Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Стрільчук В.І., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 1994 року. Від шлюбу мають одну дитину, сина [PERSON] , який на даний час є повнолітнім. Поряд з тим, зазначив, що з перших днів подружнього життя, у них була дружна сім`я, заснована на почуттях любові, поваги та вірності один до одного, але з часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки між ними зіпсувались. Тим не менше, він неодноразово намагався зберегти сім`ю та жити заради майбутнього сина, однак їм це не вдалось, що призвело до остаточного припинення шлюбних стосунків. В 2021 році відповідачка зустріла іншого чоловіка, з яким на даний час проживає. Він також має намір створити нову сім`ю, і тому хоче, щоб на момент спільного проживання, шлюб із відповідачкою було розірвано. На даний час вони не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейні відносини як подружжя, а розірвати шлюб в органах ДРАЦС, відповідачка не бажає. А тому, вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше спільне життя з відповідачкою, збереження шлюбу, суперечить його інтересам, в зв`язку з чим просив суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 25 червня 2024 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачці протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, позовну заяву з додатками, ухвалу суду про відкриття провадження, відповідачка отримала 29 червня 2024 року. На момент розгляду справи судом відповідачкою відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданого 23 вересня 2021 року Борщівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано Франківськ), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 06 вересня 1994 року у Виконавчому комітеті Дзвиняцької сільської ради Борщівського району Тернопільської області, про що складено актовий запис № 3. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові та дружині « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя має одну дитину, сина [PERSON] , який є повнолітнім. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі разом не проживають, не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства. Наміру зберегти шлюб, ні позивач, ні відповідачка не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму понесених ним судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved