Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

02 травня 2024 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якому просить суд стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\\3 частини із всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, а вона сама не має матеріальної змоги забезпечити дітей всім необхідним. Матеріальної допомоги на забезпечення дітей відповідач добровільно не надає, участі в вихованні спільних дітей не приймає. Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 травня 2024 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. 03 травня 2024 року судом отримано інформацію щодо місця реєстрації відповідача [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 07 травня 2024 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. Розгляд справи призначено на 03 червня 2024 року. Судове засідання, призначене на 03 червня 2024 року не відбулося у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання. Наступне судове засідання судом призначено на 27 червня 2024 року. 25 червня 2024 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Струць Т.І. надійшла заява про відкладення судового розгляду справи, призначеного на 27 червня 2024 року через неотримання відповідачем копії позовної заяви. Судовий розгляд у справі відкладено на 05 липня 2024 року. 04 липня 2024 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Струць Т.І. надійшла заява про відкладення судового розгляду справи, призначеного на 05 липня 2024 року через не закінчення строку на подання відзиву. Судовий розгляд у справі відкладено на 16 липня 2024 року. В судове засідання сторони не з`явилися. Від позивача на адресу суду 28 червня 2024 року надійшла заява, в якій остання просить розглядати справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує щодо заочного розгляду справи. В судове засідання 16 липня 2024 року відповідач та його представник не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника відповідача адвоката Струць Т.І. 15 липня 2й024 року на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її участі у іншому суді. Відповдіно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з вимогами п.п.1,2 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) ч.4 ст. 223 ЦПК України. Приймаючи до уваги те, що предствник позивача втретє звернулася до суду з клопотанням про відкладення судового разгляди, не подала до суду доказів поважності причин його відкладення, суд вважає за доцільне розглянути справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Клопотання представника відповідача про відкладення судового розгляду, подане втретє, суд розцінює як навмисне затягування останньою судового розгляду у справі. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 10 листопада 2021 року сторони зареєстрували шлюб між собою. Від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей - донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які як внутрішньо переміщені особи зареєстровані за однією адресою з позивачем, яка в свою чергу, відмінна від реєстрації відповідача у справі. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Так статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України) . Водночас, відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як закріплено в ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відзив на позовну заяву та докази, які б спростовували викладені в позові обставини відповідач суду не надав. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу)\~ щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 1111,20 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved