Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

20.02.2024 року до суду надійшла за підсудністю з Кременчуцького районного суду Полтавської області дана цивільна справа. Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом в якому просив стягнути з [PERSON] на їх користь суму основного боргу (заборгованості за спожитий природній газ) в розмірі 6434,25 грн. та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на: 1) постанову Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам», згідно якої договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання відповідно до ст.ст.633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України; 2) Правила постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 року, відповідно до яких акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу, та (або) факт фактичного споживання природного газу (визначається за даними Оператора ГРМ - ВАТ «Кіровоградгаз» та вноситься до особового рахунку споживача); 3) довідка про фінансовий стан; 4) вжиття заходів досудового врегулювання спору шляхом направлені на адресу боржника вимоги за вих. №119/4.3-6885-2023/205712041 від 10.03.2023 року про сплату заборгованості за спожитий природний газ та вимоги №119/4.3.1-30174-2023/205712041 від 10.08.2023 року, які залишилися незадоволені відповідачем. Зазначено, що відповідач акцептував Договір, фактично споживаючи природний газ та частково сплативши вартість спожитого природного газу. Однак, оскільки відповідач не в повному обсязі сплачував нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений Договором строк. Ухвалою суду від 20.12.2023 року постановлено передати дану цивільну справу № 399/936/23 за підсудністю до Кременчуцького районного суду Полтавської області. 20.02.2024 року до суду надійшла за підсудністю з Кременчуцького районного суду Полтавської області дана цивільна справа. Ухвалою суду від 23.02.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті з повідомленням (викликом) сторін на 18.03.2024 року о 09:00 год. 16.02.2024 року до суду надійшла від представника позивача, Шелест М. заява про закриття провадження у справі у якій остання просила прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження по даній справі в частині стягнення заборгованості за спожитий природній газ та стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 грн. В обґрунтування заяви зазначено положення ч.3 ст. 142 ЦПК України, а також, що після пред`явлення позивачем позовної заяви споживач здійснив повну оплату вартості спожитого природного газу в сумі 6434,25 грн. у зв`язку з цим позивач вважає за необхідне відмовитися від позовних вимог в частині стягнення із споживача заборгованості за спожитий природній газ в сумі 6434,25 грн. 18.03.2024 року до суду від відповідача надійшла заява в якій остання просила цивільну справу № 399/936/23 розглядати без її участі, оскільки вона не є власником будинку за адресою: [ADDRESS] і ніколи ним не була та додала відповідні докази. Зазначила, що за вказаною адресою вона тимчасово проживала у період з 2015 -2016 років, тому жодного відношення до боргу за газ не має. Ухвалою суду від 18.03.2024 року визнано потрібним, щоб представник позивача ТОВ "ГК "Нафтогаз України" надав суду в судовому засіданні особисті пояснення, явку представника позивача в судове засідання визнано обов`язковою. 03.05.2024 року від представника позивача, Шелест М. до суду надійшла заява про закриття провадження у справі у якій остання просила закрити провадження в даній справі у зв`язку з відсутністю предмета спору та повернути позивачу судовий збір. В обгрунтування заяви зазначила, що на момент подачі позивачем позовної заяви сума заборгованості за спожитий природний газ складала 6434,25 грн, проте після пред`явлення позивачем позовної заяви споживач здійснив повну оплату вартості спожитого природного газу. 15.07.2024 року від представника позивача, Шелест М. до суду надійшла заява про закриття провадження у справі у якій остання просила заяву представника позивача про відмову від частини позовних вимог від 16.02.2024 залишити без розгляду, закрити провадження в даній справі в частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ на суму 6434,25 грн. у зв`язку з відсутністю предмета спору та повернути позивачу судовий збір. Представник позивача також просила розгляд даної заяви провести без участі представника позивача. В обгрунтування заяви зазначила норми п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, а також обставини зазначені у заяві від 03.05.2024 року та додала, що на думку позивача заява про відмову від позовних вимог від 16.02.2024 розгляду не підлягає, та відповідно, позивач вважає за необхідне подати заяву про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмета спору. Ухвалою суду від 16.07.2024 року клопотання представника позивача задоволено, заяву про відмову від позову і закриття провадження по справі від 16.02.2024 залишено без розгляду. У задоволенні клопотання представника позивача ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю предмета спору відмовлено. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Проте, у прохальній частині позовної заяви представник позивача, просив розгляд даної справи проводити без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи доказами. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час, місце та дату розгляду справи повідомлялася належним чином, відзив на позовну заяву не подала, проте 18.03.2024 року до суду надійшла заява в якій остання просила цивільну справу № 399/936/23 розглядати без її участі, оскільки вона не є власником будинку за адресою: [ADDRESS] і ніколи ним не була та додає відповідні докази. Зазначає, що за вказаною адресою вона тимчасово проживала у період з 2015 -2016 років, тому жодного відношення до боргу за газ немає. Розгляд справи здійснюється на підставі ст.\~279\~ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.8 ст.178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч.2. ст.12 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Отже, позовні вимоги ґрунтуються на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Позивачем у позові зазначено, що відповідачем по об`єкту, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в період з жовтня 2021 року по жовтень 2023 року (включно) було спожито природний газ на загальну суму 6434,25 грн., вартість якого залишилась не оплаченою споживачем. На обґрунтування вимог разом з позовною заявою представником позивача надано наступні документи: 1) фінансовий стан по рахунку № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , по адресі: [ADDRESS] , за період з жовтня 2021 року по жовтень 2023 року; 2) вимоги про сплату заборгованості за спожитий газ адресовані позивачем [PERSON] за адресою [ADDRESS] від 10.03.2023 року та №119/4.3.1-30174-2023/205712041 від 10.08.2023 року. Як вбачається із наданих відповідачем суду документів, які є додатком до заяви про розгляд справи без участі відповідача, власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується копією договору купівлі продажу житлового будинку від 08.05.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №80 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 165827406 від 08.05.2019 року. З довідки виданої Виконавчем комітетом Онуфріївської селищної ради №18 від 19.01.2024 року за підписом старости с. Василівка О. Кривошлик видно, що [PERSON] за даними по господарського обліку с. Василівка, за вказаною адресою проживала без реєстрації. Власником будинку на той момент був [PERSON] , який продав даний будинок 08.05.2019 року гр. [PERSON] . Отже, відповідач по справі - [PERSON] , не є ані власником вказаного в позові житлового будинку, ані орендарем, ані наймачем, не зареєстрована в ньому, а отже не має жодних обов`язків перед ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України". Таким чином, враховуючи, що вимоги позивача стосуються періоду з жовтня 2021 року по жовтень 2023 року, за який власником квартири є інша особа, тому [PERSON] є неналежним відповідачем у справі. З аналізу положень ст.13 ЦПК України вбачається, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом\~положень ч.1,\~ч.3\~ст.12\~ЦПК України,\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 5-6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до\~ст.\~48\~ЦПК України,\~сторонами в\~цивільному процесі\~є позивач\~і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Відповідач це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. (п.40, п.41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі №523/9076/16-ц). Аналогічні позиціі зазначена і у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63). Позивачем не подано до суду клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем. Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Зважаючи на викладене та в зв`язку з поданням позивачем позовної заяви до [PERSON] , яка є неналежним відповідачем у даній справі, наявні правові підстави для відмови у задоволенні позову. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до суду з позовом до належного відповідача. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову відповідно до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір не підлягає відшкодуванню з відповідача.

Outcome: dismissed