Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 07.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інкасо Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») та [PERSON] було укладено договір позики № 3126301571-81985, відповідно до якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» надало відповідачу грошові кошти в розмірі 4000 грн шляхом перерахування кредитних коштів на банківську карту відповідача, зареєстровану для цього в особистому кабінеті на сайті ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс». Договір позики було укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики № 3126301571-81985 від 07.06.2021 року, що акцептована відповідачем шляхом підписання електронним цифровим підписом відповідача. Згідно з умовами п.п. 2.3 Договору позики дата видачі кредиту 07.06.2021 року, дата повернення кредиту 27.06.2021 року (включно), термін користування кредитом 20 діб. Відповідно до п.п. 2.5 Договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити плату згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною договору (Додаток 1). 06.10.2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал») було укладено Договір про відступлення права вимоги № 06-10/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 3126301571-81985 від 07.06.2021 року, що був укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та відповідачем. У подальшому 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до Боржників відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором позики № 3126301571-81985 від 07.06.2021 року. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики станом на 15.03.2024 року утворилася заборгованість у розмірі 23 815,00 грн, з яких 4 000 грн заборгованість за тілом кредиту, 19 815,00 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. Крім того, 29.12.2020 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальність «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» (Далі - ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС») був укладений кредитний договір № 1895058, відповідно до умов якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» надало відповідачу грошові кошти в розмірі 8000 грн, а відповідач зобов`язався повернути отриману суму та сплатити проценти за користування кредитними коштами на умовах, визначених пунктами 1.5-1.6 Кредитного договору. 27.08.2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 27/08-1, відповідно до умов якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому чисті і за кредитним договором № 1895058 від 29.12.2020 року, що був укладений між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та відповідачем. У свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року відступило право вимоги до боржників за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр», у тому числі за кредитним договором № 1895058 від 29.12.2020 року, що був укладений між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та відповідачем. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором № 1895058 від 29.12.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 6 313,30 грн, з яких 2\~797,70 грн заборгованість за тілом кредиту, 3 094,35 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 195,84 грн - заборгованість з комісії, 41,62 грн - нараховані 3 % річних та 183,79 грн втрати від інфляції. Таким чином, внаслідок невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором позики № 3126301571-81985 від 07.06.2021 року та за кредитним договором № 1895058 від 29.12.2020 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 30\~128,30 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь разом із судовим збором у розмірі 3 028 грн та витратами на правничу допомогу у розмірі 9 000 грн. Позовна заява надійшла до суду 08.05.2024 року. Ухвалою судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 15.05.2024 року у справі\~відкрито провадження\~та призначено\~до розгляду\~у порядку\~спрощеного позовного\~провадження з викликом сторін. В судове\~засідання представник\~позивача не\~з`явився,\~про час\~та місце\~проведення судового\~засідання повідомлений\~належним чином.\~В позовній\~заяві просив\~справу розглядати\~за його\~відсутності,\~позовні вимоги\~підтримує,проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з клопотанням про відкладення слухання справи відповідач до суду не звертався. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 07.06.2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] було укладено договір позики «Проста позичка» № 3126301571-81985 (а.с. 6-13). Договір позики укладено в електронній формі на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору позики № 3126301571-81985 від 07.06.2021 року, що акцептована відповідачем шляхом підписання електронним цифровим підписом відповідача. Генерація і надсилання одноразового ідентифікатора, використаного для підписання заявки-анкети та укладення Договору здійснювалася наступним чином: клієнт на веб-сайті натискає відповідну кнопку для підписання заявки/договору, силами програмного забезпечення генерується одноразовий ідентифікатор ключа для підписання, доступу до якого працівники товариства не мають. Вказаний ключ автоматично через АРІ-сервіс надсилається на телефонний номер Клієнта, верифікований в його Особистому кабінеті на сайті. Для цього використовуються послуги оператора СМС-відправлень. Після введення клієнтом згенерованого ключа у відповідне поле для підписання, програма звіряє згенерований введений ключ і у випадку їх співпадіння заявка/договір вважаються підписаними. Зазначені умови є публічною пропозицією у розумінні ст. 641, 644 ЦК України. Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення Договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» було перераховано грошові кошти у розмірі 4000,00 грн, що підтверджується квитанцією та довідкою (а.с. 4). Перерахування грошових коштів на картку відповідача було здійснено за допомогою компанії ТОВ «Платежі онлайн», яка як оператор платіжної інфраструктури повідомила про проведення успішної тразсакції через платіжний сервіс «Platon» в сумі 4000 грн на картку [NUMBER] (а.с. 17). Пропозиція (Оферта) на укладення електронного договору позики № 3126301571-81985 від 07.06.2021 року підписана відповідачем 07.06.2021 року електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису, який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер, зазначений відповідачем в особистому кабінеті на сайті ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс». Згідно з п.п. 2.3 Договору позики датою видачі кредиту є 07.06.2021 року, а датою повернення кредиту є 27.06.2021 року (включно), термін користування кредитом 20 діб. Відповідно до п.п. 2.5 договору позики за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплатити товариству плату згідно з графіком розрахунків, який є невідємною частиною договору (додаток 1 до договору.) Пунктом 2.7 договору позики встановлено, що плата за користування кредитом нараховується в процентному значенні, за фактичну кількість днів користування кредитом, визначену в п.п. 2.3 цього договору та починається у дату списання кредитних коштів з рахунку товариства й закінчується у дату зарахування суми кредиту та плати за користування кредитом на рахунок товариства. Із розрахунку заборгованості за договором № 3126301571-81985 вбачається, що даний договір пролонговувався (відповідачем було внесено відповідний платіж за це) та сплачено в рахунок відсотків 75 грн. Загальна сума заборгованості за даним договором складає 5485 грн (а.с. 18-19). 06.10.2021 року між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 06-10/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором позики № 3126301571-81985 від 07.06.2021 року, який був укладений між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] (а.с. 26-29) Відповідно до Реєстру боржників до Договору № 06-10/21 про відступлення прав вимоги від 06.10.2021 року станом на 06.10.2021 заборгованість [PERSON] за договором позики № 3126301571-81985 складала: за тілом кредиту 4000 грн, за відсотками 1485 грн, всього 5485 грн (а.с. 28-29). Крім того, 29.12.2020 року між [PERSON] та ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» був укладений кредитний договір № 1895058 (а.с. 14-18). Відповідно до умов даного договору [PERSON] отримав фінансовий кредит в розмірі 8000 грн строком на 7 днів із сплатою процентів за користування коштами за кожен день строку користування кредитом у розмірі 0,9500%. У зв`язку з підвищенням ступеню кредитного ризику, за останній день строку користування кредитом позичальник зобов`язується сплатити кредитору 7% проценту за користування кредитом, тобто 560 грн. У випадку не повернення коштів у встановлений строк, строк користування кредитними коштами продовжується на 21 день (автоматичне продовження) після якого позичальник сплачує проценти у розмірі 4,95% за кожень день користування кредитом. Відповідно до п. 1.10 Договору строк дії договору до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не більше 1 року. Договір підписаний відповідачем особисто. Також [PERSON] підписав паспорт споживчого кредиту, що свідчить про згоду останнього та ознайомлення з умовами кредитування (а.с. 15-16). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1895058 від 29.12.2020 року відповідач станом на 27.08.2021 року мав заборгованість в розмірі 6087,89 грн, яка складалася із 2797,70 грн заборгованості за тілом кредиту; 3094,35 грн заборгованості за відсотками; 195,84 грн заборгованості з комісії (а.с. 20-21). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1895058 від 29.12.2020 року станом на 10.01.2023 року нараховано також відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних від простроченої суми в розмірі 41,62 грн за період з 27.08.2021 по 23.02.2022 та інфляційні втрати в розмірі 183,79 грн (а.с. 23). 27.08.2021 року між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення права вимоги № 27/08-1, відповідно до умов якого ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому чисті і за кредитним договором № 1895058 від 29.12.2020 року, що був укладений між ТОВ «БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС» та [PERSON] (а.с. 30-36). 10.01.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до Боржників відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, в тому числі за Договором позики № 3126301571-81985 від 07.06.2021 року та Кредитним договором № 1895058 від 29.12.2020 року з [PERSON] (а.с. 37-45). Таким чином, ТОВ «Коллект Центр» набуло право грошової вимоги до відповідача за вказаними договорами. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (ст. 610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, якою регламентовано, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. За положеннями п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, матеріалами справи підтверджується, що між ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс» та [PERSON] було укладено Договір позики № 3126301571-81985 від 07.06.2021 року в електронній формі шляхом використання одноразового ідентифікатора M4UFNDSY, що відповідає вимогам ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію». Кредитний договір № 1895058 від 29.12.2020 року відповідачем було підписано особисто. У вказаних договорах сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту сплати відсотків за користування позикою, розмір і тип процентної ставки. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором позики № 3126301571-81985 станом на 10.01.2023 року відповідач має заборгованість у розмірі 23815 грн, яка складалася з наступного: 4000 грн заборгованість за тілом кредиту; 19815 грн заборгованість за процентами на дату відступлення права вимоги (а.с. 22). Вбачається, що після набуття права вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» нараховувало відповідачу відсотки за даним договором поза межами строку кредитування, що також підтверджується Реєстром боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення прав вимоги від 10.01.2023 року (а.с.40). Водночас Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зробила висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України). З огляду на вказане, ТОВ «Вердикт\~Капітал» на підставі частини першої статті 1048 ЦК України не вправі додатково нарахувати проценти за користування кредитом. Останнім днем повного повернення позики, сплати процентів за користування нею сторони договору встановили 27.06.2021 року. Після настання відповідної дати право позикодавця на нарахування процентів за користування позикою припинилося. Частиною 1 статті 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (частини друга та третя статті 6 ЦК України). Оскільки, право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом (в тому числі, за прострочення заборгованості) припиняється, тому відповідальність за порушення грошового зобов`язання настає саме за ст. 625 ЦК України. Позивач вимоги про стягнення за прострочення виконання зобов`язання за Договором позики №3126301571-81985 відповідно до ст. 625 УК України не заявляв, розрахунку вказаної заборгованості суду не надавав, тому, з огляду на принцип диспозитивності, суд не вправі виходити за межі позовних вимог. З огляду на викладене, вимога про стягнення заборгованості за Договором позики №3126301571-81985 по відсотках за межами строку дії кредитування не ґрунтується на законі, а тому у її задоволенні необхідно відмовити. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене, оскільки відповідач взяті\~на себе\~зобов`язання\~за Договором\~позики №\~3126301571-81985\~від 07.06.2021\~року та\~за кредитним\~договором №\~1895058\~від 29.12.2020\~року не\~виконав,\~наявну заборгованість\~за договорами\~в добровільному\~порядку не\~погасив,що свідчить про порушення прав позивача, а тому суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог в загальному розмірі 11798,30 грн. Крім того, позивачем понесені судові витрати, які він просить стягнути з відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено частково на 39,16%, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1185,76 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У зв`язку із розглядом справи позивачем понесено судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн, що підтверджується: Договором про надання правової допомоги №02-01/2023 від 02.01.2023 року, укладеним між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Адвокатським об`єднанням «Лігал ассістанс»; заявкою на надання юридичної допомоги б/н від 01.03.2024 року, в якій міститься розрахунок на 9000 грн; платіжною інструкцією №0421250000 від 15.03.2024 року; витягом з Акту №1 про надання юридичної допомоги від 08.03.2024 року на загальну суму 9000 грн (а.с. 56-61). Згідно з усталеною практикою Верховного Суду витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Тому належним чином підтверджені витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати на правову допомогу в розмірі 3524,40 грн пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial