Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив: припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 4 вересня 2020 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, з моменту звернення з позовом до суду; звільнити його від сплати заборгованості по аліментам на користь [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. В обгрунтування позову зазначив, що судовим наказом Житомирського районного суду Житомирської області від 16 вересня 2020 року по справі №278/2320/20 з нього стягнуто щомісячно на користь [PERSON] на утримання синів: [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 4 вересня 2020 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Проте, з 2017 року [PERSON] , а з 2020 року [PERSON] перебувають на утриманні батька, доглядом та вихованням дітей постійно займається їх баба по батьковій лінії [PERSON] . Діти постійно проживають з бабою за адресою: [ADDRESS] . Доглядом та вихованням дітей їх мати не займається. Мати дітей веде аморальний спосіб життя, в утриманні дітей участі не бере, вихованням дітей не займається, крім цього, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.3 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, у зв`язку з чим тривалий час перебувала під вартою. На переконання позивача, так як діти - [PERSON] та [PERSON] проживають з ним та повністю знаходяться на його утриманні, а отже, є безпідставним стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання дітей, яких він і так утримує. Вказане також свідчить на користь висновку, що в даному випадку істотно змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача [PERSON] . Вважає, що в даному випадку є підстави для припинення стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів, звільнення від сплати заборгованості за аліментами та стягнення аліментів з відповідача. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 13.02.2024 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 28.02.2024 [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, а також щодо стягнення з неї аліментів на користь [PERSON] на утримання синів. Відзив мотивовано тим, що позовні вимоги [PERSON] визнає частково - в частині припинення стягнення аліментів. Вважає безпідставними твердження позивача, що вона, як мати дітей, їх доглядом, вихованням та утриманням не займається. В заперечення цього пояснила, що до травня 2020 року вона проживала з позивачем та дітьми у будинку матері позивача в с. Торчин та займалась вихованням, доглядом дітей, дбала про їх здоров`я. У травні 2020 року вони розлучилися, а позивач вигнав її з дітьми з будинку матері. Вона вимушена була за власні кошти та кошти своїх родичів придбати в с. Торчин інше житло, яке відремонтувала та забрала дітей з собою. Позивач в цей час своїми малолітніми дітьми не цікавився, не допомагав матеріально та не приймав участі у їх вихованні, утриманні. [PERSON] самостійно забезпечувала дітей, створювала умови для життя, дбала про їх здоров`я. У зв`язку з чим, вона звернулась до суду із заявою про стягнення з позивача аліментів на утримання дітей. Позивач присуджені судом аліменти на дітей та для її утримання взагалі не сплачував, добровільно кошти не надавав. Вихованням та утриманням дітей займалась вона особисто, при цьому, допомагала доглядати дітей мати позивача - [PERSON] та мати відповідача - [PERSON] . Через скрутне матеріальне становище [PERSON] була вимушена їхати на заробітки в м. Київ, а в подальшому в с. Дубовець Житомирського району Житомирської області, де неофіційно працювала вахтовим методом. За домовленістю із матір`ю позивача, на час її роботи діти перебували з бабусею, а коли приїжджала, забирала дітей і діти були з відповідачем. Зароблені кошти витрачала на дітей, забезпечувала їх продуктами харчування, одягом, купувала ліки та створювала умови для гармонійного розвитку дітей. Кошти для дітей перераховувала на свою банківську картку, яка була у [PERSON] . Вільний від роботи час проводила з дітьми. З квітня 2023 року по 30 листопада 2023 року відповідач не мала фізично можливості здійснювати догляд за дітьми, оскільки знаходилася під вартою. У подальшому, при зміні запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, вона також спілкувалася з сином, а коли старший син приходив до неї, передавала йому гроші, давала продукти, цікавилася їх життям, здоров`ям та навчанням. Діти після її арешту та на даний час проживають у будинку бабусі - [PERSON] . Їх батько (позивач) з 2020 року проживає з іншою жінкою, а з 2022 року проходить службу в ЗСУ, і таким чином, не може фізично займатися вихованням, доглядом дітей. Окрім того зазначила, що на даний час їй зі сторони [PERSON] та позивача чиняться штучні перешкоди у спілкуванні з дітьми. Що стосується підстав для звільнення від сплати заборгованості з аліментів, зазначила, що судовий наказ Житомирського районного суду Житомирської області від 16.09.2020 про стягнення аліментів на користь дітей є чинним, проте, до виконання не звертався, виконавче провадження не відкривалося, а у справі відсутні відомості чи мається заборгованість зі сплати аліментів. Окрім того, неправомірна поведінка позивача, зокрема, що він на даний час змінив місце проживання дітей без згоди матері, з якою діти фактично проживали, не можуть бути підставою для звільнення від сплати вже існуючої заборгованості з аліментів. Рішень органу опіки і піклування, суду щодо визначення місця проживання дітей з бабою та батьком не надано, також як і рішень судів про встановлення факту проживання дітей з позивачем на час стягнення аліментів. Позивачем не надано доказів, які саме істотні обставини є підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, адже весь час при несплаті аліментів на дітей порушувались їх право на належне утримання з боку батька дітей. Ухвалою суду від 01.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 25.06.2024 представником позивача надано суду додаткові письмові пояснення, згідно з якими в момент видачі наказу про стягнення аліментів діти вже не проживали з матір`ю. Враховуючи, що у період з 2020 року по теперішній час діти проживали разом з батьком та бабою дітей, то є підстави для припинення стягнення аліментів з батька дітей, який і так їх утримує, на користь матері дітей, яка ніколи дітей не утримувала, та звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами у зазначений період. 04 вересня 2020 року [PERSON] нараховуються аліменти та з цього дня по день набрання рішенням про припинення стягнення аліментів законної сили рахується заборгованість по аліментах, адже рішення суду має виконуватись не з моменту його пред`явлення до примусового виконання, а з моменту набрання ним законної сили. В силу норм законодавства, виконавчі документи про стягнення аліментів на утримання дітей не обмежуються жодним строком пред`явлення до примусового виконання, а тому відповідач в будь-який момент може подати судовий наказ до примусового виконання та виконавча служба буде вчиняти заходи щодо стягнення коштів з батька дітей за період, коли він і так утримував дітей. Тому, з метою належного захисту прав та інтересів батька дітей, самих дітей, має бути задоволена і вимога про звільнення [PERSON] від сплати заборгованості по аліментам на користь [PERSON] . В судовому засідання представник позивача просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав, зазначених у позові та письмових поясненнях. Відповідач та представник відповідача заперечили проти задоволення позову з викладених у відзиві обгрунтувань. Стаття 263\~ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Заслухавши позивача та його представника, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 12.08.2016) та [PERSON] , [INFO] , (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 18.01.2018). Судовим наказом Житомирського районного суду Житомирської області від 16 вересня 2020 року по справі №278/2320/20 стягнуто щомісячно на користь [PERSON] з [PERSON] на утримання синів [PERSON] та [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 4 вересня 2020 року до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно з копією акта обстеження матеріально-побутових умов проживання та виховання дітей, складеного 30.03.2022 комісією Хорошівської селищної ради, батько [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , з 25.02.2022 перебуває на військовій службі. Мати [PERSON] через непорозуміння в родині придбала окреме житло за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрована з дітьми. З 2019 року вона працювала в м. Києві, періодично навідуючи дітей, а 17.03.2022 виїхала в Польщу на заробітки. Весь цей період діти постійно проживали у баби [PERSON] в [ADDRESS] . Остання займається вихованням дітей практично з 2019 року (а.сп.14). Відповідно до копії акта обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеного 26.01.2024 комісією Хорошівської селищної ради, [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] , разом з нею проживають її внуки: [PERSON] , 2013 р.н., та [PERSON] , 2018 р.н., хоча зареєстровані по місцю проживання батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Мати, [PERSON] , перебуває під домашнім арештом, у зв`язку із розслідуванням кримінального провадження. Діти з матір`ю не проживають, постійно перебувають у баби [PERSON] , яка займається їх доглядом і вихованням, у разі відсутності батька. [PERSON] перебуває в ЗСУ, часто приїжджає у відпустку, в цей час опікується своїми дітьми, фінансово їх утримує (а.сп.15). За змістом довідки Хорошівської селищної ради №9 від 12.01.2024, діти: [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні батька - [PERSON] . Доглядом та вихованням дітей займається їх баба [PERSON] , діти постійно проживають з нею: [PERSON] - з 2017 року, [PERSON] з 2020 року. Мати [PERSON] останнім часом доглядом та вихованням своїх дітей не займається (а.сп.19). Відповідно до копії довідки Хорошівської селищної ради від 12.01.2024 №10, діти: [PERSON] та [PERSON] перебувають на утриманні батька - [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] (а.сп.20). 28.04.2023 ухвалою слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області до [PERSON] застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 25.06.2023, що підтверджується копією листа ВП №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 03.05.2023. [PERSON] з 06.05.2023 перебуває на військовій службі, характеризується виключно позитивно, про що свідчить довідка командира військової частини [NUMBER] від 17.05.2023 та службова характеристика (а.сп.24-25). Згідно з копією довідки, яка видана лікарем [PERSON] , мати [PERSON] не приділяє дітям уваги, не приймає участі в їх лікуванні, не відвідує медичні заклади (а.сп.17). Довідкою Грушківської гімназії Житомирської області від 12.05.2023 стверджується, що [PERSON] протягом 2022/2023 навчального року не брала участі у навчанні та вихованні сина [PERSON] : не підтримувала зв`язків із класним керівником, не цікавилася його успіхами в школі, не з`являлась на батьківські збори, не підтримувала дитину фінансово (а.сп. 18). Відповідно до копії довідки №721 від 08.08.2020 про реєстрацію місця проживання [PERSON] , останній був зареєстрований з 08.09.2020 за адресою: [ADDRESS] (а.сп.46). З 05 травня 2023 року місце проживання [PERSON] та його дітей: [PERSON] та [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Вказане підтверджується відповідними витягами з Реєстру територіальної громади (а.сп.8, 21, 22). Згідно з висновком органу опіки та піклування, затвердженим рішенням виконавчого комітету Хорошівської селищної ради від 29.05.2024 №100, орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] разом з батьком - [PERSON] (а.сп.90-92). Надана відповідачем виписка по банківському рахунку [PERSON] відображає рух коштів за період з 01.01.2018-31.12.2023, проте не свідчить, що кошти перераховувались саме для утримання дій, або використовувались матір`ю позивача. Відповідно до частини другої\~статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі\~статтею 141 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У\~статті 180 СК України\~встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Статтею 181 СК України\~встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин першої та другої\~статті 179 СК України\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Отже,\~статтею 179 СК України\~врегульовано питання права власності на аліменти, які отримуються на дитину одним із батьків та їх цільове призначення. Зокрема, передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини і мають використовуватися за цільовим призначенням в інтересах дитини. Під цільовим призначенням при цьому потрібно розуміти витрати, спрямовані на забезпечення потреб та інтересів дитини, зокрема потреби у харчуванні, лікуванні, одязі, гігієні, забезпечення речами, необхідними для розвитку і виховання дитини, реалізації її здібностей (постанова Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 682/690/16-ц). Відповідно до\~статті 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Зазначені норми не встановлюють вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати аліментів. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. З урахуванням предмета цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини, стягнення аліментів на утримання дитини та звільнення від заборгованості по аліментам), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі. Судом встановлено, що з 05 травня 2023 року місце проживання малолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] зареєстровано разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За відсутності батька діти фактично проживають у його матері [PERSON] . В ході судового розгляду відповідачем не надано доказів на спростування вищевикладеного. Більш того, зазначена обставина не оспорювався [PERSON] під час судового розгляду справи. Відомості про наявність спору щодо визначення місця проживання дітей наразі відсутні. Враховуючи правову природу аліментів (які є власністю дитини), їх цільовий характер, а також передбачені законом підстави їх стягнення на користь того з батьків, з ким проживає дитина,

Outcome: partial