Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

АТ «Альфа-Банк» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 190455,68 грн. та судовий збір у розмірі 2856,84 грн. В обґрунтуванні своїх вимог, позивач посилається на те, що АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] уклали договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка). Відповідно до умов договору, АТ «Альфа-Банк» зобов`язався відкрити [PERSON] картковий рахунок у валюті гривня та випустити міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії на 2 (два) роки з моменту її випуску. Відповідно до умов договору, [PERSON] зобов`язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, відкривши [PERSON] картковий рахунок у валюті гривня та випустити міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії на 2 (два) роки з моменту її випуску. У порушення умов договору, [PERSON] , свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 18.03.2021 має заборгованість: тіло кредиту 185418,58 грн.; відсотки за кредитом 211,59 грн. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 травня 2021 року, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2022 року позовну заяву АТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Ухвалено стягнути з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 190455 грн. 68 коп. та судовий збір у розмірі 2856 грн. 84 коп. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2022 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2022 року по справі № 638/5438/21 по справі за позовом АТ «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2022 року за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано та призначено розгляд справи до судового розгляду. 28 лютого 2023 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначає, що матеріали справи не містять доказів відкриття позивачем рахунку [PERSON] , отримання останнім банківської карти і кредитних коштів. Також зазначила, що складений позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом отримання відповідачем кредитних коштів та розміру боргу. Крім того, зазначила, що в анкеті-заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог. 16 березня 2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому вона зазначає, що ПАТ Альфа-Банк свої зобов`язання перед [PERSON] виконав в повному обсязі, ознайомив з умовами кредитування, сукупною вартістю кредиту та надав кредитні кошти. Саме позивач на даний час не виконує умови укладеного кредитного договору та не повертає отриманні кредитні кошти та інші платежі. Також зазначила, що відповідач не звернувся з письмовою вимогою до кредитора у передбачений строк 14 днів, що спростовує посилання, про порушення його прав як споживача фінансової послуги при укладанні кредитного договору. Просила задовольнити позовні вимоги. 29 березня 2023 року до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому вона зазначає, що банком не доведена сума нарахування та списання банком відсотків за користування кредитом. Таким чином, перевірити правильність нарахування банком відсотків за користування кредитом не представляється можливим, а отже банком така сума не доведена. Також зазначила, що умови договору про нарахування щомісячної комісії за обслуговування кредиту - 3,5% від суми кредиту суперечать положенням частини першої та другої статті 11 ЗУ Про споживче кредитування, а тому таке положення є нікчемним. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2023 року замінено позивача АТ Альфа Банк на АТ Сенс Банк. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Суд, заслухавши учасників процесу, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності дійшов висновку про таке. Судом встановлено, що 14 лютого 2019 між ПАТ «Альфа Банк» (правонаступником якого є АТ «Сенс Банк») і [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, акцепту, анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк». У анкеті-заяві зазначено, що відповідач підписанням акцепту підтвердив акцепт публічної пропозиції та укладення договору між ним та АТ "Альфа-Банк" на умовах, викладених в публічній пропозиції та додатках до договору, що розміщені на веб-сторінці банку www.alfabank.ua, а також, що він ознайомився з положеннями законодавства України, що регулюють порядок відкриття, використання і закриття рахунків, надання та користування іншими послугами банку згідно з договором, в тому числі, зі змістом Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах. Відповідно до умов вищевказаного Договору, банк (за Договором - Кредитор) відкрив відповідачу (за Договором - Позичальникові) картковий рахунок у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії 2 (два) роки з моменту її випуску. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку DMC Gold строком дії 2 роки з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлювальної кредитної лінії (сума Кредиту) 200000 грн. Також, відповідно до умов договору сторонами погоджено: строк кредитування 12 місяців з можливістю пролонгації на новий строк за умови дотримання клиентом умов договору; процентна ставка - фіксована 24% річних; реальна процентна ставка - 52,25% річних. Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідач станом на 14 березня 2021 року має заборгованість за кредитом у розмірі 190455,68 грн. а саме: 185418,58 грн- тіло кредиту; 211,59 грн.- відсотки за кредитом; 4825,51 грн. - неустойка. За змістом п.1 ч. 2 ст.11 ЦК України договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1, 2, ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Згідно з п. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до п. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі ст.ст .526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 2 ст. 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Судом встановлено, що між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] укладено і підписано укладено кредитний договір шляхом підписання оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, акцепту, анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа Банк». Умовами договору передбачено, що угода про надання кредиту вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання банком акцепту та надання банком суми кредиту та діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань перед банком та закриття рахунку. Своїм підписом відповідач [PERSON] підтвердив, що ознайомлений з умовами кредитування, визначеними в Оферті та отримав Акцепт пропозиції 14 лютого 2019 року. Отже особистий підпис [PERSON] в анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у АТ «Альфа Банк», у оферті на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, у паспорті споживчого кредиту, свідчить про укладення кредитного договору. Відповідно до розрахунку заборгованості, відповідач станом на 14 березня 2021 року має заборгованість за кредитом у розмірі 190455,68 грн. а саме: 185418,58 грн- тіло кредиту; 211,59 грн.- відсотки за кредитом; 4825,51 грн. - неустойка. Розрахунок підтверджений випискою по рахунку з кредитною карткою, виданою [PERSON] , згідно з якою останній активно користувався нею. Суд вважає, що банківські виписки (виписки з банківському рахунку) є належними доказами, оскільки відображають рух коштів та доводять активне користування відповідачем кредитними коштами та неналежне виконання ним своїх обов`язків з погашення кредиту. Відповідно до положень ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пунктів 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписка з банкового рахунку є первинним документом, що підтверджує здійснені по банківському рахунку операції. Верховний Суд у справі № 554/4300/16-ц наголосив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки по картковим рахункам можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Відповідачем та його представником у відзиві на позовну заяву будь-якими належними та допустимими доказами не спростовано розрахунок заборгованості, який був наданий позивачем та не наведено жодних належних аргументів його неправильності. Інші доводи представника відповідача не спростовують висновків суду. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Дослідивши докази, які були надані сторонами на підтвердження своїх доводів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 190455,68 грн. є обґрунтованими. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved