Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

11.12.2023 р. позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Прива Банк» звернулось до суду Харківської області із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 16.10.2006 р. в сумі 78 555,77 грн. та судовий збір в сумі 2684,00 грн. В обґрунтування вказує, що, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 16.10.2006 р. Відповідач підписавши заяву-анкету підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті позивача, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. В порушення умов кредитного договору, а також статей 509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, чим порушив умови кредитного договору. Станом на 26.11.2023 р. утворилась заборгованість у розмірі 78\~555,77 грн. яку позивач просить стягнути на свою користь, а також понесені судові витрати. Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.01.2024 р.\~прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи позивач повідомлений, надав заяву про розгляд за відсутності представника банку, заявлені позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача, відповідно до ч.3\~ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ст. 223 ЦПК України,\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від\~15.07.2024 р. постановлено проводити заочний розгляд справи. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались. Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16.10.2006 р. між АТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку. Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приват Банку, позичальник погодився, що договір між позичальником та банком складається з заяви, Умов та правил надання банківських послуг, тарифів. Окрім анкети-заяви, позичальник підписав умови кредитування, де визначена процентна ставка щодо кредиту (а.с.39-51). Відповідач прийняв на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів згідно умов Договору. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок із встановленим початковим кредитним лімітом, який подальшому збільшився до 75 000,00 грн. (а.с.37-38). В матеріалах справи міститься виписка по особовому рахунку відповідача за період з 20.07.2006 року по 28.11.2023 року, з якої вбачаються операції за картками, зокрема, користування кредитною\~карткою та\~фактичне отримання\~кредитних коштів\~внаслідок придбання\~товарів,\~оплати послуг,\~переказу коштів (а.с.25-36). Згідно розрахунку заборгованості (а.с.5-16) вбачається, що в порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, суму коштів в повній мірі не повернув. Згідно до розрахунку позивача, заборгованість відповідача [PERSON] станом на 26.11.2023 р. утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 70\~116,23 грн., заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 8439,54 грн. (а.с.14-24). Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідност. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Відповідно до ч. 2ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості судом не встановлено, як видно із змісту позову відповідач не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка виникла, добровільно не погашена, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості та відзиву на позов не надано. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно дост. 617 ЦК України. На підставі викладеного, позов АТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 16.10.2006 р. підлягає задоволенню. Частиною 1статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, документально підтверджуються платіжним дорученням від 29.11.2023 р.(а.с.4). Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 гривень.

Outcome: approved