Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, в якому вказував, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина. Позивач, як спадкоємець за заповітом, у встановлений строк спадщину після смерті [PERSON] не прийняв у зв`язку з перебуванням на військовій службі у Збройних Силах України та необізнаністю про наявність заповіту. У зв`язку з цим державний нотаріус Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області відмовила позивачу у прийнятті заяви про прийняття спадщини, яка надійшла після закінчення строку на її подання. Тому [PERSON] , вказуючи на те, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, просив про визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю у два місяці. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважаються належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи за місцем їх реєстрації, причини неявки суду не повідомили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи шляхом розміщення повідомлення про виклик на офіційному веб сайті судової влади України, причину неявки суду не повідомив. Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивач згідно поданої ним заяви не заперечував проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема суд встановив, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина. Позивач у встановлений строк спадщину після смерті [PERSON] не прийняв. У зв`язку з цим державний нотаріус Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області відмовила позивачу у прийнятті заяви про прийняття спадщини, яка надійшла після закінчення строку на її подання. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як зазначено Верховним Судом в постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові від 28 березня 2022 року в справі № 750/2158/21 Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Разом із тим у постановах від 25 березня 2020 року у справі № 296/12396/18, від 17 грудня 2021 року у справі № 315/386/19, від 29 січня 2024 року у справі № 552/4825/22, від 07 лютого 2024 року у справі № 474/454/18, від 21 лютого 2024 року у справі № 760/4267/21 Верховний Суд врахував, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а також те, що при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Суд приймає до уваги, що [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини у зв`язку з перебуванням на момент відкриття спадщини та протягом шести місяців з моменту її відкриття на військовій службі у складі Збройних Сил України, переведених на воєнний стан (а.с. 9, 10), також був необізнаний про складання спадкодавицею заповіту на його користь. Суд вважає зазначені фактори суттєвими, а причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини поважними. За встановленого, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (як спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] ) про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини підлягає задоволенню. При цьому суд вважає необхідним надати позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини тривалістю у два місяці. Що стосується вимог [PERSON] до [PERSON] , то в цій частині матеріали справи не містять доказів прийняття вказаним відповідачем спадщини, а тому в цій частині вимоги не підлягають задоволенню, як такі, що заявлені до неналежного відповідача.

Outcome: approved