Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

ТОВ «Новий колектор» через систему «Електронний суд» 04.03.2024 року звернулося в Житомирський районний суд Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 16800,00 грн. за кредитним договором\~№31.12.2020 100007893 від 31.12.2020 року.В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 31.12.2020 року між ТОВ «Споживчий центр» і\~\~ [PERSON] було укладено кредитний договір №31.12.2020 100007893 від 31.12.2020 року відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 6000 грн., строком на 14 днів, із фіксованою процентною ставкою 2,5 %. В подальшому, 30.11.2021 року між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» укладено Договір факторингу №301121-1, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №31.12.2020100007893 від 31.12.2020.року Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, однак відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, на вимоги про погашення заборгованості не реагує, внаслідок чого станом на 26.01.2024 року утворилась заборгованість за кредитним договором, яка складає 16800,00 грн., з яких 6000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 10800,00 грн. заборгованість за процентами. Посилаючись на викладене, ТОВ «Новий колектор» просить суд стягнути з [PERSON] 16800,00 грн. за кредитним договором та понесені судові витрати у справі. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 13.03.2024 року матеріали справи передано до Малиновського районного суду м. Одеси за підсудністю. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси 22.04.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк не надавдо суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч.8\~ст.178ЦПК України\~вирішує справу за наявними матеріалами. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ч.13\~ст.7 ЦПК України\~розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч.2\~ст.281 ЦПК України\~розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи. За таких обставин, відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, дослідивши подані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно з ч.1, 2\~ст.13ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтями\~12,\~81ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту\~ст.76-80 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Відповідно до\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що між ТОВ «Споживчий центр» і\~\~ [PERSON] 31.12.2020 року було укладено кредитний договір\~№31.12.2020-100007893 відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 6000 грн, за ставкою «Економ» в розмірі 2% за один день користування кредитом, первинний строк користування 14 днів, з дня його надання, черговий період кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду, фіксована незмінна ставка «Стандарт» в розмірі 2,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ», що підтверджується заявкою на укладення кредитного договору, пропозицією про укладення кредитного договору (оферти), підтвердженням кредитного договору, паспортом споживчого кредиту. 30.11.2021 року між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий колектор» укладено Договір факторингу №301121-1, відповідно до якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором 31.12.2020-100007893 від 31.12.2020 року. Відповідно до\~ст.626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 ЦК України). Частиною 1\~ст.638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно довідки про розмір простроченої заборгованості № 7024/24-ДПЗ від 26.01.2024 заборгованості за кредитним договором №31.12.2020-100004893 від 31.12.2020 за період 31.12.2020-26.01.2024 року з урахуванням оплат 08.05.2023-600,00грн.,13.11.2023-600,00грн, відповідач має заборгованість за кредитом в розмірі 16800,00 грн., з яких 6000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 10800,00 грн. заборгованість за відсотками. Відповідно до статей\~525,\~526ЦК України\~зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі\~статтею 527ЦК України\~боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до статей\~610,\~611ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). Відповідно до частини 1\~статті 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Стаття 1049 ЦК України\~зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до частини 2\~статті 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно з\~статтею 512 ЦК України\~кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно\~статті 514 ЦК України\~до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. За твердженням позивача, відповідач не виконала свого обов`язку та не повернула надані їй позики та не сплатила відсотки в строки, передбачені кредитними договорами. Беручи до уваги, що\~\~ [PERSON] в добровільному порядку взяті на себе зобов`язання за Договором №№31.12.2020-100004893 від 31.12.2020 року не виконує, право вимоги за яким згідно договору факторингу набув позивач, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2422,40 грн. понесених судових витрат зі сплати судового збору. Суд також дійшов висновку про стягнення на підставі ст.133,\~137,\~141 ЦПК України\~із відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 4000 грн., виходячи з того, що надані представником позивача докази підтверджують понесення позивачем витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката, та є обґрунтованими. Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму, враховуючи загальні засади цивільного законодавства та критерії такого відшкодування, є співмірними зі складністю цієї справи, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Outcome: approved