Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] (паспорт серія [NUMBER] ) звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] (паспорт серія [NUMBER] ) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 28.08.1988 року вона (позивачка) уклала шлюб із відповідачем [PERSON] , що був зареєстрований відділом (бюро) запису актів громадянського стану виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів УРСР, актовий запис № 4491. Від даного шлюбу сторони мають одну повнолітню дитину - доньку: [PERSON] , [INFO] . Також, позивачка вказує, що фактично їх з відповідачем шлюбні відносини були припинені з лютого 2022 року і з того часу вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Крім того, позивачка зазначає, що вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням в добровільному порядку розірвати їх шлюб, однак її прохання ним ігноруються. Тому, оскільки подальше існування сторін, як сім`ї, суперечить їх намірам, так як вони мають різні погляди на життя і вже довгий час проживають окремо, позивачка просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.05.2024 року відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, однак, 05.07.2024 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій останній одночасно вказала, що свої позовні вимоги про розірвання\~шлюбу підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, однак, 08.07.2024 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій він одночасно позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі ст.\~110\~СК,\~один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК\~України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 28.08.1988 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 28.08.1988 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів УРСР, актовий запис № 4491 /а.с. 4/. Судом також враховано, що вказане вище свідоцтво про укладення шлюбу було складено на російській мові, тому, відповідно, чоловік (відповідач) записаний, як « [PERSON] », а дружина (позивачка), як « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони мають одну повнолітню дитину - доньку: [PERSON] , [INFO] /а.с. 15/. На даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи, що відповідач [PERSON] позовні вимоги позивачки [PERSON] про розірвання шлюбу визнав та не заперечує проти їх задоволення, про що подав відповідну заяву, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] , оскільки таке рішення відповідатиме інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки сторонами не заявлялись клопотання про зміну прізвища, то підстави для зміни судом прізвища позивачки відсутні, а тому вона має право надалі іменуватись цим прізвищем. Вирішуючи питання щодо судових витрат, то суд зазначає наступне. Судові витрати по справі складаються з витрат позивачки з оплати судового збору, сплаченого за подання позову в розмірі 1211,20 грн. /а.с 1/. Однак, вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує, що позивачка в позовній заяві та в заяві про розгляд справи без її участі не просила стягувати із відповідача на її користь такі витрати, а тому на підставі ст. 13 ЦПК суд не вбачає підстав для ухвалення рішення про розподіл судових витрат.

Outcome: approved