Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

ТОВ « КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить:\~стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 530983 від 01 березня 2021 року в розмірі 129050,59 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 25 000 грн. Заявлені вимоги мотивує тим, що 01 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 530983, відповідно до якого кредитодавець надав грошові кошти в сумі 37500,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 01.03.2024 та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах визначених умовами договору кредиту. ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» виконало зобов`язання надавши позичальнику кредитні кошти. 26.11.2021 між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердікт Капітал» було укладено Договір факторингу № 26-11/2021/13, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 530983 від 01.03.2021. 10.03.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення прав вимоги № 10-01/2023/01 в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 530983 від 01.03.2021. Станом на 08.04.2024, заборгованість відповідача за договором становить 129050,59 грн, з яких: 37328,44 грн заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 58862,90 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги; 32859,25 грн заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору кредиту. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 129050,59 грн, з яких: 37328,44 грн заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 58862,90 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги; 32859,25 грн заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору кредиту, судовий збір у розмірі 3028,00 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 25000,00 грн. В судове засідання позивач не з`явився, в позові просив проводити розгляд справи без участі представника позивача за наявними у справі доказами, не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину неявки, в порядку п. 4 ч.8 ст. 128 ЦПК України про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. 01 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 530983, який підписаний особисто [PERSON] . Згідно з умовами кредитного договору товариство зобов`язувалося надати відповідачу кредит в сумі 37500,00 грн (п.1.3), строк кредиту 1096 днів, з кінцевим терміном повернення 01.03.2024 (п.1.4). Згідно п.2.1 кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування у розмірі 30000,00 грн, них 7500,00 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом (а.с.4-5). Також, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем, та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови (а.с. 7). Отримання відповідачем відповідно до зазначеного вище договору грошових коштів підтверджується\~платіжним дорученням №4684 від 01 березня 2021 року, згідно якого 01 березня 2021 року було здійснено переказ коштів в сумі 3000,00 грн на рахунок отримувача [PERSON] , призначення платежу видача кредиту згідно дог. №530983 від 01 березня 2021 року (а.с. 8 зворотна сторона). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 26 листопада 2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт капітал»\~було укладено Договір факторингу №26-11/2021/13, відповідно умов якого ТОВ «Слон кредит» відступило ТОВ ТОВ «Вердикт капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором\~№530983 від 01 березня 2021 року, що укладений\~ТОВ «Слон кредит»\~та боржником [PERSON] , що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу 26-11/2021/13 від 26 листопада 2021 року (а.с.12-17). Відповідно до договору №10-03/2023/01 від 10 березня 2023 року, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ « КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту\~№530983 від 01 березня 2021 року, що укладений між\~АТ «Слон кредит»\~та [PERSON] , що підтверджується реєстром боржників до даного договору (а.с.18-24). Враховуючи положення ст. ст. 514, 516 ЦК України, згідно з якими до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, а заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом, позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту\~№530983 від 01 березня 2021 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем [PERSON] . Як вбачається із наданих розрахунків заборгованості, внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість у сумі\~129050,59 грн, з яких: 37328,44 грн заборгованість за кредитом (за тілом кредиту); 58862,90 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги; 32859,25 грн заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору кредиту. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачем кредитного договору та отримання кредиту. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Копії договорів відступлення права вимоги підтверджують перехід всіх прав грошової вимоги за кредитним договором, до позивача по справі. Таким чином, оскільки за Договором факторингу №10-03/2023 від 10 березня 2023 року, укладеному між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», останнє набуло майнові права вимоги до боржника [PERSON] за договором\~№530983 від 01 березня 2021 року, суд дійшов висновку про задоволення позову в даній частині. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правову допомогу та судового збору суд виходить з наступного. При звернені до суду ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було сплачено 3028,00 грн. судового збору, що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу в сумі 25 000 грн, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У рішеннях від 12 жовтня 2006 р. у справі «Двойних проти України», від 10 грудня 2009 р. у справі «Гімайдуліна і інші проти України», від 23 січня 2014 р. у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 р. у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» 02 січня 2023 року, був укладений Договір про надання правової допомоги №02-01/2023. До позову додано копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс»; копію заявки на надання юридичної допомоги №139 від 01 березня 2024 року, про погодження наданих правових (юридичних) послуг на суму 25 000 грн.; копію витягу з акту №4 про надання юридичної допомоги на суму 25 000 грн. Також до матеріалів справи долучено копію платіжної інструкції № 0421260000 від 15 березня 2024 року, згідно якого від імені ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на рахунок отримувача АО «Лігал Ассістанс» була проведена оплата, призначення платежу: оплата згідно договору про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02 січня 2023 року. Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «Коллект Центр» витрат на професійну правничу допомогу. Одночасно з цим, суд приходить до висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, невеликий обсяг досліджуваних доказів), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 3000,00 грн. За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у сумі 3000,00 грн, тим самим частково задовольнивши дану вимогу.

Outcome: partial