Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»звернулося в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги представник мотивує тим, що 12 червня 2020 року між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та ТОВ «ҐАЛЕОН ФОРВАРДІНГ» було укладено Бордеро №06/02-200037121 до Генерального договору №06/02-069407 від 22 лютого 2016 року добровільного страхування наземного транспорту, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу, яким забезпечено автомобіль марки «SCANIA G440», державний номерний знак [NUMBER] . Представник зазначив, що 18 серпня 2020 року, приблизно о 10 год. 30 хв., [PERSON] керуючи автомобілем марки «OPEL ASTRA», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись автодорогою сполученням Київ-Чот, у напрямку до м. Київ, при проїзді ділянки в районі 684 км у с. Тухолька, Сколівського району Львівської області, грубо порушив вимоги Р.1 п.п.1.5, 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка»); Р.2 п.2.3 0); д); Р.12 п. 12.1 та вимоги горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 Р.34 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку та стан керованого ним транспортного засобу, щоб мати можливість безпечно керувати ним, без причин технічного характеру, допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де відбулось зіткнення з автопоїздом у складі сідлового тягача марки «SCANIA G440», державний номерний знак [NUMBER] , з напівпричепом марки «KRONE SD», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який в цей момент рухався по правій смузі у напрямку до м. Чоп, Закарпатської області. Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено транспортний засіб марки «SCANIA G440», державний номерний знак [NUMBER] , з вини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого, як водія «OPEL ASTRA», державний номерний знак [NUMBER] , була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ №АО/4763128 (виданий Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЕРША») та який діяв на момент ДТП 18.08.2020 року. Винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнано відповідача, який керував автомобілем «OPEL ASTRA», державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується вироком Сколівського районного суду Львівської області по справі №453/1401/20 від 21.11.2021 року. В подальшому, 07 жовтня 2020 року, ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» розрахувало суму страхового відшкодування по даній страховій справі (копія додається) на підставі рахунку ТОВ «Сканія Україна» №SL2002954 від 25.08.2020 року (копія додається). Згідно з умовами Договору добровільного страхування транспортного засобу №06/02-200037121 від 12.06.2020 року, на підставі страхового акту №200000327899 від 12.10.2020 року (копія надається) та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб марки «SCANIA G440», державний номерний знак [NUMBER] , складає 1065109,20 гривень. У зв`язку з викладеним і відповідно до умов Договору добровільного страхування №06/02-200037121 від 12.06.2020 року ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» відшкодувало потерпілому витрати на ремонт транспортного засобу «SCANIA G440», державний номерний знак [NUMBER] , в сумі 1065109,20 гривень, перерахувавши кошти на рахунок СТО ТОВ «Сканія Україна», що підтверджується платіжними дорученнями №3Р 104699 від 13.10.2020 року, Так як ПрАТ «СК «ПЕРША» сплатило 127400, 00 гривень, то ціна позову становить 937 709,20 гривень. Просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Калини, Тячівського району Закарпатської області на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 937709 (дев`ятсот тридцять сім тисяч сімсот дев`ять) гривень 20 копійок та 14066 (чотирнадцять тисяч шістдесят шість ) гривень 64 копійки сплаченого судового збору. Представник позивача Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» Капля А.С. в судове засідання не з`явилася, так як надіслала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, а тому суд в порядку ст. 223 ЦПК України розглянув справу у її відсутності на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Козуб О.М. в судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову. Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , приблизно о 10 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «Opel Astra», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись автодорогою сполученням Київ-Чоп у напрямку до м. Київ, при проїзді ділянки в районі 684 км у с. Тухолька, Сколівського району Львівської області грубо порушив вимоги Р.1 п.п.1.5, 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість», «дорожні умови», «дорожня обстановка»); Р.2 п. 2.3 б); д); Р.12 п.12.1 та вимоги горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 Р.34 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку та стан керованого ним транспортного засобу, щоб мати можливість безпечно керувати ним, без причин технічного характеру допустив виїзд на смугу зустрічного руху, де відбулось зіткнення з автопоїздом у складі сідлового тягача «SCANIA G440», державний номерний знак [NUMBER] , з напівпричепом «KRONE SD», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який в цей момент рухався по правій смузі у напрямку до м. Чоп, Закарпатської області. Внаслідок порушення водієм [PERSON] Правил безпеки дорожнього руху, пасажир керованого ним автомобіля марки «OpeI Astra», державний номерний знак [NUMBER] , потерпіла [PERSON] , отримала тілесні ушкодження, а саме: рани, садна та синці на голові та тілі; крововиливи у м`які тканини голови праворуч, перелом грудини між ділянками приєднання перших і других ребер, перелом ребер праворуч (2-10) та ліворуч (2-6), розриви та крововиливи правої легені, крововиливи у лівій легені, крововиливи у капсулу правого наднирника, розрив аорти, серця, печінки, селезінки та брижі сигмовидної кишки, закриті переломи середньої третини правого плеча, нижньої третини лівого плеча, середньої третини обох кісток лівого передпліччя, відкриті переломи нижніх третин обох стегнових кісток. Розриви внутрішніх органів (аорти, серця, печінки, селезінки) мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння та стали причиною смерті [PERSON] . Також, внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль марки «SCANIA G440», державний номерний знак [NUMBER] , У зв`язку з вчиненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди згідно вироку Сколівського районного суду Львівської області від 29 листопада 2021 року в справі №453/1401/20 відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання (а.с.28-29). Згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4763128 ПрАТ «СК «Перша» застраховано відповідальність водія автомобіля марки «Opel Astra», державний номерний знак [NUMBER] , на період з 00 годин 9 грудня 2019 року до 8 грудня 2020 року, сума відшкодування на одного потерпілого становить: шкода, заподіяна життю і здоров`ю - 260000 гривень, шкода заподіяна майну - 130000 гривень, франшиза - 2600 гривень (а.с.47). Також встановлено, що 22 лютого 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сканія Кредіт Україна» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів (КАСКО) №06/02-069407 (а.с.7-9). Згідно Додатку №1 до договору добровільного страхування за №06/02-069407 на підставі бордеро від липня 2020 року позивачем Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП»було застраховано від пошкоджень автомобіль марки «SCANIA G440», державний номерний знак [NUMBER] , згідно яких позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу, яким забезпечено транспортний засіб «SCANIA G440», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.6). 15 квітня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сканія Кредіт Україна» як лізингодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Галеон Форвардінг» як лізингоодержувачем укладено договір фінансового лізингу №89-02067, згідно якого лізингодавець зобов`язується за заявкою лізингоодержувача придбати у власність продавця - ТОВ «Сканія Кредіт Україна», обраного лізингоодерувачем , транспортні засоби відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та передати їх у користування лізингоодержувачу на строк і на умовах, викладених у договорі, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу, сплачувати лізингові платежі відповідно до умов договору. Згідно Додатку №1 до вказаного договору фінансового лізингу №89-02067 предметом договору лізингу єавтомобіль (сідельний тягач) марки «SCANIA G440 A4X2NA», вартістю 2414904,48 гривень (а.с.10-22). Як вбачається з матеріалів справи, 19 серпня 2020 року ТОВ «Галеон Форвардінг» було подано до Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» заяву про настання події (КАСКО), у зв`язку з пошкодженням 18 серпня 2020 року в ДТП застрахованого автомобіля марки «SCANIA G440», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.30-32). 6 жовтня 2020 року оцінювачем [PERSON] було проведено огляд автомобіля марки «SCANIA G440», державний номерний знак [NUMBER] , описано пошкодження вказаного автомобіля, здійснено його фото-фіксацію, після чого складено протокол огляду транспортного засобу (а.с.33-38). Відповідно до розрахунку від 25 серпня 2020 року за №SL-2002954, складеного ТОВ «Сканія Україна», вартість запчастин та ремонту пошкоджень автомобіля марки «SCANIA G440», державний номерний знак [NUMBER] , становить 1075489,60 гривень (а.с.35-42). В листі генерального директора ТОВ «Сканія Кредіт Україна» від 7 жовтня 2020 року за №392 зазначено, що ТОВ «Сканія Кредіт Україна» дозволяє ПрАТ «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», одноразово сплатити страхове відшкодування заремонт автомобіля марки «SCANIA G440», державний номерний знак [NUMBER] , в сумі 1065109,20 гривень (франшиза - 10380,4 гривень) - а.с.45. Згідно страхового акту від 12 жовтня 2020 року за №200000327899, розрахунку суми страхового відшкодування, складеного Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» сума страхового відшкодування власнику автомобіля марки «SCANIA G440», державний номерний знак [NUMBER] , становить 1065109,20 гривень (а.с.43, 44). Згідно платіжного доручення від 13 жовтня за №ЗР104699 Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» здійснено виплату ТОВ «Сканія Україна» 1065109,20 гривень в якості відшкодування згідно страхового акту від 12 жовтня 2020 року за №200000327899 за ремонт автомобіля марки «SCANIA G440», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.46). Згідно акту виконаних робіт від 27 жовтня 2020 року за №SL-2003456, складеного ТОВ «Сканія Україна» встановлено, що сума за послуги з технічного обслуговування та ремонту автомобіля марки «SCANIA G440», державний номерний знак [NUMBER] , складає 1075489,60 гривень (а.с.84-88). Згідно фото-таблиць видно, які пошкодження внаслідок ДТП отримававтомобіль марки «SCANIA G440», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.100-195). Вина відповідача [PERSON] як водія автомобіля «OPEL ASTRA», держаний номерний знак [NUMBER] , у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 18 серпня 2020 року, та внаслідок якої також був пошкоджений автомобіль марки «SCANIA G440», державний номерний знак [NUMBER] , встановлена у судовому порядку згідно вироку Сколівського районного суду Львівської області від 29 листопада 2021 року в справі №453/1401/20. Також, в судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що ПрАТ «СК «Перша», якою на момент ДТП було застраховано відповідальність водія автомобіля марки «Opel Astra», державний номерний знак [NUMBER] , вже відшкодувало 127400 гривень за пошкодження та ремонтавтомобіль марки «SCANIA G440», державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до ч.1, 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Так, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Зокрема, відповідно до статті 999 Цивільного кодексу України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування"). Положеннями статті 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За змістом статті 980 Цивільного кодексу України, статті 4 Закону України "Про страхування" залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності. У свою чергу, за вольовою ознакою згідно з положеннями статті 999 Цивільного кодексу України і статей 6, 7 Закону України "Про страхування" страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону). Згідно зі статтею 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому, договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок ДТП породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується із відповідним обов`язком боржника - відшкодувати шкоду (особи, яка завдала шкоди, відшкодувати цю шкоду). Водночас, така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. До таких випадків, зокрема, відноситься виплата страховиком за договором добровільного страхування страхового відшкодування страхувальнику (потерпілому), внаслідок чого до такого страховика переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток, зокрема, й до страхувальника за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі №910/2603/17 від 04.07.2018 висловила правову позицію, згідно з якою перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" є суброгацією. При цьому, помилковим є ототожнення права вимоги, визначеного статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України, із правом вимоги (регресу), визначеного статтею 1191 Цивільного кодексу України, оскільки наведені норми регулюють різні за змістом правовідносини - суброгацію у страхових відносинах та регрес. Так, на відміну від суброгації у страхових відносинах, де, як вже зазначено вище, право вимоги переходить від потерпілого (страхувальника) до страховика, а деліктне зобов`язання продовжує існувати, при регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Це виходить із змісту статей 559 та 1191 Цивільного кодексу України, згідно яких зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Зважаючи на зміст наведених норм Цивільного кодексу України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою. В цілому, як за змістом статті 1191 так і за змістом статті 993 Цивільного кодексу України і статті 27 Закону України "Про страхування", йдеться про виконання обов`язку боржника перед потерпілим третьою особою. Водночас ці норми встановлюють різний порядок виникнення прав вимоги до винної особи у деліктному зобов`язанні.При цьому, при суброгації у страхових відносинах деліктне зобов`язання продовжує існувати та відбувається лише заміна кредитора - право вимоги переходить від потерпілої особи до страховика. При регресі - право вимоги (регресу) виникає у третьої особи після виконання такою особою обов`язку боржника та, відповідно, припинення основного (деліктного) зобов`язання та виникнення нового (регресного) зобов`язання. У спірних (страхових) відносинах застосуванню підлягають норми статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України, які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому - суброгацію. У постанові Верховного Суду у справі № 910/171/17 від 02.10.2018 відображено правову позицію, згідно з якою на підставі вищевказаних правових норм до страховика потерпілого переходить право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Отже, страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 Цивільного кодексу України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого заподіювач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. При цьому, у постанові в справі №910/32720/15 від 02.04.2018 Верховний Суд зазначив, що вказівка "у межах витрат", означає, що загальна сума вимоги, яка заявлена страховиком, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, не може перевищувати суму, яка ним реально сплачена. Вказівка про те, що до такого страховика переходить право вимоги саме яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, а не право вимоги саме в розмірі виплаченого страхового відшкодування, служить засобом убезпечення особи, до якої пред`являється вимога, від включення страховиком та страхувальником за договором добровільного майнового страхування до такої вимоги зайвих, необґрунтованих та завищених витрат. Згідно з частиною 1 статті 14 та статті 204 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо договір не визнано недійсним в судовому порядку, він має такі ж правові наслідки, як і будь-який дійсний договір, зокрема, є обов`язковим для виконання його сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). В свою чергу, частина 2.1. статті 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" прямо визначає пріоритет даного Закону перед положеннями інших актів цивільного законодавства України. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Таким чином, для визначення складових витрат, які підлягають відшкодуванню саме страховиком цивільно-правової відповідальності, в даному випадку підлягають застосуванню саме спеціальні норми п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Тобто, наведеними положеннями встановлено, що розмір відповідальності страховика за полісом обмежується розміром відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу в межах встановлених відповідним полісом ліміту відповідальності та франшизи. Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов`язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Норма частини 1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов`язку щодо проведення такої оцінки саме суб`єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже, така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО чи акту виконаних робіт. Відповідно до страхового акту №200000327899 від 12 жовтня 2020 року та зібраних документів, розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб «SCANIA G440», державний номерний знак [NUMBER] , складає 1065109,20 гривень. При цьому, слід враховувати, що Верховний Суд у постанові від 20.03.2018 року у справі №911/482/17 відзначив, що у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, суди повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. У постанові від 03.07.2019 року у справі №910/12722/18 Верховний Суд зазначив, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.07.2018 року у справі № 922/4013/17. Відповідач, у свою чергу, не надав жодних доказів на підтвердження того, що наданий позивачем розрахунок суми страхового відшкодування не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним і не може бути використаним. Як було зазначено вище, на підставі страхового акту №200000327899 від 12.10.2020 року позивач відповідно до платіжного доручення №ЗР104699 від 13.10.2020 року перерахував ТОВ «Сканія Україна» грошові кошти у розмірі 1065109,20 гривень. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що до позивача, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, в межах фактичних затрат перейшло право вимоги, яке страхувальник (потерпілий) мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до статті 12.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. За умовами договору добровільного страхування було передбачено франшизу у розмірі 10380,40 гривень. Тобто, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу суму страхового відшкодування, за мінусом франшизи та за мінусом суми сплаченої ПрАТ «СК «ПЕРША» у розмірі 127400 гривень, що становить 937709,20 гривень. Враховуючи всі обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, а тому слід стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Калини, Тячівського району Закарпатської області на користь Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 937709 (дев`ятсот тридцять сім тисяч сімсот дев`ять) гривень 20 копійок. Судові витрати в частині сплати судового збору покласти на відповідача.

Outcome: approved