Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

01 грудня 2023 року представник позивача АТ «СЕНС-БАНК» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просили стягнути з відповідачки борг за кредитом у розмірі 63\~163,22 грн, а також понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 684,00 грн. В обґрунтування позову позивач вказує на те, що 28.02.2020 року між АТ «Альфа-Банк» і [PERSON] була укладена угода про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631370266. Відповідно до умов договору відповідачка зобов`язувалася в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредитні кошти та сплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі у сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування позивача у справі з АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк», на підтвердження чого надано суду виписку з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і витяг з державного реєстру банків. Також представник позивача просив суд розглядати справу без участі представника банку, не заперечував проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи. У порушення умов договору, відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 22.01.2023 року має прострочену заборгованість у розмірі 63\~163,22 грн. Ухвалою суду від 10.01.2024 року у справі відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 24.04.2024 року від представника відповідача на електронний суд надійшов відзив на позовну заяву, в якій визнала позовні вимоги частково в частині стягнення тіла кредиту без врахування сум «прострочення тіла кредиту», та які нараховані з 28.12.2020 року до вимог за період до 28.12.2020 року просить застосувати строки позовної давності. Положеннями ч.2\~ст.247 ЦПК України\~передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив розглянути справу за відсутності учасників провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та надані суду письмові докази, суд встановив. 28.02.2020 року [PERSON] відповідно до оферти і анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» уклала договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» , а також договір про надання кредиту №631370266 (а.с.4). АТ «Альфа-Банк» надало [PERSON] кредитну картку «MasterCard DEBIT WORLD» з встановленою сумою кредитної лінії, яка складає 54\~100,00 грн.; максимальна сума кредиту 200\~000 грн. строком на 5 років з можливістю перевипуску карти за умови дотримання клієнтом умов догорову. Повернення заборгованості за кредитним договором №631370266 від 28.02.2020 року відповідач мала здійснювати шляхом переказу коштів на рахунок, відкритий в АТ «Альфа Банк». Як вбачається з розрахунку, заборгованість відповідачки за кредитним договором станом на 01.03.2023 становить 63\~163,22 грн., що підтверджується також випискою по особовим рахункам, за період з 28.02.2020 року по 01.03.2023 року. Таким чином, судом встановлено, що відповідачка повернення кредитних коштів, не дотримувалася, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за кредитом у розмірі 63\~163,22 грн. Частинами четвертою, п`ятою статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. За загальним правилом ч. 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц зроблено висновок, що сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові. Для правильного застосування частини першої статті 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20 наголошував на тому, що перебіг позовної давності починається з моменту, коли у особи виникло право на подання позову у матеріально-правовому аспекті. Мається на увазі таке подання позову, з яким пов`язується судовий захист права або здійснення примусу до дотримання норм права. Перебіг позовної давності пов`язується з моментом, коли право позивача порушено і таке порушення не усувається. Постановою Кабінету Міністрів України №211від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19»\~постановлено установити карантин на усій території України з 12.03.2020, який тривав до 30.06.2023. Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»). Законом України від 30 березня 2020 року №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»\~розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону Українивід 30 березня 2020 року №540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22). Разом з цим, відповідно до Закону України від 18 червня 2020 року № 731-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" (далі - Закон від 18 червня 2020 року № 731-ІХ) пункт 3 Розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України викладено у такій редакції: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19),\~суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом),\~поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Так, Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259 (позовна давність), 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Отже, законодавцем з метою забезпечення визначеного Конституцією України права на доступ до суду передбачено продовження на період дії воєнного стану строку, протягом якого особа може реалізувати своє право на звернення до суду з метою захисту своїх прав та інтересів. Тобто загальна позовна давність, перебіг якої припав на період дії в Україні правового режиму воєнного стану, продовжена законодавцем на період дії такого правового режиму. Водночас продовження строків свідчить, що їх перебіг, який відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні. 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 в Україні було введено правовий режим воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022, від 12 серпня 2022 року № 573/2022, від 07 листопада 2022 року № 757/2022, від 06 лютого 2023 року № 58/2023, від 01 травня 2023 року № 254/2023, від 06.11.2023 року воєнний стан в Україні неодноразово було продовжено, включно до лютого 2024 року. Отже, оскільки з 24 лютого 2022 року та на момент подання позивачем у цій справі позовної заяви 01 грудня 2023 року діяв правовий режим воєнного стану, то відповідно до пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України позивач не пропустив позовну давність, визначену статтею ЦК України, з урахуванням наступних років, а саме з лютого 2020 року по грудень 2023 року, а тому підстав для відмови у задоволенні позову у зв`язку з його пропуском за вказані проміжки часу не має. Отже, з огляду на Закон України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» суд, до спірних правовідносин застосовує власний арифметичний розрахунок заборгованості, та відповідно заборгованість відповідача перед позивачем рахується з лютого 2020 року по грудень 2023 рік і становить: 63\~163,22 гривень. Згідно зі\~ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.ст.\~526,\~527,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, з метою захисту майнових прав банку позов слід задовольнити, стягнути з\~ [PERSON] на користь АТ «Сенс-Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 32\~190,63 грн. Згідно зі\~ч.2 ст.141 ЦПК України\~судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Outcome: approved