Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 37. Від даного шлюбу мають сина, який на даний час є повнолітнім. Підставою для\~розірвання шлюбу\~позивачка вказала,\~що одруження\~з відповідачем\~виявилося невдалим,\~через різні\~погляди на\~сімейне життя\~та сімейні\~цінності,\~а також\~відсутність поваги\~до неї\~як до\~дружини.\~Своїм способом\~життя відповідач\~унеможливлює існування\~нормальних сімейних\~відносин.\~Через постійні\~конфлікти та\~суперечки спільне\~життя стало\~неможливим.\~З грудня\~2022\~року вони\~спільно не\~проживають,\~за таких\~обставин примирення\~між ними\~не можливе,\~а тому\~позивач просить\~суд розірвати\~шлюб між\~нею та\~відповідачем. Ухвалою Чигиринського районного суду Черкаської області від 07.06.2024 провадження у справі відкрито і справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надіславши на адресу суду заяву про проведення розгляду справи у її відсутність. Позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Правом подання відзиву на позов не скористався. За таких обставин суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Напідставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження наявні матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згіднодо ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Під час розгляду справи судом встановлено, що 11 липня 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 37. Ураховуючи, що сторони не підтримують шлюбних стосунків протягом тривалого часу та не відновлюють сімейних відносин, проживають за різними адресами, сторони не мають спільної згоди щодо примирення, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, суд приходить до переконання, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, за таких обставин позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачкою при зверненні до суду. Натомість у позовній заяві позивачка не заявляла вимог про відшкодовування їй судових витрат, у зв`язку із чим у суду відсутня необхідність розглядати питання про розподіл судових витрат між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved