Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Львівське міське\~комунальне підприємство\~«Львівтеплоенерго» (далі\~ ЛМКП\~«Львівтеплоенерго»)\~звернулось в\~суд із\~позовом до\~відповідачів [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~в якому\~просить стягнути\~з відповідачів\~в солідарному\~порядку на\~користь позивача\~заборгованість за\~період з\~01.01.2019\~по 29.02.2024\~за послуги\~з централізованого\~опалення (постачання\~теплової енергії)\~в сумі\~38\~466,\~35\~грн.,\~за послуги\~з постачання\~гарячої води\~в сумі\~18\~223,25\~грн.,\~а всього\~56\~689,60\~грн.\~В \~обґрунтування позовних\~вимог покликається\~на те,\~що відповідачі\~зареєстровані за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~для здійснення\~оплати за\~надані послуги\~ЛМКП «Львівтеплоенерго»\~був відкритий\~особовий рахунок\~№ [NUMBER] ,\~а також\~щомісячно направлялись\~повідомлення на\~оплату таких\~послуг.\~З 01.07.2014 між сторонами вважався укладеним договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води (договір приєднання), який діяв до 30.11.2021 включно. З 01.12.2021 вважається укладеними індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії та про надання послуг з постачання гарячої води. Між сторонами встановились фактичні договірні відносини з приводу надання послуг в сфері теплопостачання, а саме виконавець надавав послуги відповідачам, а останні такими послугами користувались для задоволення своїх потреб, не відмовлялись від них, проте оплату належним чином не здійснювали. Згідно із розрахунком заборгованість відповідачів перед позивачем з централізованого опалення (постачання теплової енергії) за період з 01.01.2019 по 29.02.2024 становить 38 466,35 грн., а заборгованість за послуги з постачання гарячої води та за витрати теплової енергії на функціонування системи гарячої води за період з 01.01.2019 по 29.02.2024 18223,25 грн., а всього за надані послуги борг становить 56 689,60 грн. Такі неправомірні дії відповідачів призвели до порушення майнових прав та законних інтересів позивача. Через несвоєчасність розрахунків відповідачів за надані послуги, ЛМКП «Львівтеплоенерго» не може забезпечити своєчасну сплату податків, внесків до пенсійного фонду, виплату заробітної плати працівникам, а також має заборгованість перед іншими підприємствами. Таким чином, із покликанням на норми статей 509, 525, 526 ЦК України та Закон України «Про житлово-комунальні послуги», статті 67, 68, 162 ЖК України, просить стягнути вказану заборгованість з відповідачів солідарно в примусовому порядку. Ухвалою від 07.05.2024 прийнято до розгляду позов та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Від відповідача [PERSON] 24.05.2024 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вважає, що борг перед позивачем виник не з його вини, а з вини Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яким йому відмовлено у проведенні відповідного перерахунку пенсії, завдавши матеріальних збитків на суму 175577,67 грн., що йому невиплачена. Таким чином, належне виконання зобов`язання перед ЛМКП «Львівтеплоенерго» виявилося неможливим внаслідок протиправних дій пенсійного фонду. З покликанням на ст. 617 ЦК України просив відмовити в задоволенні позовних вимог у частині, заявленій до нього, до моменту врегулювання питання про повернення боргу Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області. Окрім цього, просив прийняти окреме рішення про стягнення його заборгованості, що утворилася перед позивачем за надані останнім послуги, з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яке заборгувало йому 175 577,67 грн. пенсійних виплат. Разом з цим, просив не стягувати з нього судовий збір, оскільки це порушення сталося не з його вини і не з вини сім`ї останнього. Окрім цього, 26.06.2024 відповідачем [PERSON] подано аналогічний за змістом відзив на позовну заяву. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася, звернулася в суд із заявою, у якій просила розглядати справу у її відсутності, позов підтримала, просила такий задовольнити. У судове засідання відповідачі не з`явилися, відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у квартирі [ADDRESS] , власником якої є відповідач [PERSON] , зареєстровані та проживають, окрім останнього, відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Вказане підтверджується відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру та довідкою з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації. Згідно із п. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). За змістом статей 12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до статей 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. 3 01.07.2014 між сторонами вважався укладеним договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води ЛМКП «Львівтеплоенерго», який діяв до 30.11.2021 включно. На виконання положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830 затверджені Правила надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, в які внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1022, а постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182 затверджені Правила надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуги з постачання гарячої води, в які внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 №1023. А тому, з 01.12.2021 з відповідачами є укладений індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір з постачання гарячої води, які за своєю правовою природою є публічними договорами приєднання, типова форма яких затверджена постановами Кабінету Міністрів України №1022, №1023 від 08.09.2021. За умовами вказаних договорів, ЛМКП «Львівтеплоенерго» (виконавець) зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги в строки і на умовах, що визначені цими договорами. Зазначені договори розміщені на офіційному веб-сайті ЛМКП «Львівтеплоенерго» за посиланням: https://lmkp.lte.lviv.ua. Відповідно до п. 6 Правил №830, за індивідуальним договором ЛМКП «Львівтеплоенерго» забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості, що забезпечує надання послуги встановленим нормативам до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку. Пунктом 8 індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії також передбачено, що виконавець забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості згідно з вимогами пунктів 5 і 6 цього договору до внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку. Пунктом 9 індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води також передбачено, що виконавець забезпечує постачання гарячої води у відповідній кількості та якості згідно з вимогами пунктів 5 і 6 цього договору до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (індивідуального (садибного) будинку). Відсутність підписаного договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі. Отже, відповідачі є споживачами послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , а фактичне надання цих послуг і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладанням договорів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч. 2 цієї статті обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 67 Житлового кодексу України передбачено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно із розрахунками заборгованості (відомість про нарахування та оплату послуги з постачання теплової енергії та відомість про нарахування та оплату послуги з постачання гарячої води), наданими позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго», за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.01.2019 по 29.02.2024 у відповідачів виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії) в сумі 38 466, 35 грн., за послуги з постачання гарячої води в сумі 18 223,25 грн., а всього 56 689,60 грн. Надані розрахунки заборгованості не викликають у суду сумнівів у правильності здійснених позивачем нарахувань за вищевказані послуги, відповідачами такі не оспорюються і не спростовані. Належних та допустимих доказів, які б свідчили про ненадання чи неналежне надання позивачем послуг відповідачам, матеріали справи не містять. Разом з тим, у відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] щодо стягнення з нього заборгованості заперечив із покликанням на ст. 617 Цивільного кодексу України. Так,\~за змістом\~ч.\~1\~ст.\~617\~Цивільного кодексу\~України особа,\~яка порушила\~зобов`язання,\~звільняється від\~відповідальності за\~порушення зобов`язання,\~якщо вона\~доведе,\~що це\~порушення сталося\~внаслідок випадку\~або непереборної\~сили. Згідно з ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Таким чином,\~стаття 617\~Цивільного кодексу\~України звільняє\~від відповідальності\~за порушення\~зобов`язань,\~якщо воно\~стало саме\~наслідком форс-мажору.\~Однак, відсутність у відповідача необхідних коштів, в тому числі у зв`язку з скрутним фінансовим станом чи нездійснення відповідного перерахунку пенсійних виплат, не є надзвичайними чи невідворотними обставинами та не звільняють відповідача [PERSON] від відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України. Згідно із статтями 526, 610 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підставі ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із ст. 541 Цивільного кодексу України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч.1ст.543 ЦК України). Оскільки відповідачі не надали суду належних, допустимих та достатніх доказів, які в своїй сукупності дали б змогу дійти висновку про неналежне надання чи ненадання позивачем їм послуг з централізованого опалення та послуг з постачання гарячої води, не довели неправильності здійснених позивачем розрахунків, не спростували розміру заборгованості жодними доказами, суд приходить до висновку, що сума заборгованості відповідачів перед позивачем за житлово-комунальні послуги в розмірі 56 689,60 грн за період з 01.01.2019 по 29.02.2024 підлягає стягненню з них в користь позивача в солідарному порядку. Враховуючи вищевикладене,\~позов необхідно\~задовольнити. Окрім цього, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 3\~028 грн, а саме по 757 грн з кожного. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Таким чином, датою ухвалення рішення у справі, призначеній до розгляду на 02.07.2024, є дата складення повного судового рішення, а саме 08.07.2024.

Outcome: approved