Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернулась [PERSON] з позовом до Бучанської міської ради Київської області, [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , [INFO] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: 1/2 частка квартири [ADDRESS] . Позивачка є єдиною спадкоємицею померлого [INFO] [PERSON] . Інших спадкоємців за заповітом чи за законом немає. Інших дітей окрім позивачки у померлого [PERSON] не було. Дружина померлого [PERSON] (відповідно мати позивачки) [PERSON] померла [INFO] . 12.10.2023 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєвої Г.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєва Г.В. 12.10.2023 року відкрила спадкову справу: номер у нотаріуса 68/2023, номер у спадковому реєстрі 71386629 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Однак, приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєва Г.В. надала постанову про відмову у вчиненні означеної нотаріальної дії від 16.10.2023 року в зв`язку з пропуском позивачем встановленого законом 6-місячного строку прийняття спадщини та пропуском додаткового 4-місячного строку, передбаченого п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року за номером 164. Батько позивачки [PERSON] помер під час дії на території України вказаного карантину відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-1. У встановлений шестимісячний та продовжений чотиримісячний строк для подання заяви про притйняття спадщини почав діяти і постійно продовжується строк дії воєнного стану в Україні. І позивачкою було пропущено строк на подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку із встановленням і продовженнями на всій території України карантину та введенням і продовженнями воєннного стану. Також вказує, що члени сім`ї позивачки, близькі родичі хворіли на коронавірусну хворобу. Позивачка також хворіла на коронавірусну хворобу, після чого мала системні панічні атаки, перебувала у пригніченому стані, часто забувала про навколишні події. Декілька разів у встановлений законодавством строк позивачка намагалася подати заяву до державної нотаріальної контори через установи за кордоном, повернутись в Україну вона не мала можливості, перешкодою стало введення та постійне продовження карантинних заходів та строку дії воєнного стану. Після початку військових дій на території України позивачка [PERSON] 28.03.2022 року виїхала за кордон, в Іспанію. Повернулась в Україну лише 07.10.2023 року. Перебуваючи за кордоном, позивачка зверталась в Генеральне посольство України в Барселоні з приводу можливості подання заяви для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Але її звернення не дали позитивних наслідків і практично залишились не розглянутими. А відтак позивачка вважає, що причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними. На підставі зазначеного, просить суд визначити позивачці додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті батька [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 09.11.2023 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 24.04.2024 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином. До суду від представника позивача надійшла заява про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримуюють у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача Бучанської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. До суду направили заяву про розгляд справи без їх участі, не заперечували щодо задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд прийшов до висновку про можливість проведення судового засідання, оскільки представник третьої особи не з`явився в судове засідання без поважних причин і не повідомив про причини неявки. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вирішуючи справу на основі наявних доказів, дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , [INFO] , про що 02.11.2021 року Бучанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) зроблено актовий запис №1263 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Родинні відносини\~між позивачкою\~ [PERSON] \~та [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 104, де батьком [PERSON] записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] реєстрації шлюбів та новонароджених м. Києва 27.01.1990 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 364. Після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 10.08.1999 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після розірвання шлюбу позивачці присвоєно прізвище « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, до складу якої входить: частка квартири [ADDRESS] . Право приватної власності померлого [PERSON] на вказану частку квартири підтверджується свідоцтвом на право власності № [NUMBER] від 14 березня 1996 року, відповідно до якого квартира [ADDRESS] належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на правах особистої власності. Відповідно до даного свідоцтва на право власності померлому [PERSON] належить частка вказаної квартири. Після смерті матері позивачки [PERSON] , [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 26.11.2015 року, відповідно до якого він є спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме 1/4 частки квартири [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексовий номер 48448314 26.11.2015 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.11.2015 року державним нотаріусом Бучанської міської державної нотаріальної контори зареєстровано за [PERSON] 1/4 частка приватної спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] . З матеріалів спадкової справи №68/2023 вбачається, що 12.10.2023 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєвої Г.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Савельєвої Г.В. від 16.10.2023 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з пропуском позивачем встановленого законом 6-місячного строку прийняття спадщини та пропуском додаткового 4-місячного строку, передбаченого п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року за номером 164. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом. Інші спадкоємці до нотаріуса не зверталися, заяви про прийняття спадищини крім позивача іншими особами подані не були, заповіту не складено. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.1ст.1270 ЦК України. Відповідно до ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч.3ст.1272 ЦК України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідност. 1270 ЦК Українидля прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України встановлено карантин. Постановами Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року до 31 серпня 2020 року в Україні було продовжено карантин. Згідно Постанов Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2020 року № 760 та від 13 жовтня 2020 року № 956 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин було продовжено до 31 грудня 2020 року. Згідно Постанов Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 09 грудня 2020 року №1236 карантин продовжено до 28 лютого 2021 року, від 17 лютого 2021 року № 104 карантин продовжено до 30 квітня 202 року, від 21 квітня 2021 року № 405 карантин продовжено до 30 червня 2021 року, від 16 червня 2021 року № 611 карантин прододжено до 31 серпня 2021 року, від 11 серпня 2021 року № 855 карантин продовжено до 01 жовтня 2021 року, від 22 вересня 2021 року № 981 каркнтин продовжено до 31 грудня 2021 року, від 15 грудня 2021 року № 1336 карантин продовжено до 31 березня 2022 року. Згідно Постанов Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 23 лютого 2022 року № 229 карантин продовжено до 31 травня 2022 року, від 27 травня 2022 року № 630 карантин продовжено до 31 серпня 2022 року, від 19 серпня 2022 року № 928 карантин продовжено до 31 грудня 2022 року. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 23 грудня 2022 року № 1423 карантин продовжено до 30 квітня 2023 року, який постановою КМ України № 383 продовжено було до 30.06.2023 року. Водночас, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб. Відповідно до указу Президента України «Про продовження дії воєнного стану в Україні» № 133/2022 від 14.03.2022 року, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Згідно з указом Президента України «Про продовження дії воєнного стану в Україні» № 259/2022 від 18.04.2022 року, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України «Про продовження дії воєнного стану в Україні» № 341/2022 від 17.05.2022 року, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Відповідно до указу ПрезидентаУкраїни «Пропродовження діївоєнного станув Україні»№573/2022 від 12.08.2022 року, затвердженого Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Згідно з указом Президента України «Про продовження дії воєнного стану в Україні» № 757/2022 від 07.11.2022 року, затвердженого Законом України № 2738-IX від 26.11.2022 року, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб, який продовжується по даний час.. Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України 28 лютого 2022 року прийняв Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». З 29.06.2022 року діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Так, п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Разом з тим, 25.01.2023 року Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив такий висновок. Так, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (ч. 2 ст. 4 ЦК України). Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви які про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України). Установити, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини (пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що: правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України; строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (ст.ст. 1270, 1272 ЦК України), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (ч. 2 ст. 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Отже, виходячи із зазначених правових висновків щодо застосування норм права, які відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковими для застосування, позивач, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , пропустила шестимісячний строк, встановлений чинним законодавством, для прийняття спадщини після смерті матері і має право на звернення до суду з позовною вимогою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Більш того, 19 червня 2023 року, набрав чинності підпункт 2 пункту 3 постанови КМУ від 09 травня 2023 року № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», яким виключено пункт 3 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою було встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини або відмови від його ухвалення зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення терміну для прийняття спадщини. В обґрунтування причин поважності пропуску строку для прийняття спадщини позивач посилалась на: введення на території України карантину відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, збройну агресію та введення воєнного стану у відповідності до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та воєнними діями, що відбуваються на території України. Відповідно до ч.ч. 1, 3ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд приймає\~до уваги,\~що [PERSON] \~пропустила строк\~для прийняття\~спадщини з\~наступних причин:\~у зв`язку\~із введенням на території України карантину відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій у країні; у зв`язку із суперечливими положеннями закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємця та в кінцевому етапі мали своїм наслідком пропущення строку для подачі ним заяви про прийняття спадщини. При цьому, Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Крім того, суд також враховує ту обставину, що пропущений [PERSON] інших спадкоємців за законом або заповітом немає. З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що [PERSON] наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері і слід визначити строк у межах передбаченого законом загального терміну шести місяців і таким достатнім строком є два місяці, перебіг яких рахується після набрання рішенням законної сили. Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved