Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

25.06.2024 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заяву мотивував тим, що 15 жовтня 1996 року був складений та посвідчений завідуючою Восьмої дніпропетровською державною нотаріальною конторою договір дарування, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] подарували заявнику квартиру [ADDRESS] , яку він прийняв у дар. Однак у зазначеному договорі дарування було помилково зазначено прізвище обдарованого, а саме вказано [PERSON] , замість вірного [PERSON] . Таким чином допущені при перекладі прізвища з російської мови на українську мову розбіжності, не дають можливості розпоряджатися належним заявнику майном, тому заявник вимушений звернутися до суду з відповідною заявою про встановлення факту належності договору дарування від 15.10.1996 року. Ухвалою судді від 27.06.2024 року відкрито провадження у справі. Заявник [PERSON] до суду надав заяву про слухання справи без його участі та просив задовольнити заяву. Заінтересована особа у судове засідання не з`явились, про дату розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно договору дарування від 15 жовтня 1996 року квартира за адресою: : [ADDRESS] , подарована заявнику [PERSON] . У зазначеному правовстановлюючому документі прізвище заявника [PERSON] вказано як « [PERSON] », а відповідно даних паспорта він є « [PERSON] ». Факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу договору дарування від 15.10.1996 року, підтверджується: копією паспорта серії [NUMBER] , копією довідки про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків [NUMBER] (а.с.13-19). Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорт. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Також згідно п. 12 вищевказаної Постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви у повному обсязі. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved