Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 446208-КС-001 про надання кредиту від 27.01.2022, в сумі 60704,42 грн. та судових витрат. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.01.2022 між ТОВ "БІЗНЕСПОЗИКА" та [PERSON] було укладено Договір № 446208-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало надало позичальнику грошові кошти, в розмірі 25000 грн., шляхом перерахування на банківську картку Позичальника. Згідно розрахунку заборгованості відповідач частково здійснив оплату за Договором № 446208-КС-001, проте зважаючи на те, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, станом на 10.04.2024 утворилась заборгованість, в розмірі 60704,42 грн., з яких: 25000 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 33291,72 грн. сума прострочених платежів по процентам та 2412,70 грн. сума прострочених платежів за комісією, в зв`язку з чим, позивач звернувся до суду із даним позовом. На підставі ст.ст.274, 276\~ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу направлялись копія позовної заяви і додатків позивачем, в порядку ч.1 ст. 177 ЦПК України, про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим повідомленням. 30.05.2024 представник відповідача адвокат Войтович Л.В. направила до суду відзив, у якому, заперечуючи проти позову, зазначила, що відповідно до умов кредитного договору сума кредиту складає 25000 грн. терміном до 14.07.2022 року, комісія за надання кредиту складає 3750 грн., стандартна процентна ставка в день складає 0,86447 %. У позові позивач зазначає про те, що станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору складає 25000 грн. тіло кредиту, 33291,72 грн. нараховані проценти, 2412,70 грн. нарахованих за комісію. Водночас, відповідач сплатив позивачу 4580 грн., тому сума заборгованості за кредитом має становити 20420 грн., а заборгованість за процентами взагалі не повинна нараховуватися, так як пункти Договору про процентну ставку у розмірі 0,86447 % річних є просто кабальними для відповідача і не справедливим. Станом на дату подання позову, позивач нарахував відповідачу прострочену заборгованість за нарахованими процентами, у розмірі 33291,72 грн., що становить 133,17 % від суми кредиту. Вважала, що такий розмір процентів при застосуванні цих умов призводить до встановлення непропорційно великої суми компенсації, тобто понад 50 % вартості кредиту і плати за користування кредитними коштами. Звернула увагу на те, що відповідач є військовослужбовцем, який, відповідно до ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», має встановлені законодавством пільги. Також, з посиланням на положення ЗУ «Про захист прав споживачів» зазначала, що діяльність позивача є агресивною та нечесною підприємницькою практикою, а тому укладений між позивачем та відповідачем кредитний договір вважала недійсним. Окрім цього, правила надання коштів у позику є незрозумілими для відповідача, через дрібний шрифт такого документу. Також, відповідачу, при укладенні договору, не було надано документ (електронний документ), який засвідчує факт здійснення правочину поза торговельними або офісними приміщеннями, такий правочин не є підставою для виникнення обов`язків для споживача. Крім того, щодо паспорту споживчого кредиту зауважила, що потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту». При винесенні рішення, просила врахувати висновки, викладені у Постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 р. у справі № 393/126/20, та у Постанові Верховного Суду у склад колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.06.2022 р. у справі № 333/5483/20. До того ж, позивачем не доведено факту існування заборгованості відповідача, зокрема виписки з особового рахунку, детальний розрахунок. Відсутні також належні та допустимі докази отримання відповідачем кредитних коштів, у розмірі 25000 грн., а додане до позову платіжне доручення не підтверджує того, що карта на яку було перераховано суму кредиту, належить саме відповідачу, первинного бухгалтерського документу позивачем не надано. З врахуванням вищевикладеного, просила відмовити в задоволенні позову у повному обсязі та стягнути з позивача витрати на правничу допомогу, в сумі 10000 грн. 03.06.2024 представник позивача [PERSON] направив до суду відповідь на відзив, у якій виклав твердження, аналогічні тим, які зазначені у позові та просив їх врахувати при вирішенні справи. Вирішуючи справу на підставі наявних у ній письмових доказів, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 27.01.2022 між ТОВ "БІЗНЕСПОЗИКА" та [PERSON] було укладено Договір № 446208-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ "Бізнес позика" 27.01.2022 направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 446208-КС-001 про надання кредиту, а [PERSON] прийняв (акцепт) пропозицію щодо укладання Договору № 446208-КС-001, шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-9593, який було надіслано на номер його мобільного телефону. Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ "Бізнес позика" надає позичальнику грошові кошти, у розмірі 25000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти та комісію за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно умов договору № 446208-КС-001 від 27.01.2022, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти, в сумі 25000 грн., терміном до 14.07.2022, комісія за надання кредиту 3750 грн., процентна ставка в день 0,86470000% фіксована, загальна вартість кредиту 54960 грн., реальна річна процентна ставка 3584,96 (а.с.44). Згідно паспорту споживчого кредиту сума кредиту становить 25000 грн., строк повернення кредитних коштів 24 тижні, відсоткова ставка 315,61550000%, комісія за надання кредиту 37500 грн., загальні витрати за кредитом 29960 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту 54960 грн., реальна річна процентна ставка -3584,96 (а.с.42,43). ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало надало позичальнику грошові кошти, в розмірі 25000 грн., шляхом перерахування на банківську картку Позичальника [PERSON] (а.с.12). Таким чином, 27.01.2022 між ТОВ "Бізнес позика" та [PERSON] було укладено Договір №446208-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Тому твердження представника відповідача щодо відсутності між сторонами договірних відносин, суд відхиляє. Згідно розрахунку заборгованості відповідач [PERSON] частково здійснив оплату за Договором №446208-КС-001, в сумі 4580 грн. і про таке наголошувала представник відповідача. Вказана сума була зарахована позивачем в рахунок погашення відсотків. Тож, із врахуванням внесених відповідачем коштів, заборгованість відповідача, станом на 10.04.2024, становить 60704,42 грн., з яких: 25000 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 33291,72 грн. сума прострочених платежів по процентам та 2412,70 грн. сума прострочених платежів за комісією. Заперечення представника відповідача щодо неправомірного нарахування відповідачу процентів, оскільки останній є військовослужбовцем і, відповідно до Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», звільняється від обов`язку їх сплати, суд не приймає, адже ані відповідачем, ані його представником суду не надано доказів того, що на момент укладення кредитного договору позивачу було відомо про вказані обставини. До того ж, суду не надано доказів того, що відповідач звертався до позивача з вказаного питання. Також не заслуговують на увагу й твердження представника відповідача щодо здійснення позивачем нечесної підприємницької практики, оскільки доказів цього суду не надано, до відзиву не додано звернень відповідача до відповідних компетентних органів. Відповідно до ч.1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. За вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору і вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач порушує взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Крім того, в силу ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., розмір якого визначено з урахуванням подачі позову через системі «Електронний суд». Судові витрати відповідача - слід віднести за його рахунок. На підставі викладеного і

Outcome: approved