Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулися до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона проживає у будинку [ADDRESS] , який належить їй на праві власності, разом з чоловіком - [PERSON] та їх дітьми: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом тривалого часу їх подружнього життя вона потерпала від домашнього насильства зі сторони чоловіка, зокрема: психологічного та фізичного характеру. Психологічне насильство чоловіком проявляється в словесних образах, приниженні, залякувані, які викликають у неї побоюваннях за її безпеку, спричинили в неї емоційну невпевненість. Крім цього, [PERSON] застосовує відносно неї фізичне насильство, а саме: наніс їй удар в область потилиці, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода її фізичному здоров`ю. Вказаний факт вчинення чоловіком відносно неї фізичного насильства підтверджується терміновим заборонним приписом серії АА №331200 від 14 березня 2024 року, протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД 310771 від 14 березня 2024 року, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 квітня 2024 року у справі №607/6276/24. У зв`язку з цим, заявник просить заяву задовольнити та видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покладення на нього обов`язків: заборонити [PERSON] перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою: [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , строком на 4 місяці; заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 50 м до будинку місця проживання постраждалої особи: [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , строком на 4 місяців. У судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали повністю та просили її задовольнити. Заінтересована особа у судовому засіданні просить відмовити у видачі обмежувального припису, оскільки він вчинив фізичне насильство відносно дружини через її агресію. Після чого він просив вибачення, і вважає що їх шлюб можна зберегти і вони можуть проживати однією сім`єю. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебуваю в шлюбі з 07 серпня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Шумського районного управління юстиції Тернопільської області України, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №36. У шлюбі в сторін народилось троє дітей, зокрема [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 02.11.2007, серії [NUMBER] від 17.05.2013, серії [NUMBER] від 07.11.2020. [PERSON] , [PERSON] та їх діти зареєстровані за адресою: за адресою: [ADDRESS] , що вбачається із витяг №880 про реєстрацію місця проживання від 19.06.2024. Згідно з термінового заборонного припису серії АА №331200 від\~14.03.2024, винесеного стосовно кривдника [PERSON] , останнього зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалих осіб [PERSON] на 10 діб з 23 год. 30 хв.\~14.03.2024\~до 23 год. 30 хв.\~24.03.2024, у зв`язку із скоєнням ним домашнього насильства стосовно постраждалої особи [PERSON] .. Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.04.2024 у справі № 607/6276/24, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, які стягнути в дохід держави. Згідно з змістом вказаної постанови, 14.03.2024 о 21 год. 20 хв. за місце свого проживання вчинив відносно своєї дружини домашнє насильство фізичного характеру, а саме наніс удар в область потилиці, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному здоров`ю. Відповідно до ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Відповідно до пунктів 3, 14, 17 частини 1статті 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. За п. 9 ч. 1 ст.\~1\~цього\~ж Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. У судовому засіданні з`ясовано, що заявник [PERSON] , є дружиною [PERSON] , а тому на них розповсюджується дія Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та відповідно, може вирішуватись питання про видачу обмежувального припису. Встановлено, що заявник\~ [PERSON] , систематично протягом тривалого часу потерпає від насильства, яке вчиняє відносно неї її чоловік [PERSON] , яке виражається у виражанні в її сторону нецензурною лайкою, постійних погрозах, та образах, що завдає їй моральних та фізичних страждань, зокрема душевного болю, постійного переживання за своє життя і здоров`я, приниження її честі та гідності. Також заявнику було заподіяно фізичне насильство у формі нанесення удару в область потилиці, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному здоров`ю. Зазначене підтверджується постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, тобто за вчинення домашнього насильства та терміновим заборонним приписом, з яких вбачається вчинення [PERSON] домашнього насильства по відношенню до [PERSON] . Відтак, суд вважає, що [PERSON] є кривдником в розумінні пункту 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», який вчиняє домашнє насильство стосовно своєї дружини [PERSON] . Заперечення [PERSON] з приводу доводів заяви та посилання на те, що обставини викладені у ній не відповідають дійсності суд до уваги не бере, оскільки такі спростовуються наявними в матеріалах доказами. Відповідно до ст.\~24\~Закону\~України\~«Про запобігання\~та\~протидію\~домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Згідно з ч. 2 ст.\~26\~Закону\~України\~«Про запобіганню\~та\~протидію\~домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Верховний Суд у своїй постанові від 28.04.2020 у справі №754/11171/19 вказав, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом № 2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Крім того, як свідчить практика Верховного Суду, при вирішенні питання щодо застосування такого заходу як позбавлення права на користування житлом, суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи,враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи. Оцінюючи пропорційність втручання у право користування нерухомим майном [PERSON] , суд бере до уваги той факт, що насильство зі сторони [PERSON] \~ мало систематичний характер, яке тривало протягом тривалого періоду, могло спричинити настання тяжких або особливо тяжких наслідків, а тому такий захід є пропорційним легітимній меті втручання у право користування нерухомим майном. Окрім цього, суд бере до уваги, ті факти, що [PERSON] \~має фінансову можливість проживати в іншому місці. Разом з тим, суд вважає, що на цьому етапі передчасно встановлювати заборону строком на чотири місяці. Для виправлення кривдника та усвідомлення ним своїх дій, на думку суду достатнім часом для видачі обмежувального припису є один місяць з дня винесення рішення суду. З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, що вчинив [PERSON] \~відносно [PERSON] , а також наявність об`єктивних ризиків загрози психологічного тиску [PERSON] \~на [PERSON] , у якої виникли побоювання за свою безпеку, емоційною невпевненістю, нездатністю захистити себе, суд вважає, що заявник, як жертва такого насильства, потребує захисту в порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог [PERSON] , шляхом видачі обмежувального припису щодо [PERSON] ,\~визначивши заходи тимчасового покладення на нього обов`язків: заборонити [PERSON] , [INFO] , перебувати в місці спільного проживання (перебування) із [PERSON] , , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] , [INFO] , наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Згідно з вимогами ч. 2\~ст. 350-6 ЦПК України, ч. 4\~ст.\~26\~Закону\~України\~«Про запобіганню\~та\~протидію\~домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. В силу ч. 3 ст.\~350-5\~ЦПК\~України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.\~350-6\~ЦПК\~України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що слід видати обмежувальний припис на строк один місяць. Судові витрати компенсувати за рахунок держави. Рішення суду допустити до негайного виконання. На підставі наведеного,

Outcome: partial