. З урахуванням наведеного, державним реєстратором було встановлено суперечність між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно. Таким чином, вказані обставини позбавляють державного реєстратора можливості вчинити дії, спрямовані на проведення державної реєстрації речових прав на вказане вище нерухоме майно. Заявник вважає, що вказана помилка в написанні прізвища, була викликана різними варіантами перекладу з російської мови на українську мову. Зазначені розбіжності в документах позбавляють його можливості звернення до державного реєстратора прав на нерухоме майно департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Дніпропетровської області для реєстрації прав власності та фіксації факту зруйнованого/погодженого майна, яке знаходиться на окупованій території, у зв`язку з чим він вимушений звертатися до суду для встановлення юридичного факту. Заявник в судове засідання не з`явився, просила суд слухати справу у його відсутність, про що надав письмову заяву, вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник звернувся до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради із заявою про проведення реєстраційних дії стосовно його власності - гаражу [ADDRESS] , який належить йому на підставі свідоцтва про право власності від 16.12.2003 року, виданого Соледарською міською радою Донецької області, серія [NUMBER] . Однак у вказаному свідоцтві прізвище заявника зазначено як [PERSON] , у той час як вірним є [PERSON] , що підтверджується паспортом заявника, картою фізичної особи-платника податків. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів ,якщо; згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язуєтеся з наступнім вирішенням спору про право. Тому, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника є законними та обґрунтованими, тому повинні бути задоволені. Судові витрати по справі не відшкодовуються.

Outcome: approved