Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що він самостійно виховує та утримає свою малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , без участі матері. На обґрунтування заяви зазначив, що 11 липня 2014 року він зареєстрував шлюб із заінтересованою особою [PERSON] . Від спільного подружнього життя вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після народження сина [PERSON] його дружина [PERSON] заринулась повністю в материнство, почала всю свою увагу приділяти синові, на нього та доньку [PERSON] зовсім перестала звертати увагу та піклуватись про них. У грудні 2023 року вона зібрала свої речі і без будь-яких пояснень забрала сина та переїхала на постійне місце проживання за місцем реєстрації, а саме: [ADDRESS] . Фактично, з грудня 2023 року він залишився самостійно виховувати, утримувати та опікуватись донькою [PERSON] , проживати з нею за місцем своєї реєстрації: [ADDRESS] . Станом на сьогодні, матір, [PERSON] , жодної участі у житті та вихованні дитини Шкоди [PERSON] не приймає, матеріально не утримує її. Відповідно до заяви від громадянина України, [PERSON] , [INFO] та громадянки України, [PERSON] , [INFO] , яка була посвідчена приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Морозовою О.В. 26 червня 2024 року: «...Даною заявою мати, [PERSON] , [INFO] , повідомляє та підтверджує, що на сьогоднішній день [PERSON] , [INFO] , постійно проживає спільно із батьком [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , а також підтверджує, що на сьогоднішній день вона не приймає участі у вихованні дитини та фінансуванні її потреб, та не буде мати такої можливості у майбутньому. Особою, що фактично здійснює повний догляд, фінансування та виховання малолітньої [PERSON] , [INFO] , є її батько [PERSON] . Також він зареєстрував на своє ім`я декларацію з лікарем педіатром, який надає первинну медичну допомогу доньці [PERSON] . Він фактично самостійно і одноособово займається вихованням та утриманням доньки [PERSON] , матір участі у вихованні не приймає та самоусунулась від своїх батьківських обов`язків. Окрім виховання та утримання доньки, він матеріально утримує і забезпечує дружину та сина [PERSON] , оскільки вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку, хоча остання з ними не проживає та майже не спілкується, але він у добровільному порядку виконує свій обов`язок щодо їх утримання. Станом на теперішній час подати позов про розірвання шлюбу немає можливості, оскільки позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом одного року після народження дитини. Встановлення факту самостійного виховання та утримання ним своєї малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , необхідне для захисту прав та інтересів дитини, для оформлення документів, щодо соціальної допомоги на дитину та для подальшого самостійного вирішення її освітніх, виховних та лікувально-оздоровчих заходів. Вказане питання постало після того, як заінтересована особа [PERSON] почала збирати документи для виїзду за кордон на постійне місце проживання з малолітньою дитиною. Також зазначає, що вказана заява не пов`язана з намаганням ухилитись від мобілізації, оскільки він на даний час навчається у Дніпровському державному технічному університеті на денній формі навчання та має відстрочку від мобілізації, строк завершення здобуття освіти - 31 серпня 2027 року. Враховуючи те, що іншим шляхом неможливо підтвердити факт самостійного виховання дитини батьком, він просить встановити факт його самостійного виховання та утримання, як основним та єдиним утримувачем малолітньої доньки, без участі матері. У них з матір`ю дитини з приводу виховання доньки [PERSON] спору немає, вона сама виявила бажання жити окремо від них, тому не заперечує та підтримує, щоб саме він, як батько, самостійно займався вихованням та повністю піклувався про їхню доньку. 28 червня 2024 року справа була прийнята до провадження та призначена до розгляду в порядку цивільного судочинства за правилами окремого провадження за участю заявника та заінтересованої особи, з додержанням загальних правил ЦПК України. Заявник [PERSON] у судовому засіданні підтримав свою заяву та надав пояснення, аналогічні її обґрунтуванню. Крім того зазначив, що вони зі [PERSON] з 11 липня 2014 року проживали у шлюбі. [INFO] у них народилась донька [PERSON] . Вони проживали разом і все було добре, але після народження другої дитини дружина почала приділяти всю увагу синові [PERSON] , [INFO] . Вона замкнулася у собі і перестала приділяти уваги старшій доньці та йому. У дружини є бажання виїхати за кордон з молодшим сином [PERSON] , яке вони з донькою не розділяють. З грудня 2023 року вони проживають окремо. Через бажання дружини переїхати за кордон їхні погляди розділились і дружина разом з молодшим сином від них з донькою з`їхала. На даний час вони не проживають однією сім`єю, донька проживає разом з ним, а син зі [PERSON] . Він повністю утримує доньку та займається її вихованням, водить її на тренування, у школу і займається її лікуванням. [PERSON] ніякої участі у вихованні та утриманні доньки не приймає. Він намагався повернути дружину додому, але вона на контакт не йде. Каже, що їй потрібно поїхати якнайдалі від війни. Він звернувся з заявою про визнання факту, бо дружина збирається за кордон і йому буде потрібно самостійно вирішувати питання лікування, навчання та розвитку [PERSON] . Це звернення не пов`язане з ухиленням від мобілізації, бо він має відстрочку від призову за фактом навчання у аспірантурі ДДТУ, він здобуває освіту до 2027 року. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з грудня 2023 року та до теперішнього часу вона не проживає однією сім`єю із заявником. Ще під час другої вагітності їхні подружні відносини зіпсувались, вона багато часу була на збереженні вагітності, тому ще у той час, проживаючи разом, вони фактично почали жити кожен своїм життям. [PERSON] постійно не було вдома, а вона була сама. З появою сина їх відносини остаточно зіпсувалися, бо, на думку чоловіка, вона надто багато уваги стала приділяти синові. [PERSON] ще дуже маленький і справи з дитиною займають весь її час. З боку чоловіка почалися претензії по побуту, з приводу, що вона приділяє йому замало уваги, як би йому хотілося. Крім того чоловік почав її попрікати з приводу виховання [PERSON] , але графіки двох дітей не співпадають і з її боку було неможливо приділяти увагу старшій дочці. Щоб їй було морально легше, вона переїхала разом із сином на іншу адресу. Вона запропонувала [PERSON] поїхати разом з нею, але та не розділила її бажання з`їхати від тата. Вона не наполягала, бо розуміла, що не зможе надати [PERSON] належного піклування. Наразі [PERSON] не бажає йти з нею на контакт, бо ображена на неї, і тому вона не підтримує зв`язок з донькою. Вона знаходиться у декретній відпустці. Ще до початку повномасштабної війни вона хотіла переїхати до США, а після її початку це стало актуально. Вона підіймала це питання з [PERSON] , але та навідріз відмовляється їхати без батька. Наразі вона зібрала майже всі документи для переїзду до США на постійне місце проживання, там у неї живе сестра, яка виступає її гарантом. Останнім часом вона не пропонувала [PERSON] поїхати з нею, бо вони не спілкуються і крім того, це ускладнить її перебування у США. Зараз про [PERSON] самостійно піклується [PERSON] , вона не приймає жодної участі у вихованні та утриманні дочки. У неї на це немає часу, а у [PERSON] бажання спілкуватися. Свідок [PERSON] у судовому засідання пояснила, що [PERSON] та [PERSON] - це її сусіди, вона їх знає давно. З [PERSON] у неї дружні відносини, а з [PERSON] - нормальні, раніше вони більше спілкувалися, а зараз майже не спілкуються. Десь з нового року вона перестала бачити [PERSON] , яка перестала гуляти з коляскою. Бачить тільки [PERSON] з [PERSON] . У [PERSON] та [PERSON] народилась друга дитина. Якось вона зустріла [PERSON] і та сказала, що переїхала до своєї мами і не хоче далі жити з [PERSON] , подробиці не розповідала. Також [PERSON] сказала, що хоче переїхати до іншої країни, а [PERSON] це не підтримав, бо не хоче кудись їхати. [PERSON] проживає з [PERSON] , він водить її у школу. Вона не бачила, щоб [PERSON] приймала участь у вихованні [PERSON] . [PERSON] розповідала їй, що з мамою вона майже не спілкується і не хоче. Свідок [PERSON] у судовому засідання пояснив, що [PERSON] та [PERSON] він знає давно, між ними дружні сусідські відносини. Він знає їх, як гарну дружню сім`ю, вони хороші люди. Коли вони проживали разом, то він не бачив між ними ніяких конфліктів. Десь з нового року він перестав бачити [PERSON] у дворі і [PERSON] повідомив йому, що [PERSON] поїхала за кордон. У [PERSON] та [PERSON] двоє дітей: старша дівчинка і маленький хлопчик. [PERSON] поїхала разом із сином, а [PERSON] залишилась з батьком. Йому не відомо чому саме [PERSON] поїхала. [PERSON] піклується про [PERSON] самостійно. Йому відомо, що [PERSON] не приймає участі у вихованні доньки, грошей також не присилає. [PERSON] приймає повну участь у житті доньки, одягає та виховує. Представник заінтересованої особи [INFO] [PERSON] подав заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника Кам`янського РТЦКтСП, рішення по справі винести на розсуд суду. Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу у судовому засіданні за відсутності представника заінтересованої особи. Вислухавши заявника, заінтересовану особу [PERSON] та свідків [PERSON] , [PERSON] , вивчивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявник перебуває у зареєстрованому шлюбі зі [PERSON] , від якого вони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копіями свідоцтв про народження (а.с. 13-15). [PERSON] разом з сином [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , окремо від [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади № 2024/007507296 від 26 червня 2024 року та № 2024/007508127 від 26 червня 2024 року (а.с. 24, 25), а також підтверджено у судовому засіданні заявником, заінтересованою особою [PERSON] та свідками [PERSON] і [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із батьком [PERSON] , який самостійно виховує та доглядає за своєю дитиною, підтримує зв`язок із вчителями [PERSON] , відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життям доньки, відводить і забирає її зі школи та КЗ СМО «Лівобережна школа мистецтв», вирішує поточні навчальні питання, відвідує з донькою лікарів, дитина перебуває на повному матеріальному забезпеченні [PERSON] , лише тільки під його наглядом, вихованням. [PERSON] має можливість доглядати за дитиною, виховувати та утримувати її, розвивати та піклуватися. Він має достатній рівень доходів, що дозволяє зробити для дитини належні умови проживання, догляду та виховання. Ці обставини підтверджуються характеристикою з КЗ «Ліцей № 39» КМР, витягами з реєстру територіальної громади № 2024/005253115 від 16 травня 2024 року та № 2024/006819391 від 11 червня 2024 року, декларацією № 0001-3988-Е9А0 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, актом № 383 про проживання від 24 травня 2024 року, заявою [PERSON] та [PERSON] , посвідченою 26 червня 2024 року приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Морозовою О.В., актом про проживання № 474 від 26 червня 2024 року, характеристикою КЗ СМО «Лівобережна школа мистецтв» КМР, відомостями з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (а.с. 16-20, 22-23, 26-27), а також підтверджено у судовому засіданні заявником, заінтересованою особою [PERSON] та свідками [PERSON] і [PERSON] . Заявник [PERSON] навчається у Дніпровському державному технічному університеті на денній формі навчання за спеціальністю «161 Хімічні технології та інженерія» для здобуття рівня освіти - Доктор філософії, зі строком завершення здобуття освіти 31 серпня 2027 року, що підтверджується довідкою № 83381 від 17 червня 2024 року (а.с. 21). Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні;3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Згідно пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Враховуючи вище викладені обставини, суд приходить до висновку про те, що заінтересована особа [PERSON] самоусунулась від виховання та утримання своєї малолітньої дочки [PERSON] , не приймає участі у її вихованні, лікуванні та розвитку, взагалі не цікавиться її життям. Заявник [PERSON] без участі матері самостійно виховує свою дитину - [PERSON] , [INFO] , повністю утримує її та опікується його її здоров`ям та розвитком, а тому вимога про встановлення даного факту підлягає задоволенню в повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved