Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

У січні 2024 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог вказала, що вона, [PERSON] , та [PERSON] згідно рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі 207/1768/13-ц від 31.05.2013 року розірвали шлюб. Від шлюбу мають спільного сина [PERSON] [INFO] . Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 207/2278/13-ц від 13.06.2013 року, Відповідачу призначено стягнення аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 травня 2013 року до досягнення дитини повноліття. Постановою Дніпровського апеляційного суду по справі № 207/3154/22 від 28.11.2023 року Відповідач позбавлений батьківських прав. В 2023 році [PERSON] закінчив школу та вступив до наступних навчальних закладів: Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, міжнародно-правовий факультет, спеціальність 081 «Право» та Одеський національний університет імені І.І. Мечникова, факультет міжнародних відносин, політології та соціології, спеціальність 292 «Міжнародні економічні відносини». Вважає, що Позивач має змогу приймати участь у додаткових витратах на навчання. Орієнтовний термін навчання у Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого 01.09.2023-17.08.2027рр. Вартість навчання з договором № 7/18 від 17.08.2023 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, становить 126800 грн., тобто 31700 за навчальний рік, всього 4 платежі за навчальний період. Орієнтовний термін навчання у Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова (заочна форма навчання) 01.09.2023-30.06.2028. Вартість навчання з договором № 292-2-012 від 01.09.2023 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців становить 104990 грн., тобто 20998 грн. за навчальний рік, всього 5 платежів за навчальний період. Також позивачка просить суд врахувати комісію банку в розмірі 1% від суми оплати за сплату платежу. Станом на дату звернення до суду позивачка вже сплатила перший семестр навчання в Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого в сумі 16008,5 грн. та за перший семестр у Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова в загальній; сумі 10553,49 грн., що підтверджується банківськими квитанціями. Загальна сума вже сплачених коштів складає 26562 грн. Представник відповідача [PERSON] у наданому суду відзиві просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обгрунтування своєї позиції він зазначив, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 28.11.2023 року по справі №207/3154/22 рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області було скасовано та задоволено позовні вимоги про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його сина [PERSON] . Зазначає, що [PERSON] вже виповнилось 18 років і він відповідно вже не є дитиною. Відповідач на даний момент не може надавати матеріальну допомогу, оскільки в вересні 2022 року щоб убезпечити своїх 2 неповнолітніх доньок від впливу війни та забезпечити своїй родині безпечне та спокійне життя, відповідач разом із сім`єю виїхав за кордон. На даний момент відповідач, на піклуванні та забезпеченні якого перебувають дві доньки, знаходиться під колективним захистом Норвегії та є тимчасового переміщеною особою, що існує виключно на гуманітарну допомогу іншої країни. Грошова допомога, що виплачується відповідачу є доволі невеликою та в два рази менша ніж мінімальна заробітна плата некваліфікованих найменш оплачуваних професій. Як особа, що знаходиться під громадянським захистом, відповідач не має роботи ніякого іншого джерела фінансування, окрім грошової допомоги держави Норвегія, отже відповідач не має можливості надати матеріальну допомогу [PERSON] . Позивачка [PERSON] надала відповідь на відзив та зазначила, що не погоджується з обставинами викладеними у відзиві, та наполягає на задоволенні позовних вимог. Просить стягнути з відповідача 50% від вже сплачених коштів до настання повноліття [PERSON] , 13281 грн. та 50% від вартості 2 семестру навчання, 13281 грн. Тобто 26562 грн. за перший навчальний рік [PERSON]. В подальшому, при умові продовження навчання [PERSON], до завершення навчання прошу суд призначити Відповідачу сплату за додаткові витрати на дитину в розмірі 50% від вартості навчання в сумі - 13253,75 грн. кожні пів року починаючи з 2024 року - до 10 серпня 2024, 2025 та 2026 року - 13281 грн. та до 10 грудня 2024,2025, та 2026 року - 13281 грн., а також 10553,49 грн. з 1 по 15 серпня 2027 рік за останній рік навчання у Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова. Також, додатково просить суд стягнути одноразово 50% від вже понесених нею витрат на лікування [PERSON], загальною сумою на 3383,39 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала поданий позов. Позивачкою обгрунтовано позовні вимоги щодо стягнення додаткових витрат навчанням сина з оплатою на договірній основі, а також його лікуванням, на яке вона витратила 3383 грн. 39 коп. В судовому засіданні позивачка повідомила, що на даний час разом із сином знаходиться у Німеччині як особа під тимчасовим захистом, не працює, отримує допомогу від уряду Німеччини. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , та [PERSON] згідно рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі 207/1768/13-ц від 31.05.2013 року розірвали шлюб (арк. с. 9). Від шлюбу мають спільного сина [PERSON] [INFO] (арк. с. 7). Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 207/2278/13-ц від 13.06.2013 року, Відповідачу призначено стягнення аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 17 травня 2013 року до досягнення дитини повноліття (арк. с. 10). Постановою Дніпровського апеляційного суду по справі № 207/3154/22 від 28.11.2023 року Відповідач позбавлений батьківських прав (арк. с. 11). В 2023 році [PERSON] закінчив школу та вступив до наступних навчальних закладів: Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, міжнародно-правовий факультет, спеціальність 081 «Право» (арк. с. 21-22) та Одеський національний університет імені І.І. Мечникова, факультет міжнародних відносин, політології та соціології, спеціальність 292 «Міжнародні економічні відносини» (арк. с. 23-24). Вважає, що Позивач має змогу приймати участь у додаткових витратах на навчання. Орієнтовний термін навчання у Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого 01.09.2023-17.08.2027рр. Вартість навчання з договором № 7/18 від 17.08.2023 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців, становить 126800 грн., тобто 31700 за навчальний рік, всього 4 платежі за навчальний період. Орієнтовний термін навчання у Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова (заочна форма навчання) 01.09.2023-30.06.2028. Вартість навчання з договором № 292-2-012 від 01.09.2023 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців становить 104990 грн., тобто 20998 грн. за навчальний рік, всього 5 платежів за навчальний період. Також позивачка просить суд врахувати комісію банку в розмірі 1% від суми оплати за сплату платежу. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі . Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі №6-1296цс15 . Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно ст. 198, ст. 199 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Діючим Сімейним кодексом України не передбачено стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини. Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Outcome: dismissed