Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

В квітні 2024 року представник заявниці [PERSON] адвокат Драус О.О. звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяву обґрунтовано тим, що заявниця з метою оформлення спадкових справ 10 квітня 2024 року звернулась до нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , на майно. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі такого свідоцтва та роз`яснено, що нею було пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини, а тому їй необхідно в судовому порядку встановити факт проживання з померлим чоловіком. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 24 квітня 2024 року вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження. Представниця заявниці [PERSON] адвокат Драус О.О. подала до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи проводити за її відсутності, заяву просила задовольнити. Заявниця [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи проводити за її відсутності. Представник заінтересованої особи Скалатської міської ради подав до суду заяву, згідно якої просить розглядати справу без участі представника Скалатської міської ради, проти задоволення заяви не заперечували. Згідно положень ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст.247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини справи із оцінкою відповідних доказів. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є дружиною спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , копія якого міститься у матеріалах справи. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Скалатською міською радою від 24 липня 2023, року, [PERSON] помер [INFO] , про що було зроблено відповідний актовий запис №79. Відтак, після смерті чоловіка заявниці відкрилася спадщина на належне йому майно. Зокрема, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №198498 [PERSON] належала земельна ділянка площею 1,47 га. Тому, з метою оформлення спадкових прав [PERSON] 10 квітня 2024 року звернулась до Приватного нотаріуса нотаріального округу Тернопільської області Коломійчука О.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Однак, заявниці було відмовлено у видачі такого свідоцтва та роз`яснено, що нею пропущено встановлений законом строк для прийняття спадщини. Згідно довідки Колодіївського старостинського округу Скалатської міської ради, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою не проживає. \~ \~ \~ \~Згідно акту опиту свідків виданого Новосілівським старостинським округом Скалатської міської ради від 15 квітня 2024 року, складеним старостою села Новосілка, на час відкриття спадщини та після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] та 6 місяців по тому, [PERSON] , [INFO] , проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Даний факт підтверджено двома свідками. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування в Україні здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1259ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. В силу ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно ст.18ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для усіх органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на усій території України. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293ЦПК України вимоги про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Чинним ЦПК України(ст. 315 ЦПК України) передбачено можливість захисту цивільного права чи інтересу шляхом встановлення фактів, що мають юридичне значення, а також наведено перелік фактів, які можуть бути встановлені судом. Як роз`яснюється у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30травня 2008 року №7«Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. При цьому обов`язок доказування та подання доказів встановлений ст.81 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України. Окрім того, місцем проживання фізичної особи згідно з ч.1 ст.29ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені ч.3 ст.1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом. За встановлених у судовому засіданні обставин справи та перевірки доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, а також беручи до уваги інтереси заявниці щодо захисту її права на спадкування, суд вважає за необхідне задовольнити пред`явлену заяву, зокрема встановити факт постійного проживання заявниці із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] . Встановлення даного факту необхідно для оформлення спадщини, так як відповідно до ст.1264 ЦК України право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Outcome: approved