Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

Представник позивачки звернувся до суду із зазначеним позовом, відповідно до вимог якого просить: - встановити, що [PERSON] , [INFO] , постійно проживала із чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] ; - встановити місце відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , його останнє місце проживання: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13 грудня 2022 року адвокатом Лещенком С. О., від імені та в інтересах позивачки, [PERSON] , до Яготинського районного суду Київської області подано заяву, в порядку позовного провадження, про встановлення факту місця відкриття спадщини. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 19.12.2022 року [PERSON] відмовлено у відкритті провадження у вищевказаній справі з підстав відсутності осіб, які перешкоджають позивачці в реалізації права на отримання у власність майна померлого в порядку спадкування, також, що окрема вимога про встановлення факту без вимоги про визнання права на певне майно не може розглядатися в позовному провадженні в порядку цивільного судочинства. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2023 року відкрито окреме провадження у справі за заявою [PERSON] , яка підписана від її імені та в її інтересах адвокатом Лещенком С.О., про встановлення факту, що має юридичне значення. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 червня 2023 року вказану заяву [PERSON] залишено без розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, з підстав поданих до суду заперечень заінтересованої особи (в даному випадку відповідача [PERSON] ) проти заявлених вимог про встановлення факту місця проживання спадкодавця на день смерті, тобто при розгляді справи виник спір про право, а тому, в даному випадку, відповідна справа має розглядатися в порядку позовного провадження з додержання положень щодо змагальності сторін. [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] (Спадкодавець), що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , виданим 18 листопада 2022 року Яготинським відділом державної реєстрації актів цивільного стому з Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Місце народження спадкодавця: с. Супоївка, Яготинський район, Київська область, Україна, останнє місце проживання якого було: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна, зокрема: -житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, земельної ділянки площею 0,2500 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За час життя, спадкодавець не склав заповіт як розпорядження своїм майном та іншими майновими правами на випадок своєї смерті, а тому спадкування його всіх прав та обов?язків здійснюється за законом спадкоємцями в порядку черговості. У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, спадкоємці за законом у першу чергу є дружина спадкодавця: [PERSON] (позивачка) та діти спадкодавця: [PERSON] (дів. прізвище « [PERSON] »), [PERSON] (відповідачі). Спадщину позивачка прийняла, звернувшись в передбачений ст. 1270 ЦК України та постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 719 (визначено, що перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці) термін, із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Яготинської державної нотаріальної контори Київської області, шляхом надіслання поштового листа до вказаного нотаріуса. З листа державного нотаріуса від 07.12.2022 №491/02-14 вбачається, що заява позивача зареєстрована за №330, 07.12.2022, відкрита спадкова справа №123/2022. Інші спадкоємці, [PERSON] та [PERSON] , також звернулися до вищевказаного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Нотаріуска роз?яснила, що згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 07.12.2022 №00037749015 вбачається інше місце проживання спадкодавця (лист Яготинської ДНК від 07.12.2022 №491/02-14), а на підтвердження місця відкриття спадщини позивачка повинна надати документ підтверджуючий реєстрацію останнього місця проживання спадкодавця на день відкриття спадщини (довідка органу реєстрації), але заявниця не має можливості надати вказаний документ з причини відсутності реєстрації спадкодавця за останнім місцем його проживання, а саме по [ADDRESS] (лист Яготинської міської ради від 02.12.2022 №03-28/3553). Встановлення даних фактів необхідно позивачці для оформлення спадщини та одержанні свідоцтва про право на спадщину за законом, саме за місцем відкриття спадщини (м. Яготин, Бориспільський район, Київська область), в тому числі і з причин урахування віку позивачки (72 роки), місцезнаходження спадкового майна, віддаленості від місця реєстрації спадкодавця від фактичного місця проживання на момент смерті останнього та уникнення випадків наражання себе на небезпеку внаслідок постійних повітряних обстрілів м. Києва. Вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно позивачкою не ініціюються, оскільки саме встановлення даного факту, що має юридичне значення, породжує юридичні наслідки, відповідно до яких оформлення спадкового майна здійснюється у позасудовому (безспірному) нотаріальному порядку шляхом оформлення свідоцтва про право на спадщину, у відповідних частках кожному зі спадкоємців за законом). Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 14.12.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 18.01.2024 року витребувано у державного нотаріуса Яготинської державної нотаріальної контори Київської області копію спадкової справи № 123/2022, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, 31.01.2024 року державного нотаріуса Яготинської державної нотаріальної контори Київської області надіслано копію спадкової справи № 123/2022. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 20.02.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду надійшла заява представника позивача про розгляд призначеного судового засідання без участі позивача та його представника. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Третя особа державний нотаріус Яготинської державної нотаріальної контори Київської області Сушко Л. М. подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Сторона відповідача подала заяву про розгляд справи у відсутність відповідача. Відзиву від відповідача не надходило. Враховуючи викладене, згідно ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи в попередніх судових засідання, свідків, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та заперечення на неї, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов наступних висновків. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя та четверта статті 12 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрував шлюб 12.11.1970 році з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.11.1972 року. Від зазначеного шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] (після шлюбу прізвище [PERSON] ) та [PERSON] , [INFO] . [INFO] помер [PERSON] , місце смерті Київська область, Бориспільський район, с. Супоївка, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 18.11.2022 року. Як вбачається із копії акту обстеження від 25.09.2023 року, з липня 2019 року у будинку за [ADDRESS] , дійсно постійно проживав [PERSON] , [INFO] до дня своєї смерті ( [INFO] ), разом зі своєю дружиною [PERSON] , [INFO] та вели спільне господарство. Житловий будинок, у якому фактично проживали [PERSON] разом зі своєю дружиною [PERSON] , належить на праві власності померлому [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.1996 р. за № 2-1335. Місце реєстрації [PERSON] та [PERSON] : [ADDRESS] . [PERSON] здійснила поховання чоловіка [PERSON] в с. Супоївка Яготинської територіальної громади. Крім цього, судом допитано свідків [PERSON] та [PERSON] , які в судовому засіданні підтвердили, що дійсно [PERSON] та [PERSON] проживали разом в [ADDRESS] . Також зазначили, що [PERSON] здійснювала поховання чоловіка [PERSON] в с. Супоївка Яготинської територіальної громади. Також відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дійсно її батьки [PERSON] та [PERSON] проживали разом в [ADDRESS] , але були зареєстровані в м. Києві. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно. Позивачка та відповідачі звернулися до державного нотаріуса Яготинської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину. 07.12.2023 року державним нотаріусом Яготинської державної нотаріальної контори відкрита спадкова справа №123/2022. Разом із тим, державним нотаріусом було повідомлено [PERSON] , що «для видачі в Яготинській державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] необхідно визначити місце відкриття спадщини, у зв?язку з тим, що йдуть розбіжності - спадкодавець був зареєстрований на день смерті в місті Києві, а за іншою інформацією, то спадкодавець постійно проживав в селі Супоївка Бориспільського району Київської області на день відкриття спадщини. Ми радимо Вам звернутися до суду та визначити місце відкриття спадщини після смерті [PERSON] ». Із рішення Яготинського районного суду Київської області від 29.09.2022 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , громадянин України, уродженець с. Супоївка Яготинського району Київської області, помер [INFO] в с. Супоївка Яготинської територіальної громади. Із копії акту №0800236918 розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між оператором ГРМ та споживачем від 23.04.2021 р., вбачається що споживачем є [PERSON] , приватний будинок за адресою: [ADDRESS] . В силу положень ст. 1261 ЦК України позивачка та відповідачі є спадкоємцями першої черги до майна померлого [PERSON] . Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Матеріалами справи підтверджується, що 01.12.2022 позивачка звернулася до державним нотаріусом Яготинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] 07.12.2022 року державним нотаріусом (Яготинська ТГ) була заведена спадкова справа №123/2022 (номер у Спадковому реєстрі №70840148), що підтверджується відповідним витягом. Разом із цим, нотаріусом не видано свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із розбіжністю місця проживання померлого [PERSON] . Наведена обставина стала підставою для звернення позивачки із даним позовом до суду. Відповідно до п. 4.14 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595 (далі - Порядок), при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Згідно з п. 4.12 Глави 10 Розділу ІІ Порядку свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Положення ст. 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації. Право на вибір місця проживання закріплено уст. 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема, у готелі чи у санаторії, тощо). Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена правова норма відтворює загальний принцип заборони дискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання або місця перебування особи. Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що місцем відкриття спадщини є не місце реєстрації спадкодавця, а останнє його місце постійного проживання. Як встановлено судом, на момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , про що свідчить відмітка у його паспорті серії [NUMBER] , виданому Дніпровським РУ ГУ МВС України у м. Києві 18.01.1997. Встановлено також, що позивачка та померлий [PERSON] до моменту його смерті проживали разом за адресою [ADDRESS] , а також житловий будинок за вказаною адресою належав померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п. 1.12, 1.13 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 ЦК України. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місце знаходження нерухомого майна. Якщо об`єктів нерухомого майна декілька і їх місцезнаходження різне, місцем відкриття спадщини є місце знаходження одного із об`єктів цього майна на вибір спадкоємця(ів). Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою про реєстрацію/останнє місце проживання виконавчого органу сільської, селищної або міської ради, сільського голови (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради, або іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (копія актового запису про смерть, домова книга, тощо). Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть. У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили відповідно до п.1.14 Глави 10 Розділу ІІ Порядку. Згідно з п.п.2.1 п. 2 Глави 10 Розділу II Порядку спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Встановлення факту місця відкриття спадщини породжує для позивачки юридичні наслідки, оскільки дозволить їй реалізувати право на оформлення спадкових прав після смерті її чоловіка [PERSON] , оскільки у відносинах сторін вказане питання залишається невирішеним тривалий час, що порушує право позивачки. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, з огляду на наведені вище норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved