Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до Піщанського районного суду Вінницької області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, в якій заявник просить суд встановити факт, що трудова книжка колгоспника серії [NUMBER] , заповнена 30 грудня 1983 року, записана на російській мові на прізвище « [PERSON] », з дописом на українській мові її прізвища - [PERSON] , а також трудова книжка колгоспника [NUMBER] , заповнена 19 січня 1988 року, на прізвище на російській мові « [PERSON] », де дописано прізвище на українській мові - [PERSON] , належать їй, [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог вказує, що згідно паспорта та інших документів, її прізвище ім`я по батькові [PERSON] , [INFO] . На даний час, по досягненні віку, вона оформляюся на призначення пенсії. Після перевірки необхідних документів для призначення пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України виявили ряд недоліків, які заважають в отримані нею пенсії, а саме те, що в її трудовій книжці колгоспника серії [NUMBER] , заповненої 30.12.1983 року, прізвище записано на російській мові « [PERSON] », при цьому з прізвищем « [PERSON] », дописано на українській її дошлюбне прізвище з помилкою - [PERSON] , в дійсності її дошлюбне прізвище згідно свідоцтва про народження та її паспорта - [PERSON] . Також зазначає, що в іншій, також належній їй трудовій книжці колгоспника [NUMBER] , заповненої 19.01.1988 року, її прізвище записано на російській мові « [PERSON] » та дописано дівоче прізвище на українській мові - [PERSON] . Причиною цього є те, що вона з 1984 року постійно проживала та проживає до цього часу з [PERSON] , який на то час проживав зі нею разом без реєстрації шлюбу, то працівники колгоспу помилково в її трудову книжку колгоспника прізвище записали [PERSON] , хоча після реєстрації з ним її прізвище залишилося [PERSON] , яке було дописано в трудову книжку колгоспника. Зазначає, що належним чином, в її трудових книжках не зроблено відмітки про неправильність перейменованих прізвищ у вказаних в належних їй трудових книжках колгоспника, а на цей час вона цього не маю можливості зробити, так як організації де оформлялися трудові книжки в зв`язку за тривалістю значного часу (30-40 років) припинили своє існування тому згідно ст. 315 ч.1 п.6 ЦПК України, вона вимушена звернутися до суду, про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належність трудової книжки колгоспника серії [NUMBER] , заповненої 30.12.1983 року, де її прізвище записано на російській мові « [PERSON] », при цьому з прізвищем « [PERSON] », дописано на українській мові дошлюбне прізвище з помилкою « [PERSON] ». Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 червня 2024 року дану заяву було передано для розгляду судді Гринишиній А.А. Ухвалою суду від 12 червня 2024 року постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у даній цивільній справі. Розгляд справи постановлено провести в порядку окремого провадження, призначено судове засідання на 14 годину 00 хвилин 02 липня 2024 року. Заінтересованій особі запропоновано подати у строк до 02 липня 2024 року письмові пояснення щодо суті заяви з викладенням свої міркувань та можливих заперечень щодо аргументів викладених в ній із наданням підтверджуючих документів. В судове засідання заявник [PERSON] та його представник адвокат Кабанов М.О. не з`явилися, проте від представника заявника на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі та про підтримання заявлених вимог. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, проте від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить здійснювати без участі представника ГУ ПФУ у Вінницькій області на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, суд, вважає за можливе, здійснювати судовий розгляд у судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник відповідно до паспорта громадянина України є [PERSON] , [INFO] . Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] заповненому російською мовою підтверджується, що [PERSON] народилась " [INFO] ". 30 грудня 1983 року на російській мові було виписано трудову книжку колгоспника серії [NUMBER] на " [PERSON] , [INFO] " та 19 січня 1988 року на російській мові було виписано трудову книжку колгоспника серії [NUMBER] на " [PERSON] , [INFO] ". У зв`язку з вказаними розбіжностями в трудовій книжці та в свідоцтві про народження та в паспорті громадянина України заявника у нього виникли ускладнення при оформленні на пенсію. Зазначене підтверджується: копією свідоцтва про народження [PERSON] серії І [NUMBER] (а.с.5), копією трудової книжки колгоспника серії [NUMBER] , серії [NUMBER] ( а.с.4), свідоцтвом про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.6), свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , (а.с.7). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Суд зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Під час розгляду справи встановлено та підтверджено відповідними доказами, що при заповнені трудової книжки на російській мові було допущено помилку в прізвища заявника . Враховуючи досліджені судом докази, суд вважає можливим встановити факт, що трудова книжки колгоспника серії [NUMBER] заповнена 30 грудня 1983 року, записана на російській мові на прізвище « [PERSON] », з дописом на українській мові її прізвища - [PERSON] , а також трудова книжка колгоспника [NUMBER] заповненої 19 січня 1988 року, на прізвище на російській мові « [PERSON] », де дописано прізвище на українській мові - [PERSON] , належать їй [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved