Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

08 лютого 2024 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав, мотивуючи вимоги тим, відповідачі є батькамималолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . З 30.05.2023 року малолітня [PERSON] знаходилася на обліку служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради, як дитина яка перебуває у складних життєвих обставинах. В поле зору служби у справах дітей та сім`ї родина [PERSON] попала в січні 2023 року: мати разом з дитиною потрапила до педіатричного відділення КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ» у зв`язку з проблемами харчування дитини. [PERSON] повідомила лікарям, що у неї відсутнє місце проживання - з орендованої квартири господарі виселяють, чоловік пішов з родини, кошти на забезпечення дитини відсутні. В ході бесіди з медперсоналом з`ясовано, що у матері відсутні навички належного догляду за дитиною. Згодом конфлікт між подружжям був врегульований, родина повернулася на проживання до орендованого помешкання. В лютому 2023 року [PERSON] повідомила ССДС, що чоловіка, [PERSON] , звільнили з роботи, кошти на проживання в родині були відсутні, орендувати помешкання родина на даний час не в змозі. Родина переїхала на проживання до батьків [PERSON] . У [PERSON] стався конфлікт з родиною чоловіка, вона змушена була піти з родини. За повідомленням [PERSON] , дружина не забезпечувала належний догляд за дитиною, здійснювала психологічний тиск та маніпулювала ним, вносила розбрат в родину, тому він відмовився підтримувати шлюбні відноси з дружиною. На підставі того, що у [PERSON] відсутнє місце проживання (всі родичі відмовляють їй у проживанні) та кошти на утримання дитини, батько залишив дочку проживати у себе, забезпечуючи догляд за нею. Між батьками [PERSON] та батьками [PERSON] відбувався постійний конфлікт щодо місця проживання дитини, спілкування матері з дочкою. [PERSON] переїхала на проживання в с.Гвоздів Обухівського району до своєї матері, [PERSON] 30.03.2023 [PERSON] повідомила спеціалісту ССДС про те, що забрала дочку [PERSON] на проживання до себе. Але через деякий час [PERSON] знову опинилася на вихованні в родині батька, [PERSON] . За актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку [PERSON] , [INFO] , була доставлена працівниками поліції до КНП ФМР «Фастівська БЛІЛ». Поліцію викликала бабуся дитини, [PERSON] , зазначивши, що її син, [PERSON] , залишив їй онуку, [PERSON] , та пояснив, що наміру її забирати не має. А мати дитини, [PERSON] , дочкою не цікавиться, місце її перебування невідоме. У дитини зафіксовані ознаки дерматиту на обличчі та під підгузником, що свідчить про недогляд за дитиною. 30.05.2023 на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було розглянуте питання ухилення батьків, [PERSON] та [PERSON] , від виконання своїх обов`язків відносно дочки, [PERSON] . З`ясовано, що у батьків дитини, які знову почали проживати спільно, відсутнє визначене місце проживання, [PERSON] не працевлаштований, в родині відсутній грошовий дохід для забезпечення потреб малолітньої дочки. Тому родині рекомендовано укласти договір про соціальний супровід з Фастівським міським центром соціальних служб для отримання соціальних послуг щодо подолання складних життєвих обставин, малолітню [PERSON] влаштувати на тимчасове перебування до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Біла Церква». За період з жовтня 2023 по січень 2024 року відсутні звернення та заяви [PERSON] та [PERSON] до служби у справах дітей та сім`ї щодо повернення малолітньої дочки [PERSON] , на виховання в біологічну родину. Батьки не зробили жодних кроків для повернення дочки, ігнорують всі рекомендації спеціалістів щодо зміни ситуації в родині. Тому органом опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради було прийнято рішення про надання висновку щодо доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] . 01 березня 2024 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14 червня 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради в судовому засіданні надала пояснення в обґрунтування позову, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, суду зазначила, що у зв`язку з тим, що соціальні служби постійно навідуються до їх місця проживання в орендоване житло, вона позбавлена можливості забрати дитину із закладу, крім цього, чоловік отримує заробітну плату, яка не забезпечує їх потреби, на даний час вона знаходиться у декретній відпустці, оскільки 27.06.2024 народила ще одну дитину. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату судового розгляду. Заяв про розгляд справи без його участі чи про відкладення справи не подавав. Правом на подачу відзиву не скористався. Представник третьої особи - КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Б. Церква» в судове засідання не з`явився, направили на адресу суду лист про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги визнають, заперечень проти позову не мають. Суд, вислухавши пояснення представника позивача і відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Судом встановлено, що відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 06 вересня 2022 року /а.с.13/. Відповідно до Наказу Служби у справах дітей та сім`ї № 56 від 30.05.2023 року малолітня [PERSON] , [INFO] знаходилася на обліку служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради, як дитина яка перебуває у складних життєвих обставинах /а.с.12/. Рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради № 283 від 12.06.2023 року дитину [PERSON] , [INFO] , яка перебуває у складних життєвих обставинах влаштовано до КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Б. Церква», строком на шість місяців, з моменту влаштування /а.с.22/. Рішенням виконавчого комітету Фастівської міської ради № 65 від 29.01.2024 року [PERSON] , [INFO] продовжено термін перебування у КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Б. Церква», терміном на шість місяців /а.с.20/. Згідно листа адміністрації КЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Б. Церква» № 72 від 02.02.2024 року вбачається, що [PERSON] , [PERSON] за період перебування дитини в закладі, відвідували свою доньку, а саме: 30.07.2023, 26.08.2023, 04.11.2023, 14.11.2023, цікавилися станом здоров`я, принесли гостинці, підгузники, останній раз відвідували дитину 30.12.2023 року /а.с.23/. Судом також встановлено, що за період з жовтня 2023 по січень 2024 року відсутні звернення та заяви [PERSON] та [PERSON] до служби у справах дітей та сім`ї щодо повернення малолітньої дочки Маргарити, на виховання в біологічну родину. Батьки не зробили жодних кроків для повернення дочки, ігнорують всі рекомендації спеціалістів щодо зміни ситуації в родині. Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З урахуванням встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що в даному випадку, мати та батько малолітньої [PERSON] , 2022року народження, взагалі самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини, не цікавляться станом її здоров`я, не виявляють уваги та турботи. Як вбачається з листаКЗ КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Б. Церква» № 288 від 06.06.2024 року малолітня дитина [PERSON] , [INFO] перебуває у закладі на повному державному утриманні з 20.07.2023 року по теперішній час. Батьки - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за 2024 рік перебування дитини в закладі відвідували свою дитину 2 рази, а саме 03.02.2024, 23.03.2024, принесли дитині печиво. Станом здоров`я, життям та розвитком малолітньої дитини не цікавились, не приймали участі у вихованні та утриманні дитини /а.с.90/. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради № 06-23/574 від 31.01.2024, що врахувавши рішення комісії з питань захисту прав дитини, протокол № 24 від 29.12.2023, позбавлення батьківських прав [PERSON] , 2001 року народження та [PERSON] , 1998 року народження, відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , вважати доцільним позбавити та таким, що відповідає інтересам дитини. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Вирішуючи даний спір, суд враховує Висновок № 06-23/574 від 31.01.2024, рішення комісії з питань захисту прав дитини, які вважають доцільним та такими, що відповідає інтересам дитини, позбавити батьківських прав гр. [PERSON] та гр. [PERSON] , оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок органу опіки та піклування, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків відносно малолітньої доньки. Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, дійсно, відповідачі по справі вихованням своєї доньки не займаються і ухиляються від своїх обов`язків по її утриманню та вихованню, оскільки не цікавляться її життям та здоров`ям, не спілкуються з нею та не мають наміру підтримувати її та турбуватися про неї, тому є підстави для позбавлення їх батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , а позбавлення батьківських прав відповідачів забезпечить належний захист дитині, а саме її життю та здоров`ю. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно роз`яснень наданих в а. 7 п 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може, на вимогу позивача або з власної ініціативи, вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину. Отже, оскільки відповідачі в добровільному порядку не надають матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча повинні та мають таку можливість, бо є людьми працездатного віку, а тому суд вважає за необхідне стягнути з них аліменти на утримання дитини у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до положень частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць, згідно вимогам статті 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн. з кожного.

Outcome: approved