Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

До суду звернулося ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРЕМІУМ АКТИВ» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 12.02.2022 року між ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» та [PERSON] було укладено договір позики «Льготний» №3107400898-2235007, відповідно до якого останній отримав у кредит грошові кошти в сумі 18500,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності, шляхом перерахування на банківську карту позичальника [NUMBER] зі строком повернення до 14.10.2021 року включно. 01.02.2024 року ТОВ «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ» набуло право грошової вимоги за укладеним між відповідачем та ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» договором позики №3107400898-2235007 від 12.02.2022 року на підставі договору факторингу №2023-02-2К на загальну суму заборгованості в розмірі 18494,63 грн. Право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №3107400898-2235007 від 12.02.2022 року у загальному розмірі 18494,63 грн перейшло до ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» на підставі договору факторингу № 2023-03-1К, укладеного 01.03.2023 року між ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» та ТОВ «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ». Після придбання права вимоги ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» додаткових нарахувань не здійснювало. Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання та не здійснював щомісячні погашення по кредиту, процентам за користування кредитом. Оскільки відповідач істотно порушує умови угоди та не виконує взяті на себе зобов`язання, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість, яка становить 18494,63 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн, та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. Відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2024 року відкрито провадження у даній справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду від нього надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Не повідомив відповідач і про причини своєї неявки в судове засідання. Також відповідачем не було подано відзиву на позов. Відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 18 липня 2024 року вирішено проводити заочний розгляд даної цивільної справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд виходив із наступного. Так, судом встановлено, що 12.02.2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Є Гроші Ком» та [PERSON] було укладено договір позики «Льготний» №3107400898-2235007 в електронному вигляді шляхом реєстрації позичальника на Інтернет сайті www.e-groshi.com і виконання ним дій, які свідчать про укладення договору, за яким останній отримав у позику грошові кошти на умовах строковості, зворотності та платності. Пунктом 1.1 договору передбачено, що позикодавець надає позичальнику грошові кошти в позику в сумі 18500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, шляхом перерахування на банківську картку позичальника [NUMBER] , а позичальник зобов`язується повернути позику, сплатити проценти та комісії за користування позикою, визначені цим Договором. Пунктом 1.5.1 Договору встановлено, що розмір відсотків за користування коштами становить 2,00% від суми позики щоденно, що за календарний рік становить 730 % річних. Умовами договору передбачено нарахування комісій: одноразова комісія за видачу позики у розмірі 2,5%, але не менше 100,00 грн від суми позики (п. 1.4 Договору); комісія за обслуговування позики у розмірі 0,2 % від суми позики, вказаної у п. 1.1 Договору, яка нараховується щоденно (п. 1.4.1 Договору); комісія за обслуговування особистого кабінету позичальника у розмірі 10,00 грн на тиждень (п. 1.4.2 Договору); комісію за смс-інформування позичальника про актуальний розмір заборгованості у розмір 12,00 грн. яка нараховується щоденно (п. 3.1 Договору). Пунктом 1.3 Договору та Графіком платежів до нього датою повернення позики та сплати всіх комісій встановлено 13.03.2022 року. Так, порядок укладення договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Згідно ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону Україну «Про електронну комерцію»). Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є смс повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «підписи сторін». Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що договір №3107400898-2235007 від 12.02.2022 року укладено та підписано сторонами ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ» та [PERSON] в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом, що відповідає вимогам ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Таким чином, між сторонами ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ» та [PERSON] було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На підтвердження факту укладення відмовідачем з ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ» кредитного договору позивачем надано договір позики «Льготний» №3107400898-2235007 від 12.02.2022 року, додаток №1 до договору, квитанцію від 09.10.2023 про перерахування на банківську картку позичальника [NUMBER] грошових коштів у сумі 18037,50 грн (а.с.9-14, 15, 18). Позика надається на споживчі цілі. Сума позики може бути використана позичальником для будь-якої мети, що не заборонена цим Договором або чинним законодавством України (п. 1.6. Договору). Судом встановлено, що відповідач умови договору позики не виконав, грошові кошти в строк не повернув, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість, яка згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 01.03.2023 року становить 18494,63 грн. - заборгованість за тілом кредиту(а.с.19). 01 лютого 2023 року між ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» та ТОВ «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ» укладено договір надання фінансових послуг факторингу № 2023-02-2К згідно з пунктом 1.2. якого фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із основних договорів, та отримує права вимоги за основними договорами відповідно до акту приймання передачі прав вимоги (а.с.46-48). На підтвердження свого права на пред`явлення позовних вимог до [PERSON] позивач посилається на те, що 01.03.2023 року ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» набуло право грошової вимоги за укладеним Договором позики між відповідачем та ТОВ «ФК «Є Гроші Ком» №3107400898-2235007 від 12.02.2022 року на підставі договору факторингу №2023-03-1К, укладеного 01.03.2023 року між ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» та ТОВ «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ» (а.с.22-24). Згідно договору про надання фінансових послуг з факторингу №2023-03-1К від 01.03.2023 року ТОВ «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» приймає належні ТОВ «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу №2023-03-1К від 01.03.2023 року ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №3107400898-2235007 від 12.02.2022 року в розмірі 18494,63,00 грн (а.с.24). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (п.1 ч. 1ст. 512 ЦК України). У відповідності до положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «ФК «ПРЕМІУМ АКТИВ » є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] . Крім того, згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №3107400898-2235007 від 12.02.2022 в розмірі 18494,63 грн. Питання щодо відшкодування судових витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Відповідно до положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати у межах сплаченого судового збору підлягають стягненню із відповідача на користь позивача у розмірі 2422,40 грн. При цьому суд приймає до уваги: копію платіжної інструкції №786 від 29.03.2024 року про сплату судового збору (а.с.6). При цьому відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку по відшкодуванню заявлених позивачем 5 000,00 грн витрат на правничу допомогу. Вирішуючи питання про відшкодування позивачеві судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду цієї справи, суд враховує вимоги статті 137 ЦПК України, котрими передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат. Оскільки у матеріалах справи відсутні будь - які докази надання професійної правничої допомоги Товариству, зокрема відсутній договір про надання правової допомоги, детальний опис виконаних робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та докази здійснення стороною таких витрат, обсяг наданих послуг і виконаних робіт, акти наданих послуг або акт виконаних робіт тощо, тому суд позбавлений можливості покласти на відповідача обов`язок по відшкодуванню цих витрат. Крім того, позивачем не надано відповідної квитанції, або платіжного доручення чи будь-якого іншого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку, що свідчить про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що позивач дійсно поніс витрати на правничу допомогу. На підставі наведеного та

Outcome: approved