Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

03.04.2024 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №45184-03/2023 від 28.03.2023 в розмірі 27300 грн та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.03.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі - ТОВ «ФК «Інвеструм») та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту № 45184-03/2023 (далі кредитний договір), відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 7000 грн, строк кредитування 25 днів, процентна ставка 2,5 % в день, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надав відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач не здійснював оплат в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, порушив умови кредитного договору, в добровільному порядку не погашає, у зв`язку з чим станом на 29.02.2024 загальний розмір заборгованості за кредитом складає 27300 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце його проведення. Позивач разом із позовною заявою просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, а також висловлено згоду на ухвалення заочного судового рішення, за наявності для того передбачених законодавством підстав. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, реєстрами вихідної кореспонденції Вишгородського районного суду Київської області, трекінгами поштових відправлень із офіційного сайту Укрпошти, оголошенням про виклик до суду на офіційному сайті Вишгородського районного суду Київської області, подала до суду заяву, у якій просила проводити розгляд справи без її участі, визнала позовні вимоги частково, а саме в частині тіла кредиту в розмірі 7000 грн, відсотків за користування кредитом в розмірі 4375 грн з урахуванням вже сплаченої суми за кредитом в розмірі 3000 грн, докази сплати додала до вказаної заяви. Також просила суд врахувати поважність пропуску строку оплати за кредитом у зв`язку із тяжкою хворобою, докази якої також додала до заяви. (а.с. 46-48, 53-66) Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 16.04.2024 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, а також встановлено відповідачу подати відзив на позовну заяву у відповідності до статті 274 ЦПК України. Відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до інформації про підтверджене зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 31) Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що всі сторони по справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, зважаючи на наявність клопотання сторони позивача та відповідача про розгляд справи за їх відсутності, а також враховуючи відсутність клопотань відповідача про відкладення судового розгляду, суд приходить до висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності сторін по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне. Відповідно до договір про\~надання фінансового\~кредиту №\~45184-03/2023 від 28.03.2023, який укладено між ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем [PERSON] , та паспорту споживчого кредиту, ТОВ «ФК «Інвеструм» надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 7000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.. Відповідно до договору строк кредитування становить 25 днів, процентна ставка 2,5 % в день. Згідно п.2.5 договору при надходженні до кредитора коштів для виконання зобов`язань боржника, кредитор направляє такі кошти на погашення заборгованості в наступній послідовності: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом, у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом, у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору. (а.с. 5-8) Із розрахунку заборгованості за кредитним договором №45184-03/2023 від 28.03.2023 вбачається, що станом на 29.02.2024 заборгованість відповідача за кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 27300 грн, з яких заборгованість за основною сумою боргу 7000 грн, заборгованість за відсотками 20300 грн. (а.с. 12) Згідно договору факторингу №24102023 від 26.09.2023 який укладено між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФК «Інвеструм», останньому за плату передано право вимоги до боржників, в тому числі до відповідача в сумі 27300 грн. Відповідно до п. 1.1 вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Інвеструм» за плату, а ТОВ «ФК «Інвеструм» відступити ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за користування кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ «ФК «Інвеструм». Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору факторингу. (а.с. 9-11) Як вбачається з витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №24102023 від 26.09.2023 року, від ТОВ «ФК «Інвеструм» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за договором позики №45184-03/2023, загальна сума заборгованості 27300 грн., в тому числі: 7000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 20300 грн. заборгованість за відсотками. (а.с. 13) Відповідно до квитанції Ощадбанку від 26.05.2024, відповідачем на рахунок позивача було сплачено 1500 грн в рахунок погашення заборгованості згідно Договору №45184-03/2023 від 28.03.2023. (а.с. 59) Згідно квитанції ТОВ «Свіфт Гарант» №3733010000365749 від 27.06.2024, відповідачем на рахунок позивача було сплачено 1500 грн в рахунок погашення заборгованості згідно Договору №45184-03/2023 від 28.03.2023. (а.с. 60) Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положенням ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Зазначені висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, від 04.07.2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15.03.2023 року по справі № 300/438/18. У постанові Верховного Суду від 27.07.2021 року за №910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Оцінивши докази суд дійшов наступних висновків. Підписавши кредитний договір відповідач [PERSON] добровільно погодилася на умови договору, за якими вона отримує від позикодавця грошові кошти та зобов`язується їх повернути у такій самій сумі, а також сплатити проценти від суми позики. Вказаний правочин у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним. На підставі вищевказаного кредитного договору відповідачу було видано грошові кошти на банківський картковий рахунок № [NUMBER] , зазначений у договорі. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання з повернення заборгованості за тілом кредиту не виконала, у зв`язку з чим станом на 29.02.2024 утворилася заборгованість в сумі 7000 грн за тілом кредиту, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача тіла кредиту. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за кредитним договором, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до умов кредитного договору №45184-03/2023 від 28.03.2023 укладеного між первісним кредитором ТОВ «ФК «Інвеструм» та відповідачем [PERSON] , останній надано кредит в розмірі 7000 грн строком на 25 днів, тобто до 21.04.2023. За користування кредитом клієнт сплачує 2.5% (процентів) на добу. Згідно п. 3.3.3. договору передбачено, що клієнт має право відстрочити виконання зобов`язання, сплативши для цього проценти у відповідних розмірах. В матеріалах справи відсутні докази відстрочення відповідачем виконання зобов`язання перед первісним кредитором. Відтак, ТОВ «ФК «Інвеструм» мало право на стягнення процентів за користування кредитними коштами за 25 днів з 28.03.2023 по 21.04.2023 в розмірі 4375 грн. Залишок за тілом кредиту 7000 грн х 2.5% = 175 грн. 175 грн х 25 днів = 4375 грн. Звертаючись до суду із позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не заявляло вимоги про застосування судом ст. 625 Цивільного кодексу України. Враховуючи вищевикладене, нарахування та стягнення процентів за користування кредитом з [PERSON] поза визначеними договором строками суперечить вимогам Цивільного Кодексу України та висновкам Верховного Суду. Беручи до уваги часткову сплату відповідачем на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 3000 грн, враховуючи умови кредитного договору (п.2.5) суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягала стягненню заборгованість за кредитним договором №45184-03/2023 від 28.03.2023 у розмірі 8375 грн, з яких: 4000 грн заборгованість за основною сумою боргу (тілом кредиту) (за вирахуванням сплаченої відповідачем суми), 4375 грн заборгованість за відстоками. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжної інструкції №61556 від 05.03.2024 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3028 грн. Оскільки суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, понесені позивачем, слід стягнути з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до позовних вимог про стягнення позивач просив стягнути з відповідача 27300 грн, судом задоволено частково в сумі 8375 грн, що складає 30,68% від суми позовних вимог (8375 (задоволені позовні вимоги) х 100% : 27300 (заявлені позовні вимоги) = 30,68% (процент задоволених позовних вимог), а відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 928,99 грн, іншу частину витрат на сплату судового збору покласти на позивача.

Outcome: partial