Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

[PERSON] , яка діє в інтересах позивача ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС", звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4028602 від 23 травня 2021 року в сумі 37211,73 грн та судового збору в розмірі 2422,40 грн, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 23 травня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 4028602, за умовами якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 10000,00 гривень. 13 вересня 2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи Фінанс» уклали договір про відступлення прав вимоги №07Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги за договором № 4028602 від 23 травня 2021 року. Згідно із договором відступлення прав вимоги борг відповідача перед новим кредитором становить 37211,73 гривні, з яких: за тілом кредиту 9409 грн, за відсотками 26802,73 грн, комісійна винагорода 1000,00 грн. Цю заборгованість відповідач не погасив ні первісному, ні новому кредитору. Просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №4028602 від 23.05.2024 у розмірі 37211,73 грн, судові витрати у виді судового збору 2422,40 гривень, та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 гривень. Ухвалою суду від 25 червня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився. У позовній заяві просить розгляд справи проводити у його відсутності, у разі неявки відповідача у судове засідання не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, скерував заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав частково та згідний із заборгованістю по тілу кредита в розмірі 9409 грн, в іншій частині просив відмовити. До заяви додав довідку військової частини [NUMBER] №2401/486/110/1/838/ПС від 15.07.2024 про те, що він перебуває на військовій службі за контрактом з 28 квітня 2016 року по теперішній час, та витяг із наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №152 від 29.05.2024 про вибуття його з 29 травня 2024 року у відрядження. Третя особа ТОВ "Мілоан" заяв по суті спору не подала. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом установлено, що 23 травня 2021 року ТОВ «Мілоан» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір про споживчий кредит № 4028602. Умовами цього договору визначено наступний його предмет. Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2 договору (далі кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п.1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (п.1.1. договору). Сума (загальний розмір) кредиту становить 10000,00 грн (п.1.2 договору). Кредит надається строком на 3 дні з 23.05.2021 (строк кредитування) (п.1.3. договору). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредиту (дата платежу): 26.05.2021 (п.1.4 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 11375,00 грн (п.1.5 договору). Комісія за надання кредиту: 1000,00 грн, яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово (п.1.5.1 договору). Проценти за користування кредитом: 375,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2 договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.6 договору). Аналогічні умови кредитування зазначені в анкеті-заяві на кредит та паспорті споживчого кредиту. Договір про споживчий кредит № 4028602 укладений відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Платіжним дорученням № 46951417 від 23 травня 2021 року підтверджено перерахування ТОВ «Мілоан» на банківський рахунок [PERSON] кредитних коштів в сумі 10000,00 гривень. 13 вересня 2021 року ТОВ «Мілоан» (клієнт) та ТОВ «Діджи Фінанс» (фактор) уклали договір факторингу № 07Т, за умовами якого клієнт відступає факторові право грошової вимоги, що зазначені в Реєстрі боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до цього договору факторингу до ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором № 4028602 в загальній сумі заборгованості 37211,73 грн, з яких: по тілу кредиту 9409,00 грн; по відсотках 26802,73 грн; по комісії 1000,00 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Факт укладення договору про споживчий кредит № 4028602 від 23 травня 2021 року та отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 10000,00 грн підтверджений належними доказами і відповідачем не оспорено. Заявлена у позові сума заборгованості по тілу кредиту в розмірі 9409,00 гривень та по комісії в розмірі 1000,00 грн відповідає умовам договору, відповідачем не сплачена ні первісному кредитору ТОВ «Мілоан», ні новому кредитору ТОВ «Діджи фінанси». Отже, ця заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо процентів за користування кредитними коштами суд дійшов такого висновку. Згідно з п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції чинної станом на 26 квітня 2023 року та 22 травня 2023 року (дати укладення Кредитних договорів) було визначено, що військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" дію пп. 3 п. 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби. В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17.03.2014 року та триває по теперішній час. Пункт 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення. Вказані правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 642/548/21 (провадження № 61-9565ск22), від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц (провадження № 61-21025св18). Крім цього, згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та Закону України "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який продовжує діяти по теперішній час. Довідкою військової частини [NUMBER] від 15.07.2024 за № 2401/486/110/1/838/ПС стверджено, що старший солдат [PERSON] перебуває на військовій службі за контрактом з 28 квітня 2016 року по теперішній час. Отже, на момент укладення Кредитного договору 23 травня 2021 року та упродовж строку кредитування відповідач був і є військовослужбовцем. В Україні на момент укладення Кредитних договорів діяв особливий період і нині триває воєнний стан. Наведені обставини свідчать про те, що на відповідача поширюється дія п. 15 ст. 14 Закону України "Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей", тому відсотки за користування кредитом з нього стягненню не підлягають. Таким чином, відповідач зберіг до цього часу своє право не сплачувати проценти по кредиту, які є предметом цього розгляду, проценти з нього не можуть бути стягнуті, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог у цій частині слід відмовити. Зважаючи на викладене, з [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ "ФК "ЄАПБ" заборгованість за кредитним договором № 4028602 від 23.05.2021 у розмірі 10409 грн, з яких: 9409 грн заборгованість за тілом кредиту, 1000 грн заборгованість за комісією. Частково задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує із відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму 677 грн 49 коп (10409/37211,73*2422). До стягнення представник позивача також заявила 6000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Професійна правова допомога ТОВ «Діджи Фінанс» надавалася адвокатським бюро «Анастасії Міньковської» на підставі договору про надання правової допомоги №42649746 від 11.12.2023 та додаткової угоди до указаного договору від 09 лютого 2024 року № 003257220255. На підтвердження надання професійної правової допомоги, окрім указаних договорів, надано детальний опис робіт від 20 лютого 2024 року на загальну суму 6 000 грн та акт про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвоката від 20 лютого 2024 року. Питання витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, урегульоване ст.137 ЦПК України. У частині 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У питанні витрат на правничу допомогу застосовується принцип змагальності. Правом на подання заперечення щодо заявленого стороною позивача розміру таких витрат позивач не скористалась. Отже, у відповідності до ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становитиме 1678,34 ( 6000 Х10409: 37211,73= 1678,34) гривень. Такий розмір витрат, на думку суду, відповідає принципам розумності, співмірності та справедливості і є реальними.

Outcome: partial