Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 06 квітня 2018 року Устинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №11. Позовна вимога обґрунтовується тим, що після народження у сторін по справі 22 липня 2020 року сина [PERSON] , відповідач виїхав до місця свого проживання в іншу область, внаслідок чого сімейні відносини між ними, як подружжям, фактично припинились. На даний час відповідач не телефонує та не цікавиться життям своєї сім`ї. Спору про поділ спільного сумісного нерухомого майна сторони не мають. За вказаних обставин позивач вважає, що примирення та збереження сім`ї між нею та відповідачем є неможливим. Позивач\~ [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Про місце, день і час розгляду справи повідомлялась у порядку, передбаченому\~ст.128 ЦПК України\~(а.с.22). Згідно поданої до початку розгляду справи по суті письмової заяви прохала суд розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.\~Прохає суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Судові витрати у виді сплаченого нею судового збору прохає стягнути з відповідача (а.с.37). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про місце, день і час розгляду справи повідомлявся у порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, тому вважається, що судовий виклик вручений йому належним чином (а.с.33, 36, 40). Про причини неявки суд не повідомив. Представника для участі у судовому засіданні не направив. Відзиву на позовну заяву разом з доданими до нього письмовими доказами на обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог відповідач по справі у встановлений судом строк не подав. Заяв та клопотань, в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про розгляд справи за його відсутності чи відкладення судового розгляду від відповідача по справі на дату проведення судового засідання також не надходило. З огляду на викладене, судом за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, 10 липня 2024 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (ч.2 ст.247 ЦПК України). Відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК України, з огляду на письмову заяву позивача та належність повідомлення відповідача [PERSON] про дату, час та місце судового засідання, суд приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду справи за відсутності сторін. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Судом по справі встановлено, що між сторонами по справі 06 квітня 2018 року Устинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області зареєстровано шлюб за актовим записом №11\~(а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до п.10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~(далі - Постанова від 21 грудня 2007 року №11) проголошена Конституцією\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. У відповідності до ст.112 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З письмових пояснень позивача [PERSON] , викладених в позовній заяві, судом встановлено, що спільне сімейне життя сторін не склалося по причині виїзду відповідача в іншу область та проживання у зв`язку з цим окремо від сім`ї, внаслідок чого шлюбні відносини між ними, як подружжям, припинені. Натомість відповідач по справі [PERSON] не надав суду доказів існування виключних обставин, за наявності яких виправданим було б примушування позивача до збереження шлюбу, а наявність малолітньої дитини, з урахуванням наявних взаємовідносин між сторонами, не може братися судом до уваги, оскільки інститут шлюбних відносин ґрунтується на взаємному почутті любові жінки та чоловіка, поваги один до одного, наданні взаємодопомоги та підтримки, а тому не може ставитись в залежність виключно від наявності у подружжя дитини та обов`язку у зв`язку з цим спільного проживання. Судом встановлено, що за час, що минув з дня прийняття позовної заяви до розгляду та призначення першого судового засідання, сторони по справі не вживали жодних дій щодо примирення та збереження сім`ї з огляду на відсутність поданих ними суду відповідних письмових заяв з цього приводу. Наявності спірних питань щодо поділу майна, як спільної сумісної власності подружжя, а також місця проживання їх малолітнього сина [PERSON] , за відсутності відповідних заяв сторін, судом під час судового провадження також не встановлено. Відповідно до п.10 Постанови від 21 грудня 2007 року №11 передбачене ч.1 ст.111 СК України\~вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. З урахуванням викладеного, судом зі змісту позовної заяви встановлено, що позивач [PERSON] не згодна на примирення, оскільки вважає, що шлюб між нею та відповідачем по справі припинив своє існування, внаслідок чого суд приходить до висновку про недоцільність вжиття судом заходів, спрямованих на примирення сторін, що відповідно до ч.8 ст.178\~ЦПК України є підставою для вирішення судом справи за наявними матеріалами. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. З огляду на викладене, дослідивши зміст позовної заяви та інших матеріалів справи, суд приходить до висновку, що викладені в них обставини свідчать про: дійсну волю позивача, як дружини, на розірвання укладеного між нею та відповідачем шлюбу; неможливість подальшого спільного сімейного життя сторін, як подружжя, а також наявність підстав вважати, що збереження шлюбу суперечитиме особистим інтересам позивача. Крім того, зі змісту ч.1 ст.21, ч.1 ст.24 СК України слідує, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої та проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН від 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. З огляду на зазначені вище правові норми, враховуючи, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад, а визначення законодавцем шлюбу «як сімейного союзу» засвідчує, що шлюб створює сім`ю та передбачає його договірну природу, суд приходить до висновку про те, що оскільки позивач по справі [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач [PERSON] не надав суду заперечень проти задоволення позовних вимог і сторони по справі, як подружжя, не змогли налагодити відносини як до моменту подання позовної заяви до суду, так і під час судового провадження, то відмова суду в задоволенні позову про розірвання шлюбу буде примушенням позивача до шлюбу та шлюбним відносинам, що не відповідає моральним засадам суспільства та є неприпустимим. На підставі викладеного, встановивши обставини, якими обґрунтовується позов, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням того, що відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після розірвання шлюбу позивачу, за її заявою, слід залишити прізвище « [PERSON] », оскільки після реєстрації шлюбу з відповідачем вона згідно положень ч.1 ст.35 СК України не змінювала своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст.133, ч.1 ст.141 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до платіжного документу №27 від 15 грудня 2021 року позивачем по справі [PERSON] був сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.. З огляду на викладене, приймаючи до уваги задоволення позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу з відповідача по справі [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 908 грн. 00 коп.. Інші витрати, пов`язані з розглядом справи, відсутні.

Outcome: approved