Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 14.11.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та позичальником [PERSON] було укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0983674216 та отримання кредиту згідно заявки - анкети на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики № 2628808359 від 30.12.2019 p., що акцептована відповідачем 30.12.2019 p., шляхом підписання електронним підписом відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. 3, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України. Відповідно до умов Договору позики Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000,00 грн., в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається сторонами відповідно до умов Договору. Генерація і надсилання одноразового ідентифікатора, використаного для підписання Заявки і, відповідно, укладення Договору здійснюється наступним чином: клієнт на веб-сайті натискає відповідну кнопку для підписання заявки/договору, силами програмного забезпечення генерується одноразовий ідентифікатор ключа для підписання, доступу до якого працівники товариства не мають. Вказаний ключ автоматично через API-сервіс надсилається на телефонний номер Клієнта, верифікований в його особистому кабінеті на сайті. Для цього використовуються послуги оператора смс-відправлень. Після введення клієнтом згенерованого ключа у відповідне поле для підписання, програма звіряє згенерований та введений ключі, і у випадку їх співпадіння заявка/договір вважаються підписаними. Зазначені умови є публічною пропозицією розумінні ст.ст 641, 644 Цивільного кодексу України. Пропозиція (Оферта) на отримання 5 траншу згідно Заявки-анкети № 2628808359 від 30.12.2019 р. в рамках Договору про надання позики № 0983674216 від 14.11.2019 р. підписано Позичальником 30.12.2019, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою CMC-повідомлення на телефонний номер зазначений Позичальником в особистому кабінеті на сайті кредитодавця. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем (ТОВ «Інфінанс») було перераховано грошові кошти. Підписанням Договору позики відповідач також підтвердила, що вона повністю ознайомилася з усіма його умовами, в тому числі з Правилами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Щодо права вимоги про стягнення заборгованості за договором Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до відповідача. 14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 14-07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за Договорами позики, у т.ч. за Договором позики № 0983674216 від 14.11.2019 p., що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором позики № 0983674216 від 14.11.2019 p., що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача. Враховуючи положення ст.ст. 514, 516 ЦК України, згідно з якими до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0983674216 від 14.11.2019 р. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на 09.01.2024 p., відповідно до розрахунку заборгованості, становить 77570,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 4000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 73570,00 грн.; Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 48170,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 4000,00 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс» 44170,00 грн.. В позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати, що складаються із судового збору 3028 грн та витрати на правничу допомогу 13000 грн. Справа призначена до розгляду у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач та її представник, належним чином повідомлені про час та місце судового засідання до суду не з`явились, представник відповідача просила відкласти розгляд справи, вказане клопотання судом не задоволено за відсутністю поважності причин неявки у судове засідання, суд ухвалив розглядати справу без участі сторони відповідача. Під час\~судового засідання\~були вивчені\~наступні докази\~по справі : -платіжна інструкція (а.с.4) -копія договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0983674216 від 14.11.2019 (а.с.5-8) -копія заявки-анкети на отримання кредиту (а.с.9) -копія Правил надання грошових коштів у позику (а.с.10-19) -копія квитанції №45689359 від 30.12.2019 (а.с.20) - розрахунок заборгованості (а.с.21-27) -копія договору факторингу від 14.07.2021 з додатками (а.с.28-32) -копія договору №10-01/2023 від 10.01.2023 про відступлення прав вимоги з додатками (а.с.33-38) -копії правовстановлюючих документів (а.с.39-49) -докази щодо надання правничої допомоги (а.с.50-54) -копія ордера на надання правничої допомоги (а.с.70) -копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.71) -копія довіреності (а.с.80) -заява на виконання ухвали суду від 16.04.2024 про витребування доказів (а.с.82-84) -копія договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 з додатками (а.с.84-114) -копія рішення №10-01/23 загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» від 10.01.2023 (а.с115). - електрона копія договору кредиту ( а.с.116) Таким чином судом було встановлено: 14.11.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» та [PERSON] було укладено договір позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0983674216. Відповідно до умов Договору позики Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20000,00 грн., в межах строку дії Договору - 36 календарних місяців з дня підписання Договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем, визначеного Сторонами. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається сторонами відповідно до умов Договору. Відповідач здійснила дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем (ТОВ «Інфінанс») було перераховано грошові кошти. 14.07.2021 року між ТОВ «Інфінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 14-07/21, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за Договорами позики, у т.ч. за Договором позики № 0983674216 від 14.11.2019 p., що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до боржників Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором позики № 0983674216 від 14.11.2019 p., що укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за Договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526,1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК У країни зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина / статті 1049 Цивільного кодексу України). Відповідно до частина 2 статті 1048 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Станом на 09.01.2024 [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Коллект\~Центр» в розмірі 48170,00 грн., з яких: -заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 4000,00 грн.; -заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 44170,00 грн.. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором, що є порушенням законних прав та інтересів ТОВ «Коллект Центр». На цих підставах, суд дійшов висновку можливості задоволення вказаного позову. Щодо судових витрат. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачений судовий збір в сумі 3028,00 грн. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 3028,00 грн. Також стороною позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 13 000 грн, на що суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 ст.\~137\~ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»). Частиною 5 ст.\~137\~ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Крім того, в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати висновки Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19, в якому, серед іншого наголошено, що: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт; суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи; суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) з врахуванням критеріїв ч. ч. 5-7, 9\~ст.129 ГПК України, може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Подібні висновки можна також зустріти в ряді постанов Верховного Суду, зокрема, у справі № 922/3436/20, у справі № 910/7586/19, у справі № 910/16803/19. У вже згаданій справі №\~755/9215/15-ц Велика Палата також вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони. Так розгляд матеріалів справи показав, що 02.01.2023 року між ТОВ «Коллект\~Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладено Договір про надання правничої допомоги №02-01/23 (а.с.50). 02.01.2024 року сторони погодили розмір гонорару адвоката за надання правової (правничої) допомоги у даній справі, а саме 13000 грн, складено детальний опис наданих послуг (а.с.52-54). Дослідивши надані\~докази на\~підтвердження витрат\~на правничу\~допомогу адвоката,\~суд вважає,\~що витрати\~на професійну\~правничу допомогу\~обгрунтовані та\~стягує \~з відповідача\~на користь\~позивача витрати на правничу допомогу в сумі 13000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved