Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , треті особи служба у справах дітей виконавчого комітету Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком. В обґрунтування позову зазначив, що 22 грудня 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №181. За час перебування у шлюбі, [INFO] у них народилась дитина - син [PERSON] . 07 листопада 2023 року шлюб між ними розірвано на підставі рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області, справа №186/1379/23. Відповідно до виконавчого провадження [NUMBER], з нього утримуються аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). З 10 квітня 2022 року, він проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] . Згідно до Наказу МОУ №346 від 08.12.2023 року, його було звільнено від військової служби. За час його перебування на військовій службі у лавах ЗСУ, відповідачка розпочала вести аморальний спосіб життя, зловживати спиртними напоями, втратила роботу, в результаті її розгульного життя, сусіди неодноразово викликали поліцію, він звертався до служби у справах дітей, але результату це не надало. Відповідачка перебуває на обліку у нарколога, але лікування також не надало бажаного результату. Внаслідок таких обставин, відповідачка перестала займатися вихованням дитини, опікуватися його побутом, навчанням та станом здоров`я. З 29 серпня 2023 року, їх син [PERSON] проживав у двоюрідної бабусі [PERSON] , так як його мати [PERSON] потрапила у лікарню з інсультом. З 10 грудня 2023 року, він разом з сином проживає у [PERSON] за адресою [ADDRESS] . На даний час, він має постійний дохід. На обліку у нарколога та психіатра не перебуває, має позитивні характеристики з останнього місця роботи та служби. Дитина сама висловила бажання надалі проживати з ним. Саме з ним, дитина почувається комфортніше та більш безпечніше чим з матір`ю. Він та бабуся, намагаються виховувати [PERSON] з любов`ю, із врахуванням його думок, розвитку самосвідомості, інтелекту та формування особистості, інших здібностей, тим самим створюючи дитині належні умови для життя та розвитку. Крім того, він самостійно, піклується про сина, про стан його здоров`я, [PERSON] має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку, із урахуванням його віку. Він має постійний дохід, тому має можливість, забезпечити якісне харчування для дитини, всесторонній розвиток, навчання, дозвілля. З метою досудового вирішення питання щодо визначення постійного місця проживання дитини, а також з метою, насамперед, не перетворення дитини на суб`єкт для суперечок та уникнення надмірної психологічної травми для дитини, дотримання інтересів та сприянню комфортного для обох сторін формату участі в житті дитини, він неодноразово пропонував відповідачці укласти нотаріально завірений договір про визначення постійного місця проживання дитини, але відповідачка відмовилась навіть від обговорення вказаної пропозиції. Враховуючи вищевикладене, просить суд визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з ним та звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), які стягуються з нього на підставі судового наказу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14 червня 2023 року по справі №186/783/23. У ході розгляду справи позивач [PERSON] та його представник адвокат Євдокимова Юлія Вікторівна заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та прохали суд їх задовольнити. Позивач [PERSON] пояснив, що коли він проходив службу у лавах ЗСУ, дитина неодноразово дзвонила йому та скаржилась на матір [PERSON] . З жовтня 2022 року син проживав з бабусею [PERSON] , оскільки його колишня дружина та той час доглядала свою матір, яка хворіла, та з того часу почала зловживати спиртними напоями, тому дитина проживала у бабусі [PERSON] . Відповідачка один раз з дозволу соціальних служб забрала дитину у бабусі [PERSON] , при цьому дитина не хотіла йти до неї. Дитина прожила з відповідачкою з 10 червня 2023 року по 02 серпня 2023 року, оскільки останній потрібні були аліменти, весь інший час, дитина проживала з його родичами. Наскільки йому відомо, відповідачка перебувала на обліку соцслужби, для того щоб забрати дитину, вона носила до соцслужби довідки на підтвердження проходження лікування від алкогольної залежності. З червня 2023 року він сплачує відповідачці аліменти на утримання сина, але дитина проживає разом з ним, тобто він сплачуючи аліменти відповідачці, утримує як саму відповідачку так і її співмешканця. З відповідачкою він не має ніяких відносин. Дитина також не має бажання спілкуватись з матір`ю. Сину він не забороняє спілкуватись з відповідачкою, але він при ньому не бажає з нею розмовляти. На його думку, у дитини залишились неприємні спогади після сумісного проживання з відповідачкою. Доки він перебував на війні, вона займалась своїми справами та вела аморальний спосіб життя, а дитину змушувала брехати, що вона його чекає. Також, наскільки йому відомо, зі слів дитини, відповідачка неодноразово відправляла його купувати спиртне та відбирала мобільний телефон. Для контролю дитини, відповідачка змушувала сина спілкуватись по телефону зі всіма, тільки у її присутності та в режимі гучного зв`язку. До його служби у ЗСУ, у нього з відповідачкою не було проблем. Вважає, що сину буде краще, якщо він буде проживати разом з ним. За дитиною на сьогоднішній день, доглядає він та його мати [PERSON] . У судове 08 липня 2024 року позивач [PERSON] та його представник адвокат Євдокимова Юлія Вікторівна у судове засідання не з`явились, адвокат Євдокимова Ю.В. надала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохали їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Маілян Арман Суренович позовні вимоги не визнали та відповідачка [PERSON] пояснила, що все життя, дитиною вона займалась сама, та їй ніхто не допомагав, ні бабуся ні дідусь, при цьому вона також працювала. За час проживання сина з нею, він навчався онлайн, жодного уроку він не пропустив. Дитина добре навчалась, тому вони обходились без репетиторів. Дитина не хворіла, а після перенесеної операції, дитина почала часто хворіти. Її свекруха жодного разу не приймала участь у вихованні онука. Свекруха лише 03 листопада 2022 року вперше забрала онука до себе, після того, як позивач зателефонував їй. До того часу, доки її матіи могла сидіти, вона робила домашнє завдання з дитиною, при цьому її матір потребувала постійного догляду, так як перенесла дві операції. 12 листопада 2022 року, її матір померла. Після чого, вона переїхала проживати зі свекрухою та працювала по змінах на водонапірній вежі. Доки вона працювала, її свекруха займалась дитиною. У березні 2023 року, вона з дитиною переїхала проживати у свою квартиру. Доки позивач був на війні, дитина відвикла від нього, вона кожного дня з ранку та у вечері говорила сину, щоб він зателефонував батьку, йому буде приємно. Вона ніколи у житті не налаштовувала сина проти батька. На даний час, дитині розповідають, що вона зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Дитині на даний час забороняють спілкуватись з нею, заблокували її у мобільному телефоні, щоб вона не могла дзвонити сину. Вважає, що дитині кожного дня розповідають, що його мати погана. Приблизно у червні місяці позивач звернувся до соцслужб, які її зобов`язали відвідувати нарколога, та на протязі півтора місця вона при медсестрі у кабінеті нарколога пила ліки. Вона має довідку про те, що починала лікування. Також вона має два сертифіката, один від нарколога, а другий від психіатра. Вона працює, але на даний час вона перебуває на лікарняному, у зв`язку з вагітністю. Вона не розуміє, як позивач буде робити домашнє завдання з сином, якщо він не знає таблицю множення. Він демобілізувався з лав ЗСУ, у зв`язку з хворобою матері, оскільки вона перенесла інсульт та потребує догляду. Дитина була у позивача запасним варіантом. Раніше позивач разом зі свекрухою просили її відмовитись від дитини, щоб він був одноособовим опікуном, що дасть йому можливість демобілізуватись. У червні місяці у неї були гості, тому вона дозволила собі вживати алкоголь, після чого, вона більше не вживає. З липня місяця вона двічі на тиждень ходила до соцслужби, а з серпня місяця вона ходила до соцслужби кожного дня, крім тих днів, коли вона була на роботі. У соцслужбі, вона показувала у якому вона стані, працівники соцслужби неодноразово приходили до неї додому та складали акти. Психолог організовувала зустрічі для неї з дитиною. У серпні місяці, коли позивач прийшов у відпустку, оскільки у свекрухи був інсульт, він узяв дитину до себе. Вони з позивачем домовились, позивач порахував гроші, які він заробив за півтора року, перевели ці гроші у долари, та вона відала їх позивачу. За ці півтора року, вона утримувала дитину за свої кошти. Всі кошти, які позивач їй перерахував, вона все повернула, це було 8000 доларів США. Доки позивач був у відпустці, він спілкувався з дитиною. Також вони з відповідачем домовились, коли у нього закінчиться відпустка, перед від`їздом, він приведе дитину до неї, але позивач цього не зробив. Вона згодна відмовитись від аліментів, щоб позивач повернув їй дитину. Вважає, що позивач їй мститься. Вона хоче, щоб дитина проживала разом з нею, де він виріс, де у нього є друзі, де він має всі умови для життя. Вона не заперечує проти спілкування сина з батьком та буде сприяти цьому. Грошові кошти, які позивач сплачує їй в рахунок аліментів, вона зберігає, інколи купує дитині солодощі та іграшки з цих грошей. 10 серпня 2024 року вона дійсно була притягнута до адміністративної відповідальності, за що саме вона не пам`ятає, судового засідання у справі не було, вона просто письмово визнала вину і все. Вона не хотіла ніяких судових розглядів. Все що від неї хотіла соцслужба, вона робила, чому їй не віддавали дитину, вона не знає. Наскільки їй відомо, позивача двічі притягували до адміністративної відповідальності. Дитина не проживає з нею, оскільки позивач налаштовує сина проти неї. Коли позивач повернуся зі служби у ЗСУ, вона неодноразово намагалась помиритись з ним, але безуспішно. Вона немає наміру конфліктувати з позивачем та налаштовувати проти нього дитину. З березня 2023 року вона проживала з іншим чоловіком. Останній раз вона спілкувалась з сином у кабінеті психолога, це було до комісії. У лютому 2024 року вона дзвонила класному керівнику сина, та дізнавалась про його успіхи у школі. У червні місяці, до соцслужби надійшла скарга на неї, що вона вживає алкогольні напої. Після проведеної з нею роботи соцслужбою, більше скарг не було. На всі зустрічі з сином організовані соцслужбою, вона приходила, а якщо вона була на роботі, то заздалегідь попереджувала соцслужбу. У [PERSON] були чудові відносини з її теперішнім чоловіком. У судове засідання 08 липня 2024 року відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Маілян Арман Суренович не з`явились, адвокат Маілян А.С. надав заяву про розгляд справи за відсутності відповідачки та його відсутності, позовні вимоги не визнав та прохав відмовити у їх задоволенні. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Придіус Ю.О. у судовому засіданні пояснила, що з червня 2023 року до служби стали надходити поступили скарги позивача [PERSON] стосовно того, що дитина під час проживання з мамою, залишилась одна, а матір в цей час вживала алкогольні напої. Служба у справах дітей, неодноразово разом з інспектором поліції та центром соцслужб виходила на адресу проживання відповідачки разом з дитиною, але у квартиру було складно потрапити. На час відвідувань, дитина проживала з мамою. Дуже довго начальники служб проводили з відповідачкою роботу, весь цей час [PERSON] перебував у іншому кабінеті. У той час, [PERSON] не проживав ні з татом ні з бабусею. Зі слів дитини, було встановлено, що він категорично відмовляється проживати з відповідачкою. З [PERSON] проводили роботу, начальник соцслужби вмовляла та директор служби у справах дітей та відповідачка, обіцяли йому, що мама більше не буде вживати алкоголь, та у той же день відповідачка знову вживала алкогольні напої. Наступного дня, приблизно о 08 год.00 хв. у службу подзвонила бабуся, що до неї прийшов жити [PERSON] . Центр соцслужб узяв на супровід відповідачку та рекомендував їй пройти лікування від алкогольної залежності, влаштуватись на роботу. Також, соцслужбою було призначено психолога для роботи з дитиною, оскільки дитина категорично відмовлялась проживати з відповідачкою. Після того, як соцслужби вмовили [PERSON] повернутись жити до мами, він побачив, що мама знову вживає алкоголь, тому він їй більше не вірить. На той момент біля дитини не було ні батька ні бабусі, які б налаштовували дитину. 29 лютого 2024 року на комісії з питань захисту дитини, розглядалось питання стосовно відповідачки, орган опіки розглянувши всі матеріали та в інтересах дитини, дійшов до висновку про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком. З червня 2023 року відповідачка перебувала на супроводі соцслужб, у зв`язку з тим, що остання мала алкогольну залежність, конфлікти з позивачем та те, що дитина не бажала спілкуватись з нею. Протягом чотирьох місяців з [PERSON] займався психолог, на консультацію [PERSON] приводила тітка [PERSON] або сам батько. На цих зустрічах була присутня відповідачка [PERSON] . Хлопчик у присутності відповідачки постійно нервував. Психологом до [PERSON] було застосовано ряд методик та технік для зняття тривожності. Також психологом було з`ясовано, що [PERSON] має негативне відношення до батьків, у нього занижена самооцінка, є тривожність, переживання та страхи, відсутня життєрадісність, приховує свої почуття та нездатний впливати на інших. За аналізом емоційного стану, було з`ясовано, що у дитини низька самооцінка, імпульсивна, недобре розвинута творча уява, дитина економить свою енергію. Також у [PERSON] було виявлено остинію, у дитини є потреба в опорі, хлопчик не вміє поводитись у соціальних відносинах. На консультаціях у психолога, [PERSON] неодноразово повідомляв, що не бажає проживати з мамою та спілкуватись з нею. Зі слів [PERSON] , він немає довіри до матері, так як вона його постійно обманює, йому подобається проживати з батьком. Відповідачка неодноразово зверталась у службу у справах дітей та намагалась повернути дитину. Психолог неодноразово назначала зустрічі, та на ці зустрічі відповідачка приходила. Також, наскільки їй відомо, були випадки, коли відповідачка не приходила на зустрічі з психологом. На всіх зустрічах, [PERSON] категорично відмовлявся йти до мами, доки батько не повернувся з ЗСУ, та він пішов проживати до батька. З [PERSON] працював психолог, та намагався вмовити його піти до мами, оскільки всі розуміли, що двоюрідна бабуся не може бути представником, але дитина категорично відмовлялась це робити. Свою поведінку [PERSON] пояснював тим, що мама вживає алкоголь, закриває його у кімнаті. Також [PERSON] розповідав, як мама була п`яна та кидала шкірки банану у стіну. Під час розмов психолога з [PERSON] , він ніколи не називав відповідачку мамою, а говорив - вона. За висновком психолога, у дитини напружені відносини з мамою. Орган опіки вважає, що дитині краще бути з батьком. У судове засідання 08 липня 2024 року представник служби у справах дітей виконавчого комітету Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Каніболоцька Н.Г. не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтирала у повному обсязі та прохала суд їх задовольнити. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що коли у матері позивача [PERSON] - [PERSON] , був інсульт, [PERSON] одразу приїхав додому. У цей день з ранку, [PERSON] зателефонував батьку та повідомив, що він хоче їсти та у нього болить голова, так як він усю ніч не спав, а мама було на шашликах та вживала алкогольні напої. [PERSON] одразу повідомив соцслужби та поїхав забирати [PERSON] . Вона особисто купувала [PERSON] булку та напій. Коли [PERSON] поїв, вони з [PERSON] його забрали. [PERSON] приблизно місяць був з батьком. Потім, з вересня по листопад [PERSON] проживав у неї з дозволу соцслужб. На зустрічі з психологом вона особисто його водила, лише один раз вони з [PERSON] не прийшли на зустріч до психолога, так як дитина хворіла. За час проживання дитини у неї, відповідачка кожного дня дзвонила [PERSON] , але він не хотів з нею розмовляти. Про що відповідачка розмовляла з [PERSON] , вона не знає. Коли дзвонила відповідачка, [PERSON] трусило. Доки [PERSON] жив у неї, відповідачка жодного разу його не відвідувала. Два місяці вона та [PERSON] добивались від відповідачки, щоб вона принесла портфель та одяг для дитини. Десь наприкінці листопада, відповідачка принесла їй портфель та одяг для [PERSON] , який був на нього вже малий. Вона ніколи не чинила опір відповідачці, коли остання виявляла бажання погуляти з сином. [PERSON] на той час був дуже нервовий, так як не хотів повертатись до відповідачки. На даний час, після проживання з батьком, дитина стала більш спокійною. Відповідачці ніхто ніколи не чинив перешкод у спілкуванні з дитиною, але вона сама цього не хотіла. Зі слів [PERSON] їй відомо, що на зустрічах з психологом, відповідачка закривала йому рота, щоб він не говорив зайве. [PERSON] не хоче проживати з відповідачкою та ніхто його на це не налаштовує. Дитина психічно травмована. Наскільки їй відомо, у [PERSON] з іншим чоловіком мами ніяких відносин не було. Вчителька [PERSON] знала, що він проживає з нею. За весь час проживання [PERSON] у неї, відповідачка не надала жодної копійки з аліментів, які отримувала. З початку зустрічей [PERSON] з психологом, вона була присутня, але з листопада 2023 року відповідачка вирішила приймати участь у цих зустрічах, тоді її не пускали, вона чекала у коридорі. Після цих зустрічей з відповідачкою у психолога, дитина інколи була знервована. Бажання у [PERSON] повернутись до матері після зустрічей у психолога, не було. [PERSON] проживав у неї з 29 серпня 2023 року, але відповідачка, як мати, жодного разу не приходила забрати дитину. Вона продовжує спілкуватись з [PERSON] , та на її думку, він не хоче проживати разом з відповідачкою. У судове засідання 08 липня 2024 року третя особа [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала суд їх задовольнити. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є вчителем початкових класів та є вчителем [PERSON] . Дитина навчається у неї з першого класу. Коли [PERSON] навчався у першому та другому класі, мама приділяла більше уваги до його навчання, вона його забирала, цікавилась навчанням дитини. Потім, коли почалась війна, [PERSON] весь третій клас навчався дистанційно, тому учень не ходив до закладу а навчався вдома. Вона не бачила, хто під час навчання дитини перебуває поряд, мама чи бабуся. Дитина кожного дня виходила на уроки, виконував всі завдання, претензій до [PERSON] у неї не було. Також, вона не має претензій ні до мами, ні до батька, ні до бабусі. [PERSON] відвідує школу, завжди охайно одягнутий. Дитина постійно має перекус з собою. Приблизно 25 березня 2023 року у неї обірвався зв`язок з мамою. Під кінець третього класу, прийшла бабуся [PERSON] та повідомила, що [PERSON] проживає з нею. З кінця третього класу та на початку четвертого класу, [PERSON] був під наглядом [PERSON] , саме вона приводила його до школи та забирала. Претензій до [PERSON] у неї не було. До мами ходили вона та психолог, але двері ніхто не відчинив. Потім вона ходила зі соцслужбою, але мама двері не відчинила. Потім приходив тато зі соцслужбою. На даний час вона спілкується з татом. [PERSON] ніколи не скаржився, він весела дитина. Зараз [PERSON] навчається добре, у нього достатній рівень знань. Мама до школи не приходить та навчанням дитини не цікавиться. З мамою вона спілкувалась недавно, так як вона приходила за характеристикою. Під час онлайн занять, вона не бачити хто знаходиться поряд. Наскільки їй відомо, мама знаходить у класній групі «батьки» у месенджері «Вайбер». У 1-2 класі, вихованням дитини займалась мама, а потім бабуся та тато. Наскільки їй відомо, з грудня 2023 року по теперішній час вихованням [PERSON] займається батько. Вона знає, що [PERSON] ходить до психолога. Про проблеми в сім`ї, [PERSON] ніколи їй не розповідав, а по поведінці вона на помітила. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є тіткою [PERSON] та на її думку, дитина повинна залишить з батьком. Відповідачку у справі [PERSON] , вона знає з дитинства, та остання дорослішала на її очах. У відповідачки і раніше були проблеми з алкоголем, але вона цього не визнає. Коли позивач [PERSON] пішов на війну, відповідачка вживала алкоголь та не могла зупинитись. Особливо це було перед смертю її мами, відповідача тиждень не могла вийти з запою. Відповідачці потрібно лікуватись. Коли вона була вагітна першою дитиною, її кодували від вживання алкоголю. До своєї матері, відповідачка відносилась погано. Відповідачка постійно напивалась та тріпала нерви своїй матір. Коли відповідачка вживала спиртне, їй було плювати на роботу та на дитину. Зі слів [PERSON] , вона дізналась, що відповідачка змушувала його ходити до магазину за горілкою. Також, зі слів [PERSON] , їй відомо, що він не сумує за мамою. Вона раніше попереджувала відповідачку, що дитина її ненавидить, але вона не вірила. [PERSON] сам розповідав, що мама п`є. Коли [PERSON] повернувся з війни, [PERSON] був дуже радий. За час проживання [PERSON] з батьком, останній приділяє йому багато уваги, дитина доглянута, охайна, чиста, ходить до школи та репетитора, займається спортом. Свого батька [PERSON] любить. Чи вживає відповідачка на теперішній час алкоголь, вона не знає, але вагітність її не зупинить від вживання алкоголю. До того, як у бабусі [PERSON] стався інсульт, [PERSON] проживав з нею, а потім коли [PERSON] була у лікарні, то [PERSON] проживав у [PERSON] , а потім повернувся батько. Наскільки їй відомо, відповідачка неодноразово дзвонила [PERSON] , але той не хоче з нею розмовляти. Вважає, що дитина повинна проживати з батьком. Також зазначила, що коли помирала мати відповідачки, остання узяла відпустку на роботі та пішла у запій на неділю. Потім, три дні вона щось робила для матері, після чого знову пила. Відповідачку вона неодноразово бачила у стані алкогольного сп`яніння. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з [PERSON] вона працює разом майже рік. Вони з [PERSON] часто спілкуються. На її думку, [PERSON] дуже хороша людина, начальник та колеги її поважають. Зі своїм теперішнім чоловіком, вони живуть добре. Вважає, що дитина повинна проживати з матір`ю. Разом з [PERSON] вона не вживала спиртні напої, та ніколи не чула запах перегару від неї. Зі слів [PERSON] , їй відомо, що її колишній чоловік [PERSON] неодноразово підіймав на неї руку. Причини такої його поведінки вона не знає. Також, зі слів [PERSON] , їй відомо, що [PERSON] забрав у неї дитину та не дає з нею спілкуватись, налаштовує дитину проти [PERSON] , дитина вже налаштована проти неї настільки, що не хоче до неї повертатись. Крім того, зі слів [PERSON] , їй відомо, що вона сама особисто займалась доглядом за хворою мамою, їй ніхто не допомагав. Коли вони познайомились з [PERSON] , у неї вже був інший чоловік - [PERSON] , та через два місяці вона завагітніла. Вона була пару разів у квартирі [PERSON] . Наскільки їй відомо, [PERSON] розірвала шлюб з колишнім чоловіком [PERSON] приблизно 3-4 місяці тому. Про те, що у [PERSON] її колишній чоловік забрав дитину, їй відомо, але причину вона не знає. За рік знайомства з [PERSON] , вона не бачила як мати спілкується з дитиною та як дитина спілкується з матір`ю. Опитаний у судовому засіданні за участю психолога [PERSON] малолітній [PERSON] розповів, що він навчається у четвертому класі Першотравенського ліцею №4. Проживає у квартирі разом з татом [PERSON] та [PERSON] , також з ними проживає кішка « [PERSON] ». З татом живе більше року. Мама раніше жила, але на даний час не проживає. Мама іноді приходить у гості. Повертатись до мами він не хоче, так як мама вживає спиртні напої, водить додому чоловіків, які поламали тарілки, кружки, у одного з чоловіків пішла кров та його змусили її прибирати. Таке було і раніше, у зв`язку з чим, він збігав до бабусі. На даний час мама його не навідує, лише хоче його забрати, щоб отримувати гроші від папи. На гроші які вона отримує від папи, вона йому нічого не купувала. Лише нещодавно, мама повернула йому велосипед. Також мама не віддає йому колонку та скейт. Також у мами на дачі у нього є два велосипеди, та мама не повертає їх. Мама його неодноразово запрошувала у гості, але він не погоджується, так як боїться що вона може його викрасти. Спілкуватись з мамою він також не хоче. Мама вже вагітна від того чоловіка, якого привела до себе додому. Вважає, що він потрібен мамі для того, щоб доглядати дитину, яку вона народить, доки вона буде спати п`яна. Зі слів папи йому відомо, що мама коли була ним вагітна, курила та пила. Папа його любить, а мамі він потрібен заради аліментів. Також зазначив, що доки він проживав з мамою, він багато разів ходив за горілкою. Папа алкогольні напої не вживає, тільки на свята. Коли він проживав разом з мамою, вона його ображала, била та часто закривала у шафі, щоб він не втік до бабусі. Вважає, що йому з татом краще. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є хрещеною матір`ю [PERSON] . Вона не розуміє, чому [PERSON] не може проживати з матір`ю, коли у матері нормальні умови та нормальне відношення до дитини. Робоче місце у дитини є, є також планшет, їжа та іграшки є. [PERSON] піклується про дитину. На її думку, дитина повинна проживати з матір`ю. Проблем у [PERSON] з алкоголем вона не бачила. Вони багато років знайомі, раз у рік або два рази на рік, вони з [PERSON] випивали. [PERSON] приходив до неї неодноразово, з яких причини він це робив, вона не знає. Від [PERSON] , вона ніколи не чула, що мама напивалася. [PERSON] ніколи їй не розповідав про його відносини з мамою. Чому дитину віддали бабусі, вона не знає. Зі слів [PERSON] , її викликали до соцслужби стосовно її запоїв. Вона також не знає, що [PERSON] кодували від вживання алкоголю. [PERSON] неодноразово скаржилась на свого колишнього чоловіка [PERSON] , говорила що у них були сутички, та показувала синці. Це все вона знає зі слів [PERSON] . Також [PERSON] розповідала, що скучає за дитиною та хоче її забрати. На протязі року вони бачились з [PERSON] два рази. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини. Як встановлено судом, сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 2012 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №181. Від шлюбу сторони у справі мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , яке повторно видане 08 серпня 2023 року Петропавлівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)). Судовим наказом Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 07 червня 2023 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) з 06 червня 2023 року, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Копією заяви [PERSON] від 03 серпня 2023 року підтверджується, що [PERSON] звертався до начальника служби у справах дітей [PERSON] та прохав провести профілактичну роботу з його дружиною [PERSON] щодо неналежного виконання батьківських обов`язків, у зв`язку з тим, що його дружина [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , не виконує свої батьківські обов`язки, веде аморальний спосіб життя, вживає алкогольні напої, не працює, з 02 серпня 2023 року син [PERSON] проживає з ним, так як мати не пустила його до квартири та була у стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до постанови Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 25 вересня 2023 року, [PERSON] було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, за те, що остання не в повній мірі виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання своєї дитини [PERSON] , [INFO] , а саме відповідно до листа ССД №375 від 10.08.2023 року, зловживає спиртними напоями. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до довідки, яка видана командиром військової частини [NUMBER] [PERSON] [INFO] , матрос [PERSON] дійсно проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , у період з 10 квітня 2022 року по теперішній час. Згідно службової характеристики на матроса [PERSON] , затвердженої 21 вересня 2023 року командиром військової частини [NUMBER] [PERSON] , за час проходження військової служби матрос [PERSON] зарекомендував себе з позитивної сторони. Дисциплінований, має необхідний рівень знань, до виконання поставлених завдань ставиться відповідально. Під час виконання службових обов`язків виявляє творчість і активність, власні думки висловлює у логічні послідовності, приймав безпосередню участь у роботі колективу, має почуття відповідальності за доручену справу. Користувався авторитетом серед військовослужбовців підрозділу. Працює над підвищенням рівня професійної підготовки. Тактовний у розмові. Накази старших начальників та командирів виконує вчасно, проявляє при цьому розумну ініціативу. Відповідно до довідки, яка видана 01 грудня 2023 року лікарем - психіатром та лікарем - наркологом КНП «Першотравенська МЛ» ПМР [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , на обліку в психіатричному кабінеті КНП «Першотравенська МЛ» ПМР та наркологічному кабінеті КНП «Першотравенська МЛ» ПМР не перебуває. Витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №346 від 08 грудня 2023 року підтверджується, що матроса військової частини [NUMBER] , призваного під час мобілізації [PERSON] , звільнено наказом командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 30 листопада 2022 року 292-РС у запас за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Згідно копії акту обстеження умов проживання, складеного спеціалістами ССД 15 грудня 2023 року, на підставі заяви [PERSON] було проведено обстеження умов проживання по [ADDRESS] . Житло розміщене на 3 поверсі п`ятиповерхового будинку та складається з трьох кімнат. Газо-, водо-, електропостачання підключено, необхідні меблі та побутова техніка в наявності, продукти харчування в асортименті. У дитини є окрема кімната, спальне місце, стіл для навчання, комп`ютер, одяг за сезоном, іграшки. У квартирі проживають: батько - [PERSON] , [INFO] ; бабуся - [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . З 12 грудня 2023 року [PERSON] проживає з татом за вищезазначеною адресою. З 02 серпня 2023 року [PERSON] проживав двоюрідної бабусі за адресою: [ADDRESS] , так як [PERSON] перебував у лавах ЗСУ. У квартирі створено умови для проживання дитини. Актом, складеним 27 грудня 2023 року ПП «Комунальщик-2», підтверджується, що зі слів сусідів, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , проживають разом за адресою: [ADDRESS] , з 10 грудня 2023 року та по теперішній час. Згідно довідки №6844/3, яка видана 27 грудня 2023 року виконкомом Першотравенської міської ради, Синельниківського району, Дніпропетровської області, у квартирі [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до виробничої характеристики на прохідника ВСП «ШУ Тернівське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» [PERSON] , яка видана в.о. начальника дільниці підготовчих робіт №2 [PERSON] , [PERSON] до призову в ЗСУ працював на дільниці підготовчих робіт №2 ВСП «ШУ Тернівське» з 2021 року за професією прохідник. За час роботи на дільниці зарекомендував себе з позитивної сторони, як виконавчий, сумлінний робітник. Доручені роботи виконував якісно і в установлений термін. Порушень трудової дисципліни не мав. Виробничою характеристикою на [PERSON] , яка видана директором ВП «ШУ Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» [PERSON] підтверджується, що [PERSON] працював на ВП «ШУ Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з 17 квітня 2001 року по 13 квітня 2021 року у якості прохідника. За час роботи зарекомендував себе як відповідальний робітник, націлений на відмінний результат, завжди готовий до прийняття швидких рішень та несення відповідальності. Володіє високими професійними знаннями і навичками. Вимогливий до самого себе, має повагу в колективі, дисциплінарних стягненнь не має. Відповідно до акту №7, який виданий ПП «Комунальщик-1» 03 січня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , проживав разом з тіткою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 02 серпня 2023 року по 10 грудня 2023 року. Довідкою про доходи №1730 3071 5470 1711, яка видана 04 січня 2024 року Відділом обслуговування громадян №25 (сервісний центр) Управлінням обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області підтверджується, що [PERSON] перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року складає 214532,50 грн. Відповідно до довідки №659/1, яка видана 30 січня 2024 року виконкомом Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, у квартирі [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Згідно характеристики учня 4-Б класу Першотравенського ліцею №4 [PERSON] , [INFO] , яка видана 19 лютого 2024 року т.в.о. директора Першотравенського ліцею №4 Гулак Я., у першому другому класі [PERSON] проживав у повній родині. Переважно дитиною займалась мама, зауважень зі сторони вчителя до батьків не було. Через сімейні обставини місце перебування дитини змінювалось. Зараз хлопчик проживає з бабусею та татом, який повернувся зі служби. Батько приділяє належну увагу вихованню та навчанню сина. Довідками, які видані 27 лютого 2024 року лікарем - психіатром та лікарем - наркологом КНП «Першотравенська МЛ» ПМР [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , на обліку у психіатра та нарколога КНП «Першотравенська МЛ» ПМР не перебуває. Характеристикою на [PERSON] , яка видана 15 березня 2024 року ПП «Комунальщик-1» підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Скарг від сусідів в ПП «Комунальщик-1» не надходило. Правила співжиття не порушувала. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Синельниківського району Дніпропетровської області №613/0/2-24 від 05 березня 2024 року, доцільне визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] , [INFO] . Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом справ щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст.18, ч.1 ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Частиною 1 ст.9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Відповідно до положень ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Стаття 141 СК України визначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до положень ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. У частині першій статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. За змістом статей 160-161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Таким чином, у разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом, проте при вирішенні вказаного питання, що стосується дитини, яка досягла 14 років, слід керуватися частиною третьою статті 160 СК України та положеннями статті 29 ЦК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25 січня 2018 року у справі № 537/5119/15-ц. Відповідно до статті 141 СК України мати батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Частиною 7 ст.7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, затвердженої резолюцією 1386 (XIV) Генеральної асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитини не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини (відсутність самостійного доходу, зловживання спиртними напоями або наркотичними засобами, аморальна поведінка, яка може зашкодити розвиткові дитини), бути розлученою зі своєю матір`ю. Отже, при винесенні рішення суд приймає до уваги тільки інтереси дитини, які переважають над інтересами батьків. Враховуючи вищевикладене, та виходячи з інтересів малолітньої дитини, яка категорично відмовляється повертатись до матері та виявляє бажання проживати разом з батьком, суд вважає, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком, [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню. Також суд вважає за необхідне зазначити, що матір дитини, яка безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право брати участь у її житті та вихованні незалежно від того, з ким дитина буде проживати. Визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком не позбавляє відповідачку можливості любити свою дитину, піклуватися про неї, брати участь у її вихованні та фізичному і духовному розвитку. При цьому, суд зауважує, що визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з батьком суттєво не впливає на можливість відповідачки, як матері, бачитися з [PERSON] , брати участь у його житті, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що всі вони проживають в одному населеному пункті, жодних перешкод у їх спілкуванні та побаченнях не чинилося і відповідно за умови реального та обопільного бажання сторони у справі мають можливість забезпечити умови для належного спілкування дитини з обома батьками. Щодо позовних вимог про звільнення від сплати аліментів, суд зазначає наступне. У статті 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до СК України аліменти, одержані на дитину, є її власністю. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами винятково за цільовим призначенням в інтересах дитини. За своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає одержані ним аліменти на дитину, дитина проживає з іншим із батьків, який її повністю і утримує. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я їх одержувача. З урахуванням одного із предметів цього спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом та ухвалення рішення у справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Згідно з частиною четвертою статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначені правові норми не встановлюють вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати аліментів. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Відповідно до частин 1-2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, судом визначено місце проживання малолітнього [PERSON] з батьком [PERSON] , який є позивачем у справі, те, що аліменти це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні та утриманні, враховуючи те, що на теперішній час змінився сімейний стан як особи, яка сплачує аліменти, так і особи, яка їх одержує, для якнайкращого забезпечення інтересів малолітньої дитини, з метою запобігання безпідставного збагачення відповідачки за рахунок позивача, суд вважає за необхідне припинити стягнення аліментів з позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , стягнутих судовим наказом Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 07 червня 2023 року у справі №186/783/23. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), таким чином з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved