Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

У позовній заяві позивач просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 12 серпня 2014 року шлюбу з відповідачем, у період якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що причиною розірвання шлюбу стали постійні сварки з відповідачем, непорозуміння у родині, відмінність поглядів на сімейне життя та обов`язки, внаслідок чого між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини між ними припинені, зберегти шлюб не бажає, тому вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Провадження в\~справі відкрито\~ухвалою суду\~від 05\~червня 2024\~року,\~розгляд позову\~постановлено проводити\~за правилами\~спрощеного позовного\~провадження без\~призначення судового\~засідання.Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, у якому вказав, що проти розірвання шлюбу з позивачем заперечує, а викладені в позові підстави для розірвання шлюбу не відповідають дійсності. Просив надати строк для примирення терміном півтора роки. У зв`язку із цим, ухвалою суду від 25.06.2024 року розгляд позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] своєї позиції не змінила та наполягала на задоволенні позовних вимог. Проти надання строку для примирення категорично заперечила. Відповідач у судовому засіданні висловив позицію аналогічну змісту поданого ним відзиву. Проти розірвання шлюбу заперечив, та просив надати строк для примирення з позивачем. Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 12 серпня 2014 року у виконавчому комітеті Заболоттівської сільської ради Любомльського району Волинської області за актовим записом №2. Сторони є батьками [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . В судовому засіданні кожен із сторін визнав, що з початку 2024 року вони проживають окремо. При цьому у лютому місяці після святкування дня народження сина сторони намагались відновити спільне проживання, проте неупішно. З позиції позивача після такої спроби вона повністю переконалась у недоцільності збереження шлюбу. При вирішенні вимог позову по суті та питання надання строку для примирення суд запитаннями до сторін встановив такі обставини: За сім місяців окремого проживання подружжя їх спільний син не задавався питанням відсутності тата. Про можливість відновлення стосунків заявив лише відповідач, проте не зміг пояснити бачення цього, як і не пояснив, що було ним зроблено для їх відновлення впродовж семи місяців окремого проживання. Позивач категорично заперечила про можливість відновлення стосунків. Готовність чоловіка до примирення завжди вітається, проте не тоді коли це проти волі дружини, яку вона виражає в категоричній формі. Подружжя на початку окремого проживання намагалися спробувати врегулювати свої конфлікти, але нічого не вийшло. За вказаних обставин, перспективи збереження сім`ї не вбачаються, надання строку для примирення подружжя кваліфікувалось як примушування, а тому є недоцільним, Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача щодо розірвання шлюбу обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. За вказаних обставин, суд не знайшов підстав для надання сторонам строку для примирення, оскільки позивачка у своїх поясненнях визначила це як примушування до шлюбу, що є недопустимим. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved