Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

ТОВ «Цикл Фінанс» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.11.2019 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено Кредитний договір №22032000226730, відповідно до якого останній отримав кредитні кошти із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами зі строком кредитування до 20.12.2021. 15.12.2021 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та ТОВ «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно умов до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора до відповідача за Кредитним договором. Відповідач умови Кредитного договору не виконує. Заборгованість за Кредитним договором, враховуючи санкції, передбачені ст. 625 ЦК України, становить 47065,01 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 23371,80 гривень; прострочена заборгованість по відсотках 39,78 гривень; прострочена заборгованість по комісії 22692,00 гривень; збитки від інфляції 826,96 гривень; 3% річних у відповідності до ст.\~625\~ЦК України 134,47 гривень, які позивач просить стягнути з відповідача. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7570,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено,\~що 20.11.2019\~між Акціонерним\~товариством «Банк\~Кредит Дніпро»\~та [PERSON] \~укладено Кредитний\~договір №22032000226730,\~у відповідності\~до якого\~останній отримав\~кредитні кошти\~із нарахуванням\~процентів за\~користування кредитними\~коштами зі\~строком кредитування\~до 20.12.2021\~(п.1.2\~Кредитного договору). Банк надає Клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а Клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим Договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених цим Договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним Договором і повному обсязі. Банк надає Клієнту грошові кошти (далі - Кредит) на наступних умовах: сума Кредиту 24800,00 грн.; строк кредитування 24 місяці, кінцева дата повернення Кредиту: 20 листопада 2021 року; цільове призначення: на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 20.11.2019 по 19.06.2020 - 7% від Суми Кредиту, а 20.06.2020 по 19.12.2020 - 5,5% від Суми Кредиту, з 20.12.2020 по 19-06 2021 - 4% від Суми Кредиту, з 20.06.2021 по 20.11.2021 2,25% від Суми Кредиту; Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі, на строкову заборгованість за Кредитом: 0,001% річних; на прострочену заборгованість за Кредитом: 56,0% річних. Банк формує Графік платежів, який викладено в розділі 4 цього Договору, із зазначенням сум погашення основного боргу за Кредитом, сплати процентів за користування Кредитом, щомісячної комісії, вартості всіх супутніх послуг, реальної процентної ставки та ін. Кредит надається шляхом зарахування суми Кредиту на поточний рахунок Клієнта [NUMBER] ,відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро». Клієнт в порядку договірного списання, на підставі ст. 1071 ЦК України та ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», доручає Банку в дату видачі Кредиту, здійснити перерахування з Рахунку Клієнта на користь страховика ПАТ «УАСК Аска-Житт» суму страхового платежу у розмірі 4800,00 грн. за весь період страхування, згідно Договору страхування №NS-22032000226730 від 20.11.2019. Після підписання Кредитного договору відповідач власним підписом засвідчив факт взяття на себе відповідного зобов`язання, а саме повернути надані в тимчасове користування кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію, що передбачена Кредитним договором. На а.с. 41-112 міститься виписка по картковому рахунку [PERSON] . З виписки по особистому рахунку відповідача вбачається, що АТ «Банк Кредит Дніпро» перераховано кредитні кошти на особистий рахунок боржника [PERSON] , як це передбачено умовами Кредитного договору, останній користувався вказами коштами. Виходячи з зазначеного вище, при укладанні кредитного договору, АТ «Банк Кредит Дніпро» виконав всі передбачені умови договору, ознайомивши відповідача з ними та надавши в користування останнього кредитні кошти у вказаному розмірі. 15.12.2021 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» було укладено Договір факторингу №15/12/2021, відповідно до якого ТОВ «Цикл Фінанс» набуло право нового кредитора, в тому числі до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до ст. 1054\~ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі п. 1 ст. 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ч. 1 ст.\~512\~ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.\~514\~цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Згідно з\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.\~1050\~ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частинами 1, 2 ст.\~625\~ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 №5 за змістом ст. 552, ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість за Кредитним договором враховуючи санкції ст. 625 ЦК України становить 47065,01 гривень, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту 23371,80 гривень; прострочена заборгованість по відсотках 39,78 гривень; прострочена заборгованість по комісії 22692,00 гривень; збитки від інфляції 826,96 гривень; 3% річних у відповідності до ст.625\~ЦК України 134,47 гривень. Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по поверненню кредитних коштів за Кредитним договором, утворилась заборгованість в сумі 47065,01 гривень. Оскільки судом встановлено факт невиконання відповідачем зобов`язань перед позивачем щодо погашення кредиту, відповідач не дотримався умов, передбачених кредитним договором та допустив заборгованість, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн. судового збору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує вимоги, викладені в частині 3 цієї статті. Судом встановлено, що 16.05.2023 між ТОВ «Цикл Фінанс» та адвокатом Дорошенко М.А. укладено договір про надання правничої допомоги №16/05, у зв`язку з чим ТОВ «Цикл Фінанс» було понесено відповідні витрати для звернення до суду. Відповідно до Додатку №1 до договору про надання правничої допомоги, вартість 1 години роботи адвоката при наданні відповідної правничої допомоги визначена за домовленістю сторін, що становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати. На підтвердження оплати витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7570 гривень позивачем надано платіжну інструкцію №621 від 08.05.2024 (а.с.14), акт приймання передачі наданих послуг №128 від 08.05.2024 та рахунок-фактуру №128, відповідно до яких вартість послуг, які надавались складається з наступного: зустріч з представником ТОВ «Цикл Фінанс», консультація та ознайомлення з матеріалами справи (2 год.) - 3028 грн., підготовка позовної заяви (3 год.) 4542 грн. (а.с. 16-17). Тобто загальна сума понесених витрат за надані послуги адвоката становить 7570 грн. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність понесених витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). Оцінюючи розмір витрат позивача на правничу допомогу адвоката (7570 грн.) на предмет їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору по малозначній справі, а також з огляду на розумну необхідність судових витрат (7570 грн.) позивача для цієї конкретної справи, суд вважає неспівмірним та завищеним розмір витрат позивача на оплату правничої допомоги в суді першої інстанції у розмірі 7570 грн. з урахуванням незначної складності справи; часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягу наданих адвокатом послуг; ціни позову, тому вважає, що необхідно заяву про стягнення витрат позивача на правничу допомогу адвоката задовольнити частково і стягнути з відповідача на користь позивача 4000,00 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Outcome: approved