Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11 листопада 1989 року між сторонами було зареєстровано шлюб у відділі ЗАГС міськвиконкому м. Тернополя, про що складено відповідний актовий запис № 1789 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага. Причинами погіршення відносин стали різні погляди на життя, несумісність характерів. Сторони перестали вести спільне господарство та вирішили розірвати шлюб. Проти примирення позивачка категорично заперечує. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 травня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/10790/24. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте подала заяву в якій, просила проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, у якій просив розгляд цивільної справи проводити за його відсутності, позов визнає. Частини 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначають, що відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку\~з неявкою\~учасників справи,\~з підстав\~передбачених ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази, суд встановив наступні обставини справи. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 11 листопада 1989 року відділом ЗАГС міськвиконкому м. Тернополя, сторони 11 листопада 1989 року зареєстрували шлюб, про що відділом ЗАГС міськвиконкому м. Тернополя зроблено запис №1789. У шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21 лютого 1991 року відділом ЗАГС міськвиконкому м. Тернополя, який є повнолітнім. Судом встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечив щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. У зв`язку з тим, що позивачка не заявляв вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

Outcome: approved