Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

09 квітня 2024 року [PERSON] звернувся з позовом до Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради про захист прав споживача. Позиція позивача Позивач посилається на те, що він є учасником бойових дій і має право на знижку 75 відсотків за користування комунальними послугами. Позивач зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] , є співвласником цієї квартири і споживачем комунальних послуг, які надаються відповідачем за цією адресою. Відповідачем нарахована заборгованість за комунальними послугами за адресою проживання позивача за період з липня 2012 року по листопад 2020 року у розмірі 31\~390 грн 48 коп. 03 квітня 2017 року відповідачем був складений акт про те, що у квартирі проживають троє осіб (позивач, його дружина та дитина). Такі висновки працівника водоканалу, який склав зазначений акт, є незаконними та побудованими на припущеннях. Насправді під час відвідування працівника водоканалу у позивача в гостях були дружина та дочка, але вони у квартирі не зареєстровані та не проживають з липня 2016 року по теперішній час. Внаслідок нарахування відповідачем заборгованості за надані послуги у розмірі 31\~390 грн 48 коп позивач був обурений та ображений, відчував сильне хвилювання, був змушений шукати правової допомоги та витрачати на це багато особистого часу. Розмір спричиненої йому моральної шкоди позивач оцінює у 3000 грн. Позивач просить захистити своє порушене право як споживача таким чином: -визнати незаконним та скасувати акт № 1076 від 03 квітня 2017 року про проживання трьох осіб у квартирі [ADDRESS] , -визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 31\~390 грн 48 коп за період з липня 2012 року по листопад 2020 року та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості за період з липня 2012 року та по дату ухвалення рішення суду із розрахунку проживання у квартирі однієї особи пільговика з 75-відсотковою знижкою плати за користування комунальними послугами як учасника бойових дій, -вирішити питання щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 3000 грн. Заперечення відповідача Згідно поданого відзиву представник КП «Павлоградводоканал» позовні вимоги не визнає, посилаючись на таке: -акт № 1076 складений 03 квітня 2017 року та власноручно підписаний позивачем, тому перебіг трирічного строку позовної давності для звернення з позовом про його скасування почався з 04 квітня 2017 року, -за адресою [ADDRESS] лічильник холодної води не встановлений. За відсутності лічильника нарахування проводяться згідно затверджених Виконавчим комітетом Павлоградської міської ради нормативів питного водопостачання та норм питного водоспоживання для населення міста Павлограда з урахуванням числа осіб, які користуються послугою, -за адресою [ADDRESS] контролерами КП «Павлоградводоканал» був складений акт № 1076 від 03 квітня 2017 року, в якому зазначено зі слів споживача про фактичне проживання у квартирі трьох споживачів. Акт № 1076 підписаний позивачем, отже з 03 квітня 2017 року нарахування за послуги проводились на трьох споживачів, -ніяких відомостей про зміну кількості споживачів з дати складання акту від власника житла (позивача) до КП «Павлоградводоканал» не надходило, -позивач зазначає період, за який просить провести перерахунок без зазначення конкретної дати (дня місяця), отже період перерахунку не зрозумілий, також вказаний позивачем період перерахунку виходить за межі трирічного строку позовної давності, -позивачем не надано доказів на підтвердження наявності моральної шкоди. Фактичні обставини, встановлені судом За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] належить на праві приватної власності 1/3 частка квартири за адресою [ADDRESS] на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2020 року у справі № 185/8982/19. (а.с.17) Державна реєстрація права власності здійснена 02 липня 2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2114013712124. Згідно з відміткою у паспорті [PERSON] його місце проживання зареєстроване за адресою [ADDRESS] , починаючи з 28 липня 2011 року. (а.с.22-24) Довідкою про реєстрацію та склад сім`ї № 1675 від 16 лютого 2023 року підтверджується, що позивач зареєстрований один за адресою [ADDRESS] . (а.с.13) Посвідченням серії [NUMBER] , виданим 10 серпня 2015 року, підтверджується, що [PERSON] має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій. (а.с.11) 01 червня 2020 року [PERSON] звернувся з заявою до КП «Павлоградводоканал», за змістом якої просив надати копію акту, на підставі якого працівники водоканалу вважають, що з ним проживають двоє людей. (а.с.21) На цю заяву КП «Павлоградводоканал» із супровідним листом від 10 червня 2020 року № 1365 надано копію акту фактичного проживання та копію листа КП «Павлоградводоканал» від 26 квітня 2017 року № 884. (а.с.4) Акт № 1076 складений 03 квітня 2017 року контролером водоканалу, в акті вказано, що за адресою [ADDRESS] фактично проживають троє осіб (власник, дружина та дитина). В акті є підпис у графі «Абонент» без зазначення прізвища. (а.с.5) У листі № 884 від 26 квітня 2017 року КП «Павлоградводоканал» зазначає, що за адресою [ADDRESS] виявлено проживання трьох мешканців та рекомендує вирішити питання щодо нарахування оплати за надані послуги та терміново встановити прилад обліку води. (а.с.5) 07 грудня 2020 року КП «Павлоградводоканал» у відповідь на звернення [PERSON] надав виписку з особистого рахунку 1-1034130 з інформацією про помісячне нарахування заборгованості за послуги водопостачання та відведення за адресою [ADDRESS] . (а.с.6-8) Отже позивач дізнався про нарахування заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення на трьох осіб у грудні 2020 року, коли отримав виписку з особистого рахунку. Норми права, які застосував суд За змістом частини 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивач довідався про порушення свого права працівниками КП «Павлоградводоканал» у грудні 2020 року, коли отримав відповіді на свої звернення стосовно порядку та розміру нарахування заборгованості за послуги водопостачання та відведення, а саме, що заборгованість нарахована на трьох споживачів на підставі акту про фактичне проживання № 1076 від 03 квітня 2017 року. Тому перебіг позовної давності розпочався з 07 грудня 2020 року, тобто з дати надання позивачу інформації щодо нарахування заборгованості, яка зазначена у супровідному листі КП «Павлоградводоканал». (а.с.6) Постановою Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року № 1236, з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2023 року на території України було встановлено карантин. Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк загальної позовної давності, визначений статтею 257 ЦК України, продовжується на строк дії такого карантину. Отже строк позовної давності, який розпочався з 07 грудня 2020 року, був продовжений на період з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2023 року. Крім того згідно з пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Тому загальний строк позовної давності, визначений статтею 257 Цивільного кодексу України, позивачем не пропущений. Позивач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються КП «Павлоградводоканал», відносини між сторонами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ст. 9, 12 зазначеного Закону, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Споживач здійснює оплату тільки за фактично спожиті ним комунальні послуги. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. Як зазначає відповідач у відзиві, за адресою проживання споживача [PERSON] за відсутності лічильника води нараховувалася оплата за надані послуги відповідно до кількості фактично проживаючих за цією адресою осіб, яка була визначена на підставі акту, складеного працівниками водоканалу за участю споживача. Оплата за надані послуги відповідно до кількості споживачів (трьох осіб) нараховувалася починаючи з 03 квітня 2017 року. Відповідно до пункту 11 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати виконавців комунальних послуг про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги має право у разі укладення індивідуального договору або індивідуального договору з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем отримувати інформацію від споживача про зміну фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором. Отже порядок отримання виконавцем комунальної послуги інформації щодо фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача, має бути визначений договором. Сторонами не заперечується факт споживання [PERSON] послуг з водопостачання та водовідведення, які надаються КП «Павлоградводоканал». Проте жодна зі сторін не надала суду копію укладеного між [PERSON] та КП «Павлоградводоканал» договору про надання відповідної комунальної послуги. Працівниками водоканалу складений акт № 1076 від 04 квітня 2017 року про те, що по [ADDRESS] фактично проживає троє осіб: власник, дружина та дитина. (а.с.5) При цьому відповідач не вказав, яким нормативним актом передбачено складання такого документу, яким вимогам має відповідати його зміст. Текст акту № 1076 від 04 квітня 2017 року не містить вказівки на те, чи постійно проживають власник квартири, його дружина та дитина за зазначеною адресою. Відповідачем не спростовано твердження [PERSON] про те, що на момент складання акта дружина та дитина знаходились у нього в гостях, а не проживали постійно разом з ним за адресою його реєстрації. Тому акт № 1076 від 04 квітня 2017 року не є належним доказом правомірності дій КП «Павлоградводоканал» щодо нарахування оплати за надані послуги водопостачання та водовідведення починаючи з 03 квітня 2017 року на трьох споживачів. На спростування інформації, викладеної в акті № 1076 від 04 квітня 2017 року, позивачем наданий акт від 19 лютого 2024 року затверджений директором ТОВ «ТПК Промліфтсервіс 4», складений за участю сусідів, згідно якого [PERSON] та [PERSON] з 2017 року не мешкають за адресою [ADDRESS] . (а.с.14) Отже відповідачем з 03 квітня 2017 року здійснювалося нарахування оплати за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою реєстрації позивача, виходячи з факту проживання за цією адресою трьох осіб (позивача, його дружини та дитини), який не підтверджується належними доказами. . Тому суд вважає за можливе захистити порушене право позивача шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою [ADDRESS] , виходячи із розрахунку проживання у квартирі однієї особи [PERSON] , який має право на 75-відсоткову знижку плати за користування комунальними послугами як учасник бойових дій, за період з 03 квітня 2017 року по дату ухвалення рішення суду. Такий спосіб захисту є ефективним, не суперечить закону і призведе до реального поновлення порушеного права [PERSON] , як споживача комунальних послуг. Правовідносини між сторонами врегульовані Законом України «Про захист прав споживачів», Цивільним кодексом України. За змістом статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~ \~ Способом\~захисту цивільних\~прав та\~інтересів може\~бути зокрема\~ відшкодування моральної (немайнової) шкоди. За змістом статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 01 вересня 2020 року у справі 216/3521/16-ц, виходячи з положень статей\~16\~і\~23 ЦК України\~та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Отже сам факт порушення прав особи є підставою для відшкодування моральної шкоди. Статті 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у чинній редакції прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. На підставі досліджених матеріалів справи суд вважає доведеним факт спричинення позивачу моральної шкоди внаслідок порушення його прав споживача, однак розмір моральної шкоди, заявленої позивачем до відшкодування, є завищеним, зважаючи на відсутність негативних наслідків порушення його прав. З урахуванням всіх обставин справи слід стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 2000 грн. Розподіл судових витрат Як передбачено частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з частиною 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються\~від сплати\~судового збору\~за позовами,\~що пов`язані\~з порушенням\~їх прав. У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірі, передбаченому пунктом 1.2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial