Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

[PERSON] (далі позивач), через представника, звернулася до суду з позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі відповідач), в якому просила: - визнати за позивачем, [INFO] , право власності на частку житлового будинку «А» (загальною площею 62,0 кв.м., житловою площею 14,7 кв.м.); веранди «а»; сараю «Б»; гаража «б»; погребу «п/б»; сараю «б1»; сараю «Г»; сараю «г»; убиральні «г1»; сараю «Ж»; огорожі «№2»; хвіртки «№3»; воріт «№4»; криниці «№5», що розташовані за адресою: [ADDRESS] , по спадкуванню за заповітом після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , а після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка та вищезгаданий житловий будинок, які ще за життя батько заповів позивачу. Позивач спадщину батька прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Однак оформити спадщину на житловий будинок не вдалося, оскільки нотаріусом було відмовлено з тих підстав, що будинок належав до спільної групи колгоспників і в ньому проживали батько, мати, позивач та її сестра, тому встановити, розмір частки у праві власності кожного із співвласників не можна. Натомість позивач претендує на частку житлового будинку. Ухвалою суду від 29.05.2024 відкрито провадження\~у справі\~та призначено\~її розгляд у загальному позовному провадженні з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Витребувано спадкову справу. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, однак представник у письмовій заяві позов визнав та просив про розгляд без нього. У судове засідання позивач не з`явилась, а у своїй заяві просила суд про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити. Суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи фіксацію судового засідання. Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. Згідно свідоцтва про народження позивача її батьками були [PERSON] та [PERSON] , а після укладення шлюбу позивач змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння № [NUMBER] від 06.02.1989, за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON] . У матеріалах справи міститься технічний паспорт вказаного будинку з такими характеристиками: житловий будинок «А» (загальною площею 62,0 кв.м., житловою площею 14,7 кв.м.); веранда «а»; сарай «Б»; гараж «б»; погреб «п/б»; сарай «б1»; сарай «Г»; сарай «г»; убиральня «г1»; сарай «Ж»; огорожа «№2»; хвіртка «№3»; ворота «№4»; криниця «№5». 21.11.2017 [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Щасливецької сільської ради [PERSON] , і за таким заповітом позивачу було заповідане все майно батька. [INFO] батько позивача [PERSON] помер, а після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на вищевказаний житловий будинок. Згідно довідки Липовецької міської ради №09-17-01/160 від 08.04.2024 житловий будинок по [ADDRESS] , відноситься до спільної групи колгоспників, а станом на 15.04.1991 склад господарства налічував голову сім`ї [PERSON] , а також членами колгоспного двору були ще й його дружина [PERSON] та двоє їх дочок позивач і [PERSON] . Позивач прийняла спадщину батька шляхом подання нотаріусу протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини заяви про її прийняття, а матір та сестра в цей же строк написали заяви про відмови від своїх часток у спадщині [PERSON] на користь позивача. Однак, оформити спадщину на житловий будинок позивачу не вдалося через неможливість встановити, розмір частки у праві власності кожного із співвласників. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. В силу вимог\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В силу припису ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1\~ст. 1270 ЦК України). Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, і які не оспорює відповідач, а в сукупності на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи. Суд встановив, що після смерті [INFO] батька позивача [PERSON] , його спадщину, в силу ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~та ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~прийняла лише позивач, вчасно подавши до нотаріуса заяву про прийняття спадщини батька, який за життя заповів їй все своє майно, і на яке в силу\~ст. 1223 ЦК України\~позивач має на право. Матір та сестра позивача, після смерті [PERSON] вчасно написали заяви до нотаріуса про відмови від своїх часток у його спадщині на користь позивача. Однак, оформити спадщину на житловий будинок позивачу не вдалося, оскільки нотаріусом було відмовлено їй з тих підстав, що будинок належав до спільної групи колгоспників і в ньому проживали батько, мати, позивач та її сестра, тому встановити, розмір частки у праві власності кожного із співвласників не можна Разом з тим, відповідно до п. 23\~постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7\~передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з п. п. "а" п. 6 постанови ВСУ право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні. Суд встановив, що згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння [ADDRESS] , житловий будинок належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON] . Згідно довідки Липовецької міської ради №09-17-01/160 від 08.04.2024 житловий будинок по [ADDRESS] , відноситься до спільної групи колгоспників, а станом на 15.04.1991 склад господарства налічував голову сім`ї [PERSON] , а також членами колгоспного двору були ще й його дружина [PERSON] та двоє їх дочок позивач і [PERSON] , які не втратила права на свою частку. Згідно ч.ч. 1-2\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1\~ст. 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У силу приписів ч.ч. 1-2\~ст. 370 ЦК України\~співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Суд дійшов висновку, що частка позивача у праві спільної сумісної власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , становила 1/4 його частину. Суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, отож вони підлягають захисту судом у спосіб, що нею обраний. Разом з тим, відповідач визнав пред`явлені до нього позовні вимоги під час судового розгляду, а суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовна вимога: визнати за позивачем, право власності на частку житлового будинку «А» (загальною площею 62,0 кв.м., житловою площею 14,7 кв.м.); веранди «а»; сараю «Б»; гаража «б»; погребу «п/б»; сараю «б1»; сараю «Г»; сараю «г»; убиральні «г1»; сараю «Ж»; огорожі «№2»; хвіртки «№3»; воріт «№4»; криниці «№5», що розташовані за адресою: [ADDRESS] , по спадкуванню за заповітом після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved