Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суд з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів, покликаючись на те, що між [PERSON] та [PERSON] 29.08.2015 року було укладено шлюб. У шлюбі в сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 11.10.2023 року у справі №461/7810/23 шлюб між сторонами розірвано. Також, згідно з судовим наказом виданим Галицьким районним судом м. Львова від 10.10.2023 року у справі №4661/7682/23 визначено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте відповідачка передала на виховання та постійне проживання [PERSON] позивачу, що підтверджується договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 08.01.2024 року. Згідно з актом №138 від 20.05.2024 року складеним ЛКП «Сяйво» [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] без реєстрації за адресою: [ADDRESS] та виховує самостійно сина. Дана обставина також підтверджується довідкою №186 від 21.05.2024 року виданою СЗШ №67 м. Львова. Позивач стверджує, що [PERSON] постійно проживає із ним, та він повністю займається вихованням та утриманням дитини незважаючи на те, що згідно з судовим наказом виданим Галицьким районним судом м. Львова у справі №461/7682/23 призначено стягнення аліментів па утримання дитини з [PERSON] на користь [PERSON] . Незважаючи на вказане з позивача продовжують стягуватись аліменти на утримання дитини на користь відповідачки при тому, що на даний час утримання дитини повністю покладено на [PERSON] так як дитина постійно проживає з ним, що погоджено сторонами у справі. Таким чином, позивач вважає, що відповідачка втратила право отримувати аліменти на спільну малолітню сина, оскільки останній з нею фактично не проживає та не перебуває на її утриманні, тому просить позов задовольнити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 17.06.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 19.06.2024 року представницею позивача усунено недоліки зазначені в ухвалі суду від 17.06.2024 року. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20.06.2024 року. Позивач та його представниця у судове засідання не з`явилися, однак представниця позивача подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до вимог ст.280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 29.08.2015 року було укладено шлюб. У шлюбі в сторін народився син - [PERSON] , [INFO] /а. с.11/. Рішенням \~Галицького районного\~суду м.\~Львова від\~11.10.2023\~року у\~справі №461/7810/23\~шлюб між\~сторонами розірвано шлюб, зареєстрований 29 серпня 2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 2492 /а. с. 5-6/. Згідно з судовим наказом виданим Галицьким районним судом м. Львова від 10.10.2023 року у справі №4661/7682/23 визначено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку /а. с. 7/. Відповідно до договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 08.01.2024 року місцем проживання [PERSON] \~ \~ \~ \~визначено місце реєстрації проживання батька, а саме: Львівська обл., Жовківський р-н, с. Воля-Висоцька /а. с. 8/. Згідно з актом №138 від 20.05.2024 року складеним ЛКП «Сяйво» [PERSON] проживає разом із сином [PERSON] без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . З січня 2024 року вихованням сина [PERSON] займається самостійно / а. с. 9/. \~ \~ \~ \~З довідки\~Середньої загальноосвітньої\~шкоди №67\~м.\~Львова \~від 21.05.2024\~ року\~№186\~ вбачається,\~що відповідно\~до доповідної\~записки класного\~керівника 2-Б\~класу [PERSON] \~про участь\~матері учня\~2-Б\~класу [PERSON] ,\~ [INFO] \~у шкільному\~житті дитини\~повідомлено наступне: учень\~2-Б\~класу [PERSON] \~регулярно відвідує\~заняття у\~школі.\~Дитина завжди\~охайна,\~доглянута; мати [PERSON] : контакту із школою, де вчиться дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується, не відвідувала батьківські збори; перебуває за кордоном з 2023 року, не цікавиться вихованням та навчанням дитини. Дитина проживає з батьком [PERSON] /а. с. 10/. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З аналізу статтей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, в даному випадку мати дитини не витрачає отримувані ним аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матір дитини. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті скасування їх присудження. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), вбачається, що з а своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Таким чином, відповідачка втратила право отримувати аліменти на спільну малолітню дитину, адже сторони уклали між собою договір згідно з яким син з нею фактично не проживає та не перебуває на її утриманні. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачу аліментів за той період, коли дитина з ним не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду. Статтею 5 СК України передбачено, що держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Па кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української PCP від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини па рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та рівними правами батьків щодо спілкування з дитиною, особлива увага має бути приділена найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»), Відповідно до ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 статті 157 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки дитина на утримання якої стягувались аліменти з позивача проживає разом з ним, що підтверджується договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 08.01.2024 року та [PERSON] виховує [PERSON] , тому слід припинити стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки, оскільки дитина з рею не проживає та не перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 1211, 20 грн.

Outcome: approved