Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

[PERSON] 26 лютого 2024 року звернулася до суду з позовом до відповідача Дніпровської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського округу Жукова Ю.Ю. про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2024 року позов було залишено без руху і запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог п.п. 2, 3, 5 ч. 3 ст. 175, абз. 1 ч. 1, ч. 4 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких позивач 07 березня 2024 року було подано уточнену позовну заяву. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду суду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2024 року заяву [PERSON] про витребування доказів було задоволено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2024 року до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, було залучено [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2024 року підготовче провадження було закрито, а справу призначено до судового розгляду. Позивач у своєму позові посилалася на те, що на підставі рішення виконкому Ленінської районної ради народних депутатів трудящих м. Дніпропетровська № 1638 від 25 вересня 1956 року її діду, [PERSON] , який перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , виділено земельну ділянку [ADDRESS] (раніше Дніпропетровськ). Ними було побудовано житловий будинок, загальною площею 55,1 кв.м., житловою 43 кв.м. Згодом будинок було добудовано, побудовані господарські будівлі і споруди. Усе будівництво виконувалося до 1991 року. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Його дружина, [PERSON] , проживала і була зареєстрована зі спадкодавцем, тому є такою, що прийняла спадщину. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку та житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Також, від шлюбу [PERSON] і [PERSON] мають сина, [PERSON] , і дочку, [PERSON] , які відмовилися від спадщини на користь позивача. На теперішній час право власності на земельну ділянку та житловий будинок не зареєстровано, що перешкоджає позивачеві оформити своє право на спадщину за законом після смерті баби. Просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] відповідно до технічного паспорта. У своїй заяві до суду справу просила розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач Дніпровська міська рада у своєму відзиві на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечувала, зазначивши, що доказів порушення відповідачем прав [PERSON] не надано. До матеріалів справи долучено копію рішення про виділення земельної ділянки [PERSON] по [ADDRESS] . У копії технічного паспорта, датованого 1987 роком, теж номер будинку зазначено «100». У домовій книзі зазначено адресу: [ADDRESS] ». Жодних доказів про зміну нумерації будинків не додано. Також відсутнє підтвердження реєстрації права власності за спадкодавцем на спірний житловий будинок і земельну ділянку. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому порядку, якщо спадкодавець за життя не набув право власності на майно, спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємців переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Жукова Ю.Ю. у судове засідання не з`явилися, про час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки судові не повідомила, письмових пояснень не надала. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, у своїй заяві до суду справу просив розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну такою, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 20 січня 1956 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 7), від якого у них народився син, [PERSON] (а.с. 33), і дочка, [PERSON] (а.с. 34), яка після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 114 оберт). Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с. 33). На підставі рішення Виконкому Ленінської райради депутатів трудящих № 1638 від 25 вересня 1956 року [PERSON] було виділено для будівництва житлового будинку земельну ділянку [ADDRESS] площею 386 кв.м. (а.с. 9). Відповідно до технічного паспорта від 08 червня 1987 року (а.с. 11-13) у період з 1956 року по 1981 рік на земельній ділянці [ADDRESS] (раніше Дніпропетровськ) було побудовано житловий будинок літ А-1, загальною площею 55,1 кв.м., житловою 43 кв.м., літ. Б - вбиральня, літ. В, Є літня кухня, літ. Г - погріб, № 1-4, І, ІІ - огорожа та мостіння. Право власності на домоволодіння [ADDRESS] (Дніпропетровську) у встановленому законом порядку [PERSON] не зареєстрував. [INFO] [PERSON] помер (а.с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. [INFO] [PERSON] померла (а.с. 5). Після її смерті відрилася спадщина. Згідно з відомостями з Управління у сфері державної реєстрації відділу формування та ведення реєстру територіальної громади (а.с. 22) склад зареєстрованих осіб на день смерті [PERSON] , 13 липня 2017 року, становить 2 особи: [PERSON] з 20 жовтня 1961 року по теперішній час, і [PERSON] з 24 квітня 1986 року по теперішній час. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 20 жовтня 1961 року, з реєстраційного обліку не знята. Склад зареєстрованих осіб на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , становить 2 особи: [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 20 жовтня 1961 року по теперішній час, та [PERSON] з 24 квітня 1986 року по теперішній час (а.с. 23). Згідно з відомостями з КП «ДМБТІ» від 10 січня 2018 року (а.с. 123 оберт) станом на 31 грудня 2012 року відомості про реєстрацію права власності на будинок [ADDRESS] відсутні. Згідно з технічною документацією, яка міститься в інвентаризаційній справі, житлова площа житлового будинку літ. А-1 складає 43,3 кв.м., загальна площа 55,1 кв.м. Відповідно до відомостей ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 29-4-0.38-4611/299-23-0.38 від 09 листопада 2023 року надати достовірну інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих прав на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , немає можливості (а.с. 24). [PERSON] 19 грудня 2017 року звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті баби, [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 115). 19 грудня 2017 року до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , звернувся [PERSON] (а.с. 108). 19 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 112). Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Жукової Ю.Ю. від 23 лютого 2024 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби, [PERSON] , яка померла [INFO] . Причиною відмови у вчиненні нотаріальної дії вказано відсутність відомостей в державному реєстрі про реєстрацію права власності на житловий будинок із земельною ділянкою [ADDRESS] (а.с. 130). Із технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 11-13) вбачається, що станом на 08 червня 1987 року житловий будинок складався із А-1 - житловий будинок, Б - вбиральня, В, в - літня кухня використовується під житло, № 1-4 - огорожа, І, ІІ - мостіння. Згідно з технічним паспортом від 01 березня 2024 року на житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 36-48), встановлено, що житловий будинок складається з А-1 - житловий будинок, загальною площею 137,6 кв.м., житловою 31,5 кв.м., Д - вбиральня, Ж - душ, З - сарай, № 1-7, І - огорожі. Відповідно до акту інженера з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] від 01 березня 2024 року житлові прибудови та переобладнання побудовані до 05 серпня 1992 року, а саме у 1991 році, тому не підлягають прийняттю в експлуатацію (а.с. 41). На підставі ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, чинного на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Частиною 1 статті 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцями першої черги була його дружина [PERSON] , яка на час відкриття спадщини проживала і була зареєстрована з померлим спадкодавцем, фактично прийняла спадщину шляхом володіння та вступу в управління майном, та дочка [PERSON] , яка на час відкриття спадщини була зареєстрована з померлим спадкодавцем, тому є такою, що прийняла спадщину. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Ч. 3 п. 6 постанови пленуму ВССУ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначає, що спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Згідно з листом ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, за результатами узагальнення судової практики щодо розгляду спорів щодо прийняття спадщини, при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК України), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Таким чином, за позивачем слід визнати право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на частину зазначеного будинку, оскільки іншу частину спадкового майна відповідно до положень ст. 529 ЦК України від 1963 року після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , успадкувала його дочка, [PERSON] , яка на час відкриття спадщини була зареєстрована з померлим. У своїх позовних вимогах [PERSON] не ставить питання про визначення часток у праві власності подружжя [PERSON] і [PERSON] , тому остання успадкувала саме частину його прав на спірний житловий будинок. Щодо позовних вимог про визнання права власності на іншу частину житлового будинку, у їх задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного. Земельна ділянка, площею 386 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , була у встановленому на той час законом відведена [PERSON] для будівництва житлового будинку, проте, побудований житловий будинок в експлуатацію введено не було, тобто, право власності у забудовника не виникло, але у нього виникло право на вчинення таких дій з введення будинку в експлуатацію, яке в свою чергу увійшло до прав, які успадкувала його дочка, [PERSON] , як спадкоємець першої черги. Позивачем жодним чином не обґрунтовано, у чому полягає порушення її права на отримання спадщини на частину житлового будинку саме відповідачем Дніпровською міською радою, оскільки за умови наявності іншого спадкоємця - [PERSON] , саме ця особа має бути відповідачем по цій справі, як спадкоємець [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину після його смерті, а не Дніпровська міська рада. Під час судового розгляду справи стороною позивача заява про залучення відповідача до суду не подавалася, а самостійно в силу ст. 51 ЦПК України суд позбавлений можливості замінити первісного відповідача належним відповідачем. З приводу заявлених позовних вимог в частині визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , суд зазначає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки процедура передачі земельних ділянок у власність визначена ЗК України, та без вчинення відповідних дій позивача з приводу передачі їй земельної ділянки у власність на безоплатній основі та звернення із відповідною заявою до компетентних органів місцевого самоврядування, право власності на земельну ділянку у судовому порядку не може бути визнано. Тобто, позовні вимоги [PERSON] у цій частині заявлені передчасно. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У статті 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом України. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги було задоволено частково, судовий збір у розмірі 5 983 грн. 50 коп. (11 967 грн. / 2 = 5 983 грн. 50 коп.) підлягають віднесенню за рахунок позивача. Що стосується судового збору в іншій частині, то, враховуючи, що відповідач по справі - Дніпровська міська рада, є бюджетною організацією та відшкодування позивачеві витрат зі сплати судового збору її бюджетом не передбачено, то цей судовий збір також слід віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial