Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

16 квітня 2024 року [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що має спільних з відповідачем дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які на даний час мешкають з позивачем і знаходиться на його утриманні. Відповідач на даний час матеріально не утримує в достатньому обсязі дітей. Враховуючи викладене, позивач просив стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 28 000 грн. на кожну дитину. Ухвалою судді Батманової В.В. від 19 квітня 2024 року було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в спрощеному провадженні з повідомленням сторін. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову посилаюсь на необґрунтованість вказаної суми, яку позивач просить стягувати з відповідача. Крім того, наголосила на тому, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що діти мешкають саме з ним. Зазначила, що діти мешкають разом із відповідачем, оскільки мають однакову адресу реєстрації місця мешкання. Також позивач по справі має заборгованість по сплаті аліментів за рішення суду, яке підтверджує доводи [PERSON] . Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази за принципами ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що матір`ю дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] є відповідач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Діти на даний час мешкає зі своїм батьком [PERSON] та знаходяться на його утриманні. Даний факт підтверджується, зокрема Актом обстеження умов проживання за заявою [PERSON] від 05.06.2024, в якому зазначено, що з 06.10.2023 діти мешкають окремо від неї разом з батьком. Відповідач [PERSON] має сталий дохід, що підтверджується довідкою про доходи, наданою ГУ ДПС у Дніпропетровській області. Крім того, про наявність доходу відповідач також наголошувала під час обстеження умов проживання, що зазначено в Акті …від 05.06.2024. Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України (в редакції від 17.05.2017) за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України (в редакції від 17.05.2017) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України (в редакції від 17.05.2017) частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому, варто зазначити, що статтею 192 СК України (в редакції від 17.05.2017) передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та і інших випадках передбаченим цим кодексом. За таких обставин, виходячи з принципів розумності та справедливості, а також враховуючи те, що відповідач є працездатним, не має на утриманні інших дітей та осіб, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі по 12000 гривень 00 копійок на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, стягуючи аліменти на користь батька дітей [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 16 квітня 2024 року до досягнення дітьми повноліття. Такий розмір аліментів повністю узгоджується з нормами, встановленими ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції від 17.05.2017). При прийнятті такого рішення суд виходив з того, що позивач також зобов`язаний утримувати дітей в рівних частках з відповідачем, крім того, суду не надано та судом не встановлено жодних доказів на підтвердження доходу відповідача та його змоги сплачувати аліменти у розмірі визначеному позивачем. При цьому враховано, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень;. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини умов відповідно до законів України. Відповідно до ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7 та 8 ст.7 Сімейного Кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп., що є мінімальною ставкою судового збору на 2021 за майновими вимогами. На підставі викладеного,

Outcome: partial