Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

У березні 2024 року до Обухівського районного суду Київської області з позовом звернулося Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі по тексту - позивач, МТСБУ) до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про стягнення страхового відшкодування. Обґрунтовуючи вимоги позивач вказує, що17.10.2021 о 14 год. 25 хв. у м. Києві по Південному мосту від проспекту Бажана в напрямку до вул. Саперно-Слобідська сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «KIA» д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , «VOLKSWAGEN» д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17.11.2021 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посіл № АР5625579. Потерпілий звернувся до позивача з повідомленням про ДТП від 17.10.2021 та заявою про виплату страхового відшкодування. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «VOLKSWAGEN» д.н.з. [NUMBER] склала 40 134,64 грн. Позивач відшкодував потерпілому збитки завдані відповідачем внаслідок ДТП у розмірі 40 134,64 грн. та доплата у розмірі 1 478,88 грн., а також витрати на аварійного комісара у розмірі 1 500,00 грн. На підставі вищевикладеного просив стягнути з [PERSON] на користь МТСБУ суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 43 113,52 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 29.04.2024 матеріали цивільної справи за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування передано до Дарницького районного суду м. Києва за підсудністю. У червні 2024 року матеріали справи надійшли на адресу Дарницького районного суду м. Києва та у встановленому ЦПК України порядку передані у провадження судді Сирбул О.Ф. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12.06.2024 відкрито провадження у справі з призначенням проведення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у цивільній справі з повідомлення/викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, поозвні вимоги підтримав, просив задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом у встановленому законом порядку за адресою реєстрації місця проживання, з будь-якими заявами чи клопотаннями до суду не звертався, відзив на позовну заяву до суду не подав. Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою учасників процесу фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 17.10.2021 о 14 год. 25 хв. воді [PERSON] , керуючи транспортним засобом «KIA» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по Південному мосту від проспекту Бажана в напрямку до вул. Саперно-Слобідська в м. Києві, в порушення п. 13.1 ПДР України, не дотримався безпечної швидкості та дистанції, у зв`язку з чим скоїв зіткнення з траспортним засобом «VOLKSWAGEN» д.н.з. [NUMBER] , який рахався в попутномуу напрямку попереду, що призвело до механічних пошкодженнь транспортних засобів, своїми діями водій [PERSON] порушив п.13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17.11.2021, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу (а.с. 4). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілого [PERSON] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посіл № АР5625579. 17 жовтня 2021 року потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] , звернувся до позивача з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 6-8). Вартість відновлювального ремонту автомобіля «VOLKSWAGEN» д.н.з. [NUMBER] склала 40 134,64 грн. Позивач відшкодував потерпілому збитки завдані відповідачем внаслідок ДТП у розмірі 40 134,64 грн. та доплата у розмірі 1 478,88 грн., а також витрати на аварійного комісара у розмірі 1 500,00 грн. , що підтверджується платіжними інструкціями № 1108542 від 21.12.2021, № 300249 від 13.01.2022, № 1108216 від 16.12.2021 (а.с. 39-41) Згідно ст. 29 Закону України Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове старахуванняцивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника водія транспортного засобу, який спричинв дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «KIA» д.н.з. [NUMBER] станом на дату ДПТ не була застрахована. Зважаючи на те, що за кермом транспортного засобу під час ДТП був відповідач, він є винуватою особою у вчиненні зазначеного ДТП, тому останній зобов`язаний відшкодувати позивачу шкоду у порядку регресу у розмірі 43 113,52 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч. 1 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідач своїм правом з`явитись в суд і спростувати доводи позивача не скористався, відтак суд виходить з наявних в матеріалах справи документів, та викладеного вище, приходить до висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх позовних вимог. Будь-яких заперечень по суті позовних вимог відповідачем суду не надано. Враховуючи те, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування, а відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо відшкодування даних коштів, то позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми страхового відшкодування в розмірі 43 113,52 грн., є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 3 028,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved