Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вказаним вище позовом до відповідача, посилаючись на наступні обставини. Між позивачем та відповідачем було укладено договори з обслуговування карткових рахунків, відповідно до яких АТ КБ «Приватбанк» випустив та видав платіжні картки, а саме: картку універсальна № [NUMBER] та картку № [NUMBER] . 27.12.2021 року в період приблизно з 12.30 години до 14.00 години невідомі особи несанкціонованим шляхом списали з картки універсальна № [NUMBER] гроші в сумі 41500 грн. Після чотирьох транзакцій з переведення коштів та запиту на збільшення кредитного ліміту до 100 000 грн. вказана картка була заблокована за ініціативи банку через підозрілі транзакції. 27.12.2021 року в період приблизно з 12.30 години до 14.00 години невідомі особи несанкціонованим шляхом списали з картки для виплат 2745,66 грн. Карта № [NUMBER] рахунок № [NUMBER] була замінена на карту [NUMBER] , рахунок № [NUMBER] , карта № [NUMBER] рахунок № [NUMBER] була замінена на карту [NUMBER] , рахунок № [NUMBER] . За даним фактом позивач невідкладно 27.12.2021 року звернулась до відділення поліції №8 Криворізького райуправління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області. Позивачем направлено лист звернення до відповідача з вимогою про відміну транзакцій та повернення коштів на рахунок. З метою недопущення нарахування відсотків та штрафних санкцій за несплату кредиту позивачем 06.01.2022 року були внесені особисті кошти в сумі 41500 грн. на картку універсальна та закрито кредитну заборгованість. Листом від 19.01.2022 року відповідачем відмовлено в повернення не санкціоновано списаних коштів. При знятті коштів з картки картка фізично знаходилась в позивача, жодним чином дані картки та її пін код або СVV код не було розголошено стороннім особам. У зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду з позовом. В судове засідання позивач та її представник не з`явились, представник надав заяву, в якій просить розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. Посилається на те, що щодо переказу коштів з рахунку АТ КБ «ПриватБанк» здійснено службову перевірку щодо проведених операцій та Службою Безпеки Банку встановлено наступне. У клієнта банку [PERSON] в ПриватБанку відкритий особовий кредитний рахунок [NUMBER] , під який оформлена кредитна картка "Універсальна 55-днів" № [NUMBER] з кредитним лімітом 100 000 грн. встановленим 27.12.2021 року. На момент перевірки до вказаного рахунку підв`язано карту [NUMBER] , була перевипущена внаслідок заблокованої [INFO] картка [NUMBER] . Також у клієнта [PERSON] відкритий дебетний рахунок [NUMBER] , під який оформлена картка для виплат № [NUMBER] . На момент перевірки до вказаного рахунку підв`язано карту [NUMBER] , яка була перевипущена внаслідок заблокованої [INFO] картки [NUMBER] . При перегляді виписок по вказаним карткам стало відомо, що 27.12.2021 року в період часу з 13:36:57г. до 13:46:13г. без відома клієнта [PERSON] в результаті проведення видаткових інтернет-операцій не санкціоновано списано з кредитної картки [NUMBER] грошові кошти в сумі 39910 грн. (з урахування комісії 41455.88 грн.), з картки для виплат [NUMBER] списано 2732 грн. (з урахуванням комісії 2745.66 грн.). Проводячи службову перевірку, після аналізу виписок встановлено, що 27.12.2021 року в період часу з 13:36:57г. до 13:46:13г. проведено п`ять транзакції на списання коштів з карток клієнтки. По одній з операцій з карти [NUMBER] кошти в сумі 5050 грн. були переведені (P2P) через термінал ПриватБанку I0110SWA на поповнення картки [NUMBER] , яка належить Сбербанку. Вказана операція проведена в акаунті клієнта [PERSON] через П24WЕВ-версіюП24. Інші чотири транзакції по карті [NUMBER] та [NUMBER] проведені через термінал W807679, який належить Sense Bank ("Альфа-Банк Украина"). У зв`язку з тим, що термінал W807679 не належить Приватбанку, встановити на картку якого банку переведені вказані кошти, не надається можливим. Операції переказу коштів з карток клієнта на картку іншого банку було проведено шляхом ручного введення номера картки (posentrey mode-12), CVC - коду картки (resp code-1) та коду для інтернет-платежів - З-D Secure (pos condition-82) з використанням фінансового номеру телефону клієнта [PERSON] . При аналізі вибірки за період 01.01.21 - 04.01.23, яка була отримана з ПК FINNUM, встановлено, що номер фінансового телефону [NUMBER] клієнта [PERSON] не змінювався. Під час прослуховування телефонної розмови [PERSON] з оператором, після дзвінків клієнт на лінію клієнтської підтримки [NUMBER] , була отримана інформація про те, що [PERSON] виставила на продаж на сайті ОЛХ одяг, згодом з нею через месенджер "Viber" зв`язався покупець і пояснив, що для надходження від нього оплати на її картку, вона повинна зайти за посиланням, яке він відправив у Viber та заповнити форму, де потрібно вказати дані банківської картки, на яку буде зараховано платіж, що клієнт і зробила, ввівши дані по своїй картці для виплат [NUMBER] (номер картки, термін дії та cw-код). Потім система перенаправила її на сайт П24, де вона ввела логін і пароль до свого акаунту. Авторізація в акаунті П24 клієнта відбулася через IVR-виклики, які надійшли з телефону банку на фінансовий номер [PERSON] , де клієнт власноруч підтвердила дозвіл для входу в П24, натиснувши цифру 1. Потім на екрані смартфону почалася загрузка якоїсь програми, операція продовжувалась досить довго, а згодом [PERSON] почали надходити sms-повідомлення про списання коштів з її карток. За даними банку вхід в акаунт П24 клієнта [PERSON] під час шахрайських дій був здійснений двічі через версію P24WEB та додаток П24. Перевіркою логів входу до Приват24 під акаунтом [NUMBER] клієнта [PERSON] встановлено, що напередодні викрадення коштів, в той же день, 27.12.2021 року о 13:25:20 та 13:31:49 годині були зафіксовані входи в акауні П24 клієнта [PERSON] з планшету SCG02|SAMSUNG (з ідентифікатором банку B283A96AE1C9C8D1), який не належить клієнту [PERSON] . За інформацією у користуванні клієнта мобільний пристрій IPHONE7,2 (з ідентифікатором банку 89D95D0E-7968-4DC7-B0FE-3C9BB84B3C88). Шахрайські входи в П24 клієнта з планшету SCG02|SAMSUNG відбулися з ір-адреси 46.98.106.113 провайдера - Fregat TV Ltd, місцезнаходження Підгірне Дніпропетровська область. Також 27.12.2022р. о 13:30:11г. зафіксовано не типовий вхід в акаунт П24 клієнта [PERSON] з персонального комп`ютера через VPN за ір-адресою [NUMBER] провайдера - М247 Europe SRL, Dallas, Техас, США. Більш детальною перевіркою входів із зазначених пристроїв встановлено, що з мобільного пристрою IPHONE7.2 (з ідентифікатором банку 89D95D0E-7968-4DC7-B0FE-3C9BB84B3C88) виконувалися і раніше, а вхід з планшету SCG02| SAMSUNG (з ідентифікатором банку B283A96AE1C9C8D1) був здійснений одноразово лише 27.12.2021р. З огляду на зазначені факти можна зробити висновок, що шахрайський вхід в П24 під акаунтом [PERSON] виконувався з планшету SCG02|SAMSUNG (з ідентифікатором банку B283A96AE1C9C8D1). Перевіркою шахрайських входів з планшету SCG02|SAMSUNG (з ідентифікатором банку B283A96AE1C9C8D1) встановлено, що входи з цього пристрою виконувалися в період з 24.12.2021 року по 28.12.2021 року під акаунтами також інших клієнтів банку та з різних ір-адрес та провайдерів, що може вказувати на те, що перехід був здійснений на фішинговий сайт П24. Проведений вище аналіз вказує на те, що клієнтом [PERSON] при вході під своїм акауном в П24 був здійснений перехід на фішинговий сайт П24. Тобто вже на ці стадії вона повідомила стороннім особам-шахраям інформацію за допомогою якої шахраї змогли зайти в її Приват24. Після входу через додаток П24 в акаунт клієнта [PERSON] шахраями по кредитній картці [NUMBER] було піднято кредитний ліміт до 100000 грн. Надалі, через П24 клієнта, використовуючи доступ як до кредитної картки 5168755429068998 так і до картки для виплат [NUMBER] та володіючи інформацією по реквізитам карт, невідома особа перевела кошти на картку іншого банку. Таким чином, під час перевірки встановлено, що компрометація входу під акаунтом Приват24 клієнта [PERSON] сталася з вини самого клієнта. Отже, виходячи з того, що проведення шахрайських операцій по карткам [NUMBER] та [NUMBER] проводилося з коректним введенням номеру картки, терміну її дії та вводом CVV/CVV2 - коду, з підтвердженням коду для інтернет-платежів - 3-D Secure, вина Банку в несанкціонованому списанні коштів 27.12.2021 року з картки клієнтки [PERSON] відсутня. Тому, згідно до п.п.1.1.2. Права та обов`язки Клієнта «Умов та Правил надання банківських пocлуг» за вказані операції несе відповідальність сам клієнт. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У свою чергу, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем було укладено договори з обслуговування карткових рахунків, відповідно до яких АТ КБ «Приватбанк» випустив та видав платіжні картки, а саме: картку універсальна № [NUMBER] , що підтверджується довідкою за реквізитами від 20.01.2022 року №ІQ6СВ60ААJРО73NЕ та картку № [NUMBER] , що підтверджується довідкою за реквізитами від 20.01.2022 року №S3NVL19R8ОВР96VІ. 27.12.2021 року в період приблизно з 12.30 години до 14.00 години години невідомі особи несанкціонованим шляхом списали з картки універсальна №5457080074752539 гроші в сумі 41500 гри., що підтверджується випискою з відповідної картки за 27.12.2021 року. Після чотирьох транзакцій з переведення коштів та запиту на збільшення кредитного ліміту до 100 000 грн. вказана картка була заблокована за ініціативи банку через підозрілі транзакції. 27.12.2021 року в період приблизно з 12.30 години до 14.00 години невідомі особи несанкціонованим шляхом списали з картки для виплат 2745,66 грн., що підтверджується випискою сформованою в додатку «Приват 24». Карта № [NUMBER] рахунок № [NUMBER] була замінена на карту [NUMBER] , рахунок № [NUMBER] , що підтверджується випискою з карток. Карта № [NUMBER] рахунок № [NUMBER] була замінена на карту [NUMBER] , рахунок № [NUMBER] , що підтверджується випискою з карток. За даним фактом позивач невідкладно 27.12.2021 року звернулась до відділення поліції №8 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області, що підтверджується матеріалами кримінального провадження ЄРДР 12021046410000180. Також позивачем [PERSON] направлено лист звернення до відповідача з вимогою про відміну транзакцій та повернення коштів на рахунок. Листом від 19.01.2022 року відповідачем відмовлено в повернення не санкціоновано списаних коштів. З метою недопущення нарахування відсотків та штрафних санкцій за не сплату кредиту позивачем 06.01.2022 року були внесені особисті кошти в сумі 41500 грн. на картку універсальна та закрито кредитну заборгованість, що підтверджується доданою квитанцією. При знятті коштів з картки картка фізично знаходилась в позивача, жодним чином дані картки та її пін код або СVV код не було розголошено стороннім особам. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Частиною першою ст. 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною карткою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу. Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Відповідно до статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень. Відповідно до частин сьомої - дев`ятої розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 року №705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності. Викладене узгоджується з Постановою ВС від 17.06.2021 року в справі №759/4025/19. Також у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.06.2018 року у справі №699/16-ц (провадження №61-16504 св18) та від 05.12.2018 року у справі №754/15020/15-ц (провадження №61-22283св18) зроблено висновок, що «користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13.05.2015 року у справі № 6-71цс15 та в постанові Верховного Суду від 21.02.2019 року у справі №489/1649/17. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно до статті 129 Конституції України, «основними засадами судочинства є: законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості;…гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом». Суд дає критичну оцінку доводам представника відповідача, висловлені ним у відзиві, оскільки вони є голослівними, безпідставними та не підтверджені належними та допустимими доказами і спростовуються письмовими поясненнями позивача та її представника, матеріалами справи в їх сукупності. На підставі викладеного, беручи до уваги норми чинного законодавства, суд приходить до переконання про задоволення позовних вимог позивача. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved