Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Печінка П.В. звернувся до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки і піклування Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області та просить позбавити батьківських прав відповідача по відношенні до її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб від якого у них [INFO] народився син - [PERSON] , а [INFO] - дочка [PERSON] . Після народження дітей відповідачка залишивши дітей на піклування своїй матері [PERSON] ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків, без поважних причин припинила піклуватись про дітей та приймати участь у їх вихованні. На початку 2012 року [PERSON] , в інтересах малолітнього внука звернулась до суду і рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 05.03.2012 року відповідачка [PERSON] позбавлена батьківських прав щодо свого сина [PERSON] . У вересні 2015 року відповідачка залишила свою малолітню дочку [PERSON] в продуктовому магазині міста Копичинці та зникла у невідомому напрямку, родичі відповідачки відмовились опікуватись дитиною унаслідок чого, службою у справах дітей Гусятинської райдержадміністрації, малолітня [PERSON] була влаштована у Гримайлівську санаторну школу-інтернат І-ІІІ ступенів Тернопільської обласної ради. Оскільки відповідачка ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків, припинила піклуватись про свою дочку та приймати участь у її вихованні орган опіки та піклування Гусятинської РДА звертався до суду про позбавлення [PERSON] батьківських прав і щодо малолітньої дочки [PERSON] . Проте, ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 10.11.2016 року позовна заява була залишена без розгляду. Позивачка із 2015 року до 2022 року навчалась в Гримайлівській санаторній загальноосвітній школі - інтернаті І-ІІІ ступенів, поки вказаний заклад не припинив своє існування. Після чого, позивачка самостійно виявила бажання продовжити навчання в Струсівському обласному мистецькому ліцеї для зарахування до якого необхідно було звернення батьків у зв`язку із чим, позивачка розшукала відповідачку та попросила її поїхати у вказаний навчальний заклад. 01 вересня 2022 року відповідачка прибула до адміністрації вищевказаного ліцею де написала заяву про зарахування дочки [PERSON] у 8 клас, після чого лише один раз, приблизно у вересні-жовтні 2022 року спілкувалась по телефону із класним керівником дочки. З того часу відповідачка остаточно припинила цікавитись життям та вихованням дитини, жодного разу до школи не приїжджала, батьківських зборів не відвідувала, із вчителями та керівниками школи не спілкувалась, успішністю дитини не цікавилась, вихованням дитини не займалась. Позивачка поза навчанням спілкувалась і проживала у жительки села Гадинківці, Чортківського району [PERSON] .. У січні 2023 року служба в справах дітей Копичинецької міської ради одержала повідомлення від старости села Гадинківці, що на території села перебуває неповнолітня [PERSON] без супроводу батьків у зв`язку із чим, наказом керівника зазначеної служби неповнолітню позивачку було тимчасово влаштовано у центр соціально-психологічної реабілітації, де вона перебувала із 14.01.2023 року по 17.03.2023 року. У зв`язку із тим, що [PERSON] залишилась без батьківського піклування, на підставі заяви [PERSON] та згоди неповнолітньої позивачки, за наказом начальника служби в справах дітей Копичинецької міської ради, позивачку влаштовано у сім`ю [PERSON] , яка до даного часу забезпечує неповнолітній належні умови для проживання, виховання та навчання, піклується про її життя та здоров`я. За період із січня 2023 року по даний час відповідачка жодного разу не відвідувала дитину, не цікавилась її життям дитини, не займалась її вихованням, ніякої матеріальної допомоги дитині не надавала. За період із 13.12.2022 року по 01.02.2024 року неповнолітня позивачка 5 разів зверталась за медичною допомогою, при цьому жодного разу батьки її не супроводжували і станом здоров`ям дитини у лікаря ніколи не цікавились. Зазначені обставини добровільного ухилення відповідачки від виховання дочки та участі у її всебічному розвитку спонукали позивачку звернутися до суду з позовом про позбавлення відповідачки батьківських прав. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Печінка П.В. в судове засідання не з`явилися, проте, адвокат подав до суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про місце, день та час розгляду справи була повідомлена завчасно і належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Відзиву на позов не подала. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутності не надходило. Представник орган опіки і піклування Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області в судове засідання не з`явилася, однак, подала до суду заяву про розгляд справи без участі їхнього представника. Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надала до суду відзив, не повідомила суд про причини неявки в судове засідання, та те, що позивач надала згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , повторно виданим Гусятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 27 січня 2023 року. (а.с.8). Як вбачається із копії рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 05 березня 2012 року по справі №1904/290/12, позбавлено батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.9,10). Згідно копії заяви [PERSON] , остання просить зарахувати її дочку [PERSON] у 8 клас Струсівського обласного мистецького ліцею з 01.09.2022 року. (а.с.12). Відповідно до копії наказу №5 від 01.09.2022 року «Про зарахування в число контингенту учнів 8 класу [PERSON] », [PERSON] зараховано в число контингенту учнів 8 класу на підставі заяви матері та рішення приймальної комісії з 01.09.2022 року. (а.с.13). Як видно із відповіді на запит Струсівського обласного мистецького ліцею від 16.02.2024 року на вих. №32, [PERSON] стала ученицею 8 класу Струсівського обласного мистецького ліцею з 01.09.2022 року, зараз навчається у 9 класі цього закладу освіти. Знайомитися зі школою [PERSON] приїхала з мамою у кінці серпня 2022 року. Тоді мама [PERSON] написала заяву про зарахування дочки до 8 класу ліцею і заяву з проханням відпускати дитину додому. Особову справу [PERSON] надіслали поштою працівники Гримайлівської санаторної загальноосвітньої школи - інтернату І-ІІІ ступенів Тернопільської обласної ради. Заступник директора з виховної роботи [PERSON] один раз спілкувалася з батьком у телефонному режимі на початку вересня 2022 року. Класний керівник Архитка М.Р. спілкувалася з мамою по телефону лише у вересні - жовтні 2022 року, з того часу мама більше не телефонувала і дитиною не цікавилася. Батька в закладі жодного разу не було. Він не телефонував, не приїжджав, не цікавився дитиною взагалі. У січні 2023 року з незнайомого номера директору Бурезі О.С. телефонувала жінка, яка назвалася мамою [PERSON] . З того часу жодного разу вона дитиною не поцікавилася. Директорка з батьком ніколи не бачилася, не розмовляла. На збори ніхто із батьків не приїжджав, успішністю не цікавилися. З 13.12.2022 року по 22.12.2022 року [PERSON] перебувала на амбулаторному лікуванні у с. Гадинківці, Чортківського району. Дитиною опікувалася бабуся. У неї і залишилася [PERSON] на зимові канікули. (а.с.14). Згідно відповіді на запит Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації від 10 квітня 2024 року за вих. №88, неповнолітня [PERSON] , [INFO] , перебувала у закладі двічі: - відповідно до направлення служби у справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації №242 від 26.03.2021 року, [PERSON] перебувала з 26.03.2021р. по 05.04.2021р., причина влаштування: складні життєві обставини; - відповідно до направлення служби у справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації №42/07/7 від 13.01.2023 року, [PERSON] перебувала з 14.01.2023р. по 17.03.2023 року, причина влаштування: складні життєві обставини. Мати [PERSON] відвідувала свою доньку один раз (14.01.2023р.), батько [PERSON] не відвідував доньку жодного разу. За час перебування дівчини у закладі батьки не підтримували контакту з дитиною. До адміністрації та працівників Центру [PERSON] , [PERSON] особисто чи в телефонному режимі не зверталися. (а.с.15). Відповідно до копії наказу служби у справах дітей Копичинецької міської ради Чортківського району Тернопільської області №6-од від 15 березня 2023 року «Про тимчасове влаштування [PERSON] », тимчасово влаштовано малолітню [PERSON] , [INFO] , дитину, яка залишилась без батьківського піклування, в сім`ю знайомої, громадянки [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] . Зобов`язано громадянку [PERSON] забезпечити належні умови для проживання, виховання та навчання [PERSON] , безпеки її життя та здоров`я; повідомити службу у справах дітей Копичинецької міської ради про будь-які зміни щодо проживання, перебування чи переміщення згаданої вище дитини, в тому числі про факт повернення батькам. (а.с.18). Як вбачається із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання жительки села Гадинківці Чортківського району Тернопільської області [PERSON] від 23.01.2024 року №19, При обстеженні встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає разом з [PERSON] . Комісією встановлено, що батьки неповнолітньої: мати - [PERSON] та батько - [PERSON] вже більше року не навідуються до своєї неповнолітньої дочки, матеріально не забезпечують, не цікавляться її життям та здоров`ям. [PERSON] повністю займається життям та вихованням неповнолітньої. Слідкує та допомагає з навчанням в школі, матеріально забезпечує потреби неповнолітньої [PERSON] . Цікавиться її успіхами у школі, життям та здоров`ям дитини. (а.с.19). Згідно довідки сімейного лікаря амбулаторії загальної практики - сімейної медицини м. Копичинці Круць М.П. №75 від 09.04.2024 року, [PERSON] має укладену декларацію з лікарем ЗПСМ Копичинецької АЗПСМ КНП «Гусятинський ЦПМСД» Круць М.П. з 13.12.2022 року. В період з 13.12.2022 року по 01.02.2024 року відбулось 5 звернень до медичного закладу. Дитину [PERSON] супроводжувала бабуся [PERSON] лише в перше звернення 13.12.2022 року. Наступні звернення дитина була без супроводу батьків, які зовсім не цікавилися життям та здоров`ям дитини. (а.с.22). Згідно висновку виконавчого комітету Копичинецької міської ради, як органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Копичинецької міської ради №134 від 24 травня 2024 року, вважають за доцільне позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . (а.с.41-43). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є хресною матір`ю [PERSON] . Дитина з батьками не проживала, вона жила в Гримайлівській школі інтернат до лютого 2022 року, а з лютого 2022 року по 01 вересня 2022 року вона проживала в батьками в м. Тернопіль на орендованій квартирі. З 1 вересня вона пішла на навчання в Струсівський мистецький ліцей. Вона приїжджала на вихідні, оскільки ліцей на вихідних не працює. Вона попросила щоб допомогти їй з документами, оскільки не було свідоцтва про народження, вона ніде не була зареєстрована, також вони їй не могли зробити паспорт. До батьків дитина їхати не хотіла, оскільки від них вона приїжджала в жахливому стані. Одного разу приїхали працівники служби у справах дітей, а дитина подумала, що це її батьки, після чого вистрибнула через вікно і побігла до лісу. В січні 2023 року служба у справах дітей вирішила дитину віддати до притулку в м. Тернопіль, де вона перебувала до березня 2023 року, а 15 березня 2023 року їй дозволили забрати дитину до себе додому. Із того часу дитина приїжджає до неї на вихідні і на канікули до неї, а в ліцеї продовжує навчатися. Вона оплачує їй навчання, купляє одяг та харчі. ЇЇ мати жодним чином не допомагає матеріально утримувати дитину, батько теж до еї ніколи не навідується, не телефонує, не вітає з днем народження. Місце знаходження матері дитини їй невідоме. Також зазначила, що дитина оплачувала дорогу з м. Тернопіль до с. Струсів з метою щоб мама написала заяву про зарахування дитини на навчання. Дитина з матір`ю не бажає спілкуватись, вона каже, що вона її боїться. Батько дитини вживає наркотики. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст. 155 того ж Закону, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Як вбачається із абз. 2 п. 16 постанови Пленуму ВСУ ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Згідно п. 7 постанови Пленуму ВСУ факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Окремого рішення суду на підтвердження цього факту не потрібно. Водночас суди повинні враховувати, що у випадках, коли батьки не беруть участі у вихованні своєї дитини з поважних причин (через хворобу, перебування в тривалому відрядженні тощо), її усиновлення без їхньої згоди є неприпустимим. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний заклад або інший заклад в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Всупереч вимогам закону [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання своєї дитини, що відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення її батьківських прав. За таких обставин, суд вважає доведеною винну поведінку відповідачки щодо її ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини, а тому необхідно [PERSON] позбавити батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved