Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Стислий виклад заяви, позиція заявника 11 червня 2024 року адвокат Спеціальний С.П. звернувся до суду в порядку окремого провадження в інтересах [PERSON] із заявою, за участі заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у якій просить встановити факт батьківства. В обґрунтування заяви посилається на те, що у жовтні-листопаді 2008 року [PERSON] почала зустрічатися та в подальшому проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Від спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Оскільки [PERSON] не перебувала із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, відомості про батька були записані у Книзі записів актів громадянського стану про народження на підставі ч. 1 ст. 135 СК України (за вказівкою матері). Однак [PERSON] визнав себе батьком [PERSON] , піклувався про нього, цікавився його життям, виховував його як батько, витрачав кошти на його утримання, купував одяг, підтримував із сином дружні стосунки. [INFO] [PERSON] помер при виконанні бойового завдання щодо захисту Батькіщини від збройної агресії російської федерації. Після його смерті [PERSON] звернулася до Головного управління Пенсійного фонду в Хмельницькій області щодо призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Після опрацювання наданих нею документів, листом від 31.05.2024 року заявника повідомлено, що їй відмовлено в призначені пенсії у зв`язку із тим, що не надано документів, що підтверджують родинні відносини утриманця [PERSON] з померлим [PERSON] . Оскільки іншого шляху встановити факт батьківства, окрім як на підставі рішення суду, немає, а встановлення даного факту заявнику [PERSON] необхідно для призначення пенсії, просить суд встановити факт батьківства в тому, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є рідним батьком [PERSON] , [INFO] ; внести зміни до актового запису №472 від 21 вересня 2010 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, про народження [PERSON] , [INFO] , в графі «відомості про батька» вказати- [PERSON] , громадянин України. Заявник [PERSON] та її представник Спеціальний С.П. у судовому засіданні заяву підтримали з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити. Доводи заінтересованої особи Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій областіу судове засідання не з`явився. Представник за довіреністю у порядку передоручення Стрілець О.М. через систему «Електронний суд» надіслала заяву, в якій просила розгляд справи провести у відсутності представника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 червня 2024 року відкрито провадження в справі та призначено судовий розгляд на 10 год 00 хв 08 липня 2024 року. 08 липня 2024 року представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за довіреністю у порядку передоручення Стрілець О.М. через систему «Електронний суд» подала відзив на заяву, зазначивши що 21.05.2024 року заявник звернулась до управління із заявою щодо призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на утриманця [PERSON] , [INFO] . Рішенням №222650008544 від 29.05.2024 року [PERSON] відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку із ненаданням відповідних документів, що підтверджують факт родинних відносин утриманця [PERSON] , [INFO] , з померлим годувальником [PERSON] , оскільки згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 21.09.2010 року у відомостях про батька зазначено « [PERSON] ». Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 130 Сімейного кодексу України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Враховуючи вищезазначене, підстав Головному управлінню Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити пенсію в разі втрати годувальника для [PERSON] не має, а встановлення факту батьківства є виключно компетенцією суду. Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази Як встановлено в суді та вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, [PERSON] народився [INFO] в м. Шепетівка Хмельницької області, його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька дитини [PERSON] в актовому записі про його народження записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст.135 СК України, що підтверджується даними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України № 00009301423 від 02 серпня 2011 року. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи №2887, виданої 23 липня 2018 року відділом реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради Хмельницької області, неповнолітній [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає по [ADDRESS] разом із заявником [PERSON] [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 24 травня 2024 року Шепетівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Згідно даних лікарського свідоцтва про смерть № 10-12/1499-с/24 та довідки про причину смерті (до форми №106/о №10-12/1499-с/24) від 18 травня 2024 року, [PERSON] помер в с. Глибоке Харківського району Харківської області внаслідок артилерійського обстрілу. 21 травня 2024 року заявник [PERSON] звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою для призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за померлого [PERSON] . Згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 29 травня 2024 року №222650008544 [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку із тим, що нею не надано документів що підтверджують родинні відносини утриманця [PERSON] , [INFO] , з померлим [PERSON] , а також свідоцтва про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин. Про вказане Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомлено [PERSON] листом №2200-0218-8/53525 від 31 травня 2024 року. В тойж час, з матеріалів справи слідує, що за життя [PERSON] визнав себе батьком дитини [PERSON] , [INFO] , піклувався про сина, цікавився його життям, здоров`ям, виховував як батько, підтримував дружні відносини, матеріально забезпечував, що підтверджується платіжними інструкціями, історією по картовому рахунку [PERSON] , спільними фотокартками, на яких зображені [PERSON] та [PERSON] . Фото вказують на теплі, гарні та дружні стосунки чоловіка з дитиною, родинне ставлення один до одного. В той же час факт, який просить встановити заявник, підтвердили також допитані у судовому засіданні свідки. Так свідок [PERSON] показала суду, що є рідною сестрою загиблого [PERSON] , а тому їй добре відомо, що за життя [PERSON] визнав себе батьком [PERSON] , виховував його та піклувався про нього як про рідного сина, проводив багато вільного часу з ним, матеріально повністю забезпечував. Вона та її мама [PERSON] постійно приїздили на святкування його дня народження. Свідок [PERSON] вказала, що є матір`ю заявника [PERSON] , а тому достовірно знає, що батьком її внука [PERSON] є [PERSON] , хоча він і не записаний таким у свідоцтві про народження дитини, оскільки не перебував з її дочкою в зареєстрованому шлюбі. [PERSON] вважав [PERSON] своїм сином, деякий час вони спільно проживали однією сім`єю, останні мали тісний зв`язок один з одним. Свідок [PERSON] показала суду, що добре знала загиблого [PERSON] , оскільки є братовою його матері [PERSON] , добре знає [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] , якого [PERSON] вважав свої сином. Ствердила, що за життя [PERSON] постійно підтримував з сином зв`язок, мав гарні, дружні стосунки, матеріально забезпечував, перераховував кошти на його утримання. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Вислухавши пояснення заявника та її представника, з`ясувавши думку представника заінтересованої особи, викладену у письмовому клопотанні, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву підлягаючою задоволенню з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. З п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України слідує, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі №320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Відповідно до ст. 122 СК України права та обов`язки матері, батька та дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленими статтями 122 (визначення походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою) та статті 125 (визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою) цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду (ст. 125 СК України). Частиною 1 ст. 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Стаття 130 СК України регламентує, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз. 3-5 п. 7 постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Стаття 135 СК України передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Підставою для визнання батьківства, є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від батька. В пункті 13 вищевказаної Постанови Пленум Верховного Суду України зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20). Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини (постанова Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 201/3963/16-ц). Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що факт батьківства заявнику необхідно встановити для того, щоб оформити пенсію в зв`язку із втратою годувальника, представник заінтересованої особи не заперечує проти задоволення заяви, іншим чином підтвердити факт батьківства неможливо, а встановлення того, що [PERSON] є батьком [PERSON] має юридичне значення для заявника [PERSON] , оцінюючи з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку досліджені в судовому засіданні докази, що достовірно підтверджують факт батьківства, показання свідків, у достовірності яких сумнівів не має, суд знаходить достатньо підстав для задоволення вимог заяви. Відповідно до ст. 134 CK України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Розділу II Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Судові витрати Відповідно до ч. 7ст. 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються

Outcome: approved