Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором №1220-5407 від 10.06.2023 у розмірі 72760,00грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.06.2023 між сторонами за допомогою Веб-сайту navse.in.ua, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1220-5407, який разом з правилами відкриття кредитної лінії, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором складають єдиний договір. Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А6488 для підписання договору та супутніх документів. Згідно умов відповідачу надано кредит у сумі 20000.00грн на 300 днів під знижену ставку 1.2% в день, стандартну процентну ставку 1.5% в день, комісія за видачу кредиту 15.00% від суми кредиту, базовий період 14 днів. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідачем зобов`язання за договором не виконано в повному обсязі, внаслідок чого станом на 06.02.2024 загальна заборгованість відповідача складає 72760.00 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 18400.00 грн., простроченої заборгованості за нарахованими відсотками 54360.00 грн. На підставі викладеного представник позивача просив позов задовольнити. Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому вона просила задовольнити позов частково, стягнувши з неї заборгованість у сумі 5320.00 грн., обґрунтувавши зазначене тим, що в розрахунку заборгованості міститься інформація щодо нарахування комісії за кредитним договором без зазначення, за які саме послуги нараховується комісія, що є незаконним. Згідно договору позичальник сплачує комісію у розмірі 3000.00 грн., проте не зазначено за які саме послуги, а тому вказані умови є нікчемними та тягнуть за собою нікчемність договору у цій частині. Зазначена у договорі процентна ставка є фіксованою. Визначена реальна процентна ставка у розмірі 9215.0% та орієнтована загальна вартість кредиту у розмірі 113000.00 грн. свідчать про несправедливі умови договору і фактично є надмірним тягарем для відповідача. Зважаючи на фактично надану позичальнику суму кредиту у розмірі 20000.00 грн, фіксовану процентну ставку 3360.00 грн., з врахуванням сплат позичальника у розмірі 18040.00 грн., сума заборгованості складає 5320.00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі, вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, підтримала позицію, викладену у відзиві на позов. Суд, розглянувши позов, ознайомивашись із відзивом та поданими заявами, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10.06.2023 о 15:21 год. між сторонами укладено договір про відкриття кредитної лінії №1220-5407 продукту «НА ВСЕ» (а.с.18-23), згідно якого позичальнику відкривається невідновлювальна кредитна лінія, шляхом надання Позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб на наступних умовах: розмір кредитного ліміту 20000.00 грн., шляхом безготівкового перерахування на банківський рахунок позичальника з фіксованою процентною ставкою: стандартна процентна ставка 1.50 % за кожен день користування, знижена процентна ставка 1.2% на день (діє протягом усього строку кредитування за умови своєчасного внесення платежів згідно графіка погашення), строк кредитування 300 днів, дата повернення кредиту 04.04.2024, комісія за видачу кредиту 15.00% від суми виданого кредиту. Крім того, у договорі вказано порядок повернення кредиту, наслідки невиконання або неналежного виконання зобов`язання. Вказаний договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А6488. Крім того у договорі зазначено, що невід`ємною частиною договору є додатки: Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки. Аналогічні істотні умови кредиту викладені у паспорті споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит) (а.с.32-34), який підписано позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А6488. Згідно таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (а.с.34-35), підписаної відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А6488, згідно якого кожні 14 днів позичальник повинна була вносити оплату по кредиту у розмірі 4200.00 грн. чиста сума кредиту, 4200.00 грн. процент за користування кредитом (із розрахунку 1.5 % на день від суми кредиту) та одноразово сплатити 3000.00 грн комісію за надання кредиту (із розрахунку 15.00% від суми кредиту). До суду також надано правила відкриття кредитної ліні (надання споживчих кредитів) продукту «НА ВСЕ» в редакції від 11.04.2023 (а.с.24-31), з відмісткою «Електронний підпис Позичальника одноразовим ідентифікатором (одноразовим паррлем) (номер пароля) А 6488, Дата підпису Позичальника: 10.06.2023»., в якому передбачено правила надання кредиту, процес надання кредиту, правила нарахування процентів за користування кредитом, комісії за видачу кредиту та погашення заборгованості, програма лояльності, захист персональних даних, права та обов`язки сторін договору, відповідальність сторін, порядок вирішення спорів, внесення змін до договору чи прави та припинення договору та інше. Згідно копії довідок про перерахування суми кредиту №1220-5407 від 10.06.2024 (а.с.36-38) на картку № [NUMBER] перераховано грошові кошти у сумі 20000.00 грн. Згідно розрахунку заборгованості (а.с.39-40) в період з 10.06.2023 по 18.08.2023 відповідачу нараховувалась знижена процентна ставка у розмірі 1.2 %/день у сумі 240 грн./день, з 19.08.2023 по 04.02.2024 у розмірі 1.5 %/день у сумі 300 грн./день., відповідачем сплачено за договором суму у розмірі 18040.00грн., сума заборгованості складає 18400.00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 54360.00 грн. сума заборгованості за відсотками, загальна сума заборгованості 72760.00грн. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі\~ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», у чинній на день укладення сторонами Договору редакції (далі\~Закон), електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно доч.1ст.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги», учиненій на день укладення сторонами Договору редакції, електронний підпис, електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; електронні дані\~будь-яка інформація в електронній формі; засіб електронного підпису чи печатки\~апаратно-програмний або апаратний пристрій чи програмне забезпечення, які використовуються для створення та/або перевірки електронного підпису чи печатки. Відповідно до змісту ст. 7 Закону оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством. Згідно зіст.14Закону електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу. Використання електронного документа у цивільних відносинах здійснюється згідно з загальними вимогами вчинення правочинів, встановлених цивільним законодавством. Відповідно до п. 5 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», у чинній на день укладення сторонами Договору редакції, у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: електронний договір\~домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.ч. 1-3\~ст. 100 ЦПК України\~електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Частиною 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», учиненій на день укладення сторонами Договору редакції, передбачено, що електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із\~статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України,\~статтею 36 Господарського процесуального кодексу України\~та\~статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до ч. 1\~ст. 204 ЦК України\~правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З приводу тверджень, викладених у відзиві на позовну заяву, суд зазначає наступне. Згідно договору №1220-5407 від 10.06.2023 кредитодавцем нараховано одноразову комісію за надання кредиту у розмірі 15.00% від суми кредиту у сумі 3000.00год. Згідно п.2 ч.2 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» До загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже посилання відповідача на постанову Верховного суду України від 16.11.2016 №6-1746цс16 щодо щомісячної комісії за управління кредитом є необгрунтованим, оскільки щомісячна комісія за договором від 10.06.2023 про відкриття\~кредитної лінії\~№1220-5407 не нараховувалась. З приводу твердження щодо фіксованої процентної ставки у сумі 3360 грн., суд зазначає, що вказана сума процентної ставки відповідає зниженій процентній ставці у розмірі 1.2%/день від суми кредиту у базовий період, який складає 14 днів, згідно договору. Проте у договорі зазначено, що знижена процентна ставка діє за умови, якщо Позичальник своєчасно і у повному обсязі сплачує проценти за користування Кредитом, комісію за видачу кредиту та повертає отриманий кредит згідно графіка платежів. В разі порушення нарахування процентів здійснюється з наступного дня після порушення за стандартною процентною ставкою у розмірі 1.5 %/день від суми кредиту у сумі 4200.00 грн. Згідно розрахунку заборгованості 23.06.2023 відповідачем сплачено 7960.00 грн., 06.07.2023, 21.077.2023 та 04.08.2023 по 3360.00 грн., після 04.08.2023 відповідачем жодного платежу не здійснено, з 18.08.2023 кредитодавцем нараховувалася стандартна процентна ставка згідно умов договору. Крім того суд зазначає, що відповідачем не оспорювався факт укладення договору №1220-5407, факт отримання коштів, відповідачем не надано контррозрахунок заборгованості, з приводу розміру процентної ставки зазначено «несправедливі умови договору і фактично є надмірним тягарем для відповідача щодо сплати кредиту», процентна ставка, її розмір та порядок нарахування зазначені у договорі. Згідно ч.1\~ст.\~1048\~ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з\~ч.\~ч.\~1-4\~ст.\~263\~ЦПК України\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим.\~Законним є\~рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове рішення\~має відповідати\~завданню цивільного\~судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за Договором, укладеним 10.06.2023 в розмірі 72760.00 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту та нарахованими відсотками. Частиною 1 статті 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.\~ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд розподіляє судові витрати згідно зі статтею 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved