Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

04.10.2023 р. [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду м.Києва з вказаної заявою у якій просить визнати [PERSON] , [INFO] недієздатним, встановити над ним опіку і призначити заявника опікуном. В обгрунтування заяви посилається на те, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи, учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, а також людиною похилого віку і в силу цього має численні хронічні ендокринні захворювання, у зв`язку із чим потребує постійного контрольованого харчування, приймання ліків та постійного нагляду і догляду. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 06.10.2023 р. заяву залишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 27.11.2023 р. відкрито окреме провадження у справі. Призначено судово-психіатричну експертизу. 04.04.2024 р. на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта №140 від 08.02.2024 р. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 08.04.2024 р. призначено справу до розгляду та викликано учасникыв справи у судове засідання. Залучено для представництва інтересів [PERSON] захисника з числа адвокатів Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги. Заявник у судовому засіданні підтримав вимоги заяви, просить її задовольнити. Представник особи, недієздатність якої встановлюється не заперечує проти вимог заяви. Представник Органу опіки та піклування Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Просить здійснювати розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 03.05.1982 р. відділом РАЦС Жовтневого району м.Києва, актовий заис №1108. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Спеціалізованої радіологічної МСЕК від 15.09.2017 р. серії АВ №0661509, [PERSON] має першу групу інвалідності та потребує постійної сторонньої допомоги. Згідно висновку Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України» №140 від 08.02.2024 р. [PERSON] виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у вигляді судинної деменції. За своїм психічним станом не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. У відповідності до вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Встановленню судом факту відповідають цивільні правовідносини про визнання фізичної особи недієздатною, які регулюються нормами ЦК України та ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа, визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Над недієздатною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах має право вчиняти її опікун (ч. ч. 1-3ст. 41 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд, серед іншого, розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ч. 3 ст. 296 ЦПК України, заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Згідно із ч. 3 ст. 297 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Положеннями ч. 1 ст. 300 ЦПК України передбачено, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Аналіз перевірених і оцінених судом належних, достовірних та допустимих доказів надають достатні підстави для визнання [PERSON] недієздатним, оскільки останній внаслідок хронічного, стійкого психічного захворювання не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до положень ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. В зв`язку із даним положенням суд визначає строк дії рішення про визнання фізичної особи [PERSON] недієздатним два роки з дня набрання рішенням законної сили. За встановлених обставин, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що заява про визнання особи недієздатною є обґрунтованою та законною, а тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved