Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

У квітні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 18 лютого 2017 року вона уклала шлюб із [PERSON] . Від шлюбу сторони не мають дітей. На тепер [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому позивач просить суд розірвати шлюб. [PERSON] не з`явилася у судове засідання. Представник позивача [PERSON] подала клопотання (а.с.44-47), в якому просить справу розглядати без участі позивача та його представника, проти винесення заочного рішення у справі не заперечувала. [PERSON] у судове засідання також не з`явився, відзив на позов не надав. Про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення поштової кореспонденції (а.с.24, 43). Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд встановив такі обставини. 18 лютого 2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований в Олександрівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що був складений відповідний актовий запис №33. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 9 квітня 2024 року (а.с.10). Зі змісту копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 9 квітня 2024 року (а.с.10) вбачається, що [PERSON] є громадянином Грузії, а [PERSON] громадянка України. Спірні правовідносини регулюються главою 3 «Загальні положення», главою 11 «Припинення шлюбу» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки» СК України та Законом України «Про міжнародне приватне право». Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Згідно з ч.1 ст.63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. З витягу з реєстру територіальної громади від 9 квітня 2024 року (а.с.7) вбачається, що місце проживання позивача зареєстровано по [ADDRESS] . Місце проживання [PERSON] зареєстровано по [ADDRESS] , що підтверджується інформацією реєстраційної служби виконавчого комітету Бориспільської міської ради (а.с.18). Ці обставини свідчать про те, що подружжя проживає на території України, а Бориспільський міськрайонний суд є компетентною установою розглядати спір про розірвання шлюбу між сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю та не бажає вживати заходи, спрямовані на примирення. Ці обставини свідчать про те, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, примушування її до шлюбу не допускається. З огляду на це суд висновує, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , належить розірвати.

Outcome: approved