Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

16.04.2024 року до суду надійшла заява представника позивача - адвоката Соболівського Антона про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 757/11932/20-ц про вирішення питання щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, згідно вимог якої просить суд судові витрати [PERSON] , громадянки Республіки Білорусь, РНОКПП [NUMBER] , посвідка на постійне місце проживання [NUMBER], орган, що видав 8011, адреса місця реєстрації: [ADDRESS] по справі № 757/35378/23-ц, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 123 110 (сто двадцять три тисячі сто десять) гривень стягнути в рівних частках з [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , виданого Кодимським РВ УМВС України в Одеській області 15.05.2008, адреса місця проживання: [ADDRESS] та [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області 14 вересня 2011 року, адреса місця проживання: [ADDRESS] . Учасники розгляду у судове засідання не з`явилися, про час, дату, місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд у відсутність сторони позивача, вимоги підтримав та просив задовольнити. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За викладених обставин та відповідних тому норм процесуального законодавства суд приходить до висновку про розгляд заяви у відсутність нез`явившихся осіб, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 14.03.2024 у справі №757/35378/23-ц позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чижиков Олександр Олександрович про визнання договорів купівлі продажу недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , укладений 23.11.2022 між [PERSON] , посвідка на постійне місце проживання [NUMBER], орган що видав 8011, ІПН: [NUMBER] та [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] , виданого Кодимським РВ УМВС України в Одеській області 15.05.2008, ІПН: [NUMBER] , адреса місця проживання: [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чижиковим О.О. за реєстровим номером 13566 (індексний номер 65557871 від 23.11.2022 року, рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чижикова О.О.) Визнано недійсним договір купівлі-продажу машиномісця № 73 в підземному паркінгу, загальною площею 20,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] від 23.11.2022, укладений 23.11.2022 між [PERSON] , посвідка на постійне місце проживання [NUMBER], орган що видав 8011, ІПН: [NUMBER] та [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] , виданого Кодимським РВ УМВС України в Одеській області 15.05.2008, ІПН: [NUMBER] , адреса місця проживання: [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чижиковим О.О. за реєстровим номером 13567 (індексний номер 65558146 від 23.11.2022 року, рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чижикова О.О.) Витребувано з володіння [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області 14 вересня 2011 року, ІПН: [NUMBER] , адреса місця проживання: [ADDRESS] на користь [PERSON] , посвідка на постійне місце проживання [NUMBER], орган що видав 8011, ІПН: [NUMBER] квартиру, загальною площею 140,4 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Витребувано з володіння [PERSON] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області 14 вересня 2011 року, ІПН: [NUMBER] , адреса місця проживання: [ADDRESS] на користь [PERSON] , посвідка на постійне місце проживання [NUMBER], орган що видав 8011, ІПН: [NUMBER] машиномісце № [NUMBER] в підземному паркінгу, загальною площею 20,1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Стягнуто в рівних частинах з [PERSON] , [PERSON] судовий збір в розмірі 14 660 (чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят) гривень 80 копійок. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом па підставі поданих сторонами доказів договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Так, в поданій позовній заяві представник позивача вказував, що відповідно до ст. 137 ЦПК України та ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", орієнтовний розрахунок судових витрат, які Позивач очікує понести у зв`язку із розглядом цієї справи становить 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень. На останньому судовому засіданні адвокат Соболівський А.М. заявляв про намір стягнути з відповідачів судові витрати, понесені позивачем на правничу допомогу у цій справі та вказував, що докази понесених витрат будуть надані до суду у встановлені ЦПК України строки. З матеріалів справи вбачається, що копію рішення суду у цій справі представник позивача отримав на свою електронну адресу 08.04.2024, що підтверджується копією витягу з електронної адреси представника позивача, таким чином строк на подачу доказів про понесені судові витрати спливає 15.04.2024, а строк на подачу заяви про ухвалення додаткового рішення по справі спливає 18.04.2024, тому подана заява про ухвалення додаткового рішення по справі та долучені докази до неї, подані у строк встановлений процесуальним законодавством. Провівши остаточні розрахунки витраченого часу адвоката у представництві інтересів позивача у справі № 757/35378/23-ц, адвокатом було розраховано суму у розмірі 123 110 (сто двадцять три тисячі сто десять) гривень. Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Витрати, пов`язані із явкою до суду представника Позивача підлягають відшкодуванню оскільки, як випливає із статей 133 ЦПК України, вони включаються до складу судових витрат, а також цією статтею передбачено розподіл всіх судових витрат. Згідно зі статтею 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України). За таких умов вбачається, що позивач має право на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (у редакції 2004 року); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захистити себе у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Згідно частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. В параграфі 3 пункті 2 Договору про надання правової допомоги від 01.08.2023, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] передбачено, що Клієнт оплачує Адвокату гонорар за надання правової допомоги в національній валюті України - гривні, що еквівалентний сумі 100,00 (сто) доларів США (за курсом продажу доларів США у АТ «Приват Банк» на день оплати) за кожен виїзд та участь Адвоката у судових засіданнях в інтересах Клієнта, шляхом сплати виставлених Адвокатом рахунків за правову допомогу. В параграфі 3 пункті 3 Договору про надання правової допомоги від 01.08.2023, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] передбачено, що Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар за надання правової допомоги у розмірі, що еквівалентний сумі 100 (сто) доларів США (за курсом продажу доларів США у АТ «Приват Банк» на день оплати) за 1 (одну) годину витраченого адвокатом часу на виконання цього Договору, шляхом сплати виставлених Адвокатом рахунків за правову допомогу. Так, адвокат у своїй заяві вказує, що понесені судові витрати складаються із наступних дій: аналіз матеріалів справи, підготовка проекту позовної заяви про витребування майна (квартири та парко місця) з чужого незаконного володіння разом з додатками до неї та супровідного пакету документів для сторін; виїзд адвоката в суд для подання позову про витребування майна (№757/35378/23-ц); виїзд адвоката в суд справа у судді Ільєвої №757/35378/23-ц. (відкриття провадження у справі); виїзд адвоката в судове засідання у судді Ільєвої справа №757/35378/23-ц. за позовом про витребування майна; підготовка відповіді на відзив [PERSON] та клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи по справі № 757/35378/23-ц; підготовка клопотання про приєднання доказів (висновку експерта) до матеріалів справи № 757/35378/23-ц; виїзд адвоката в судове засідання у судді Ільєвої справа №757/35378/23-ц. за позовом про витребування майна; підготовка та подача скарги в Антирейдерську комісію Міністерства юстиції України на дії державного реєстратора в межах захисту прав власника майна по справі № 757/35378/23-ц; підготовка та подача клопотання про витребування доказів за новими правочинами [PERSON] щодо спірного майна по справі № 757/35378/23-ц; підготовка та подача клопотання про забезпечення позову по справі № 757/35378/23-ц; Виїзд адвоката в судове засідання по справі № 757/35378/23-ц; підготовка та подача клопотання про приєднання доказів по справі № 757/35378/23-ц (Копія Наказу МЮУ «Про задоволення скарги»); виїзд адвоката в судове засідання по справі № 757/35378/23-ц. Так, провівши аналіз вчинених дій адвокатом в рамках справи, суд не в повній мірі погоджується з такими, а саме в частині зазначення адвокатом виїзду до суду 20.09.2023 року (відкриття провадження), тоді як провадження у справі було відкрито 25.09.2023, без участі сторін та в матеріалах справи відсутні будь-які підтверджуючі дані на вчинення вказаної дії, а відтак в даній частині слід відмовити у задоволенні стягнення понесених витрат. З матеріалів справи вбачається, що станом на 15.04.2024 позивачем за договором про надання правової допомоги від 01.08.2023 у справі № 757/35378/23-ц понесені наступні витрати: Відповідно до Акту прийому-передачі № 1 наданих послуг правничої (правової) допомоги вбачається, що позивачем на рахунок адвоката має бути сплачено 123 110 (сто двадцять три тисячі сто десять) гривень, без урахування ПДВ. На виконання взятих на себе зобов`язань за договором про надання правової допомоги від 01.08.2023 позивачем на рахунок адвоката за надання послуг правової (правничої) допомоги було сплачено наступні платежі: 01.08.2023 - 77180.00 гривень, частина з яких за представництво інтересів позивача у справі № 757/35378/23-ц. 19.02.2024 - 90039.00 гривень, частина з яких за представництво інтересів позивача у справі № 757/35378/23-ц. 08.04.2024 - 45103.00 гривень, за представництво інтересів позивача у справі № 757/35378/23-ц. Так, всього за період з 24.07.2023 по 14.03.2024: 3200 (три тисячі двісті) доларів США, без урахування ПДВ, що складаються з: - 100 доларів США * 37.45 за курсом продажу долара США в Приватбанк станом на 31.07.2023) - 2000 доларів США * 38.20 за курсом продажу долара США в Приватбанк станом на 25.01.2024) - 1000 доларів США * 39.22 за курсом продажу долара США в Приватбанк станом на 08.04.2024) = 3745 + 76 400 + 39 220 = 119365 (сто дев`ятнадцять тисяч триста шістдесят п`ять) гривень, без ПДВ. Частинами першою та другою статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (пункт 131 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19). Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 у справі № 904/4507/18. Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22). Відповідно до ч.1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви та стягнення судових витрат у розмірі 119365 (сто дев`ятнадцять тисяч триста шістдесят п`ять) гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial