Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

18 квітня 2024 року до Рівненського районного суду Рівненської області звернулась [PERSON] (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на повнолітню дитину. Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи. У позовній заяві позивач просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітної плати (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до завершення дитиною навчання чи до досягнення донькою двадцяти трьох років. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що шлюб сторін розірвано 19 червня 2008 року, добровільної домовленості з відповідачем про належне матеріальне забезпечення доньки, яка знаходяться на утриманні позивача, в позасудовому порядку не досягнуто. Оскільки донька [PERSON] досягла повноліття та продовжує навчання у ВСП «Рівненський технічний фаховий коледж НУВГП», то вона має право на утримання до завершення навчання або до досягнення нею 23 років. Зазначає, що донька потребує матеріальної допомоги щомісячно, зокрема на проїзд до навчального закладу в м.Рівне в розмірі 4000 грн. (включаючи витрати на обід), витрати на засоби гігієни 1600 грн., таблетки «Акнетин» для лікування захворювання шкіри вартістю 900 грн., косметологічні процедури вартістю 900 грн., консультацію дерматолога 500 грн., консультацію гастроентеролога 500 грн., аналізи за призначенням гастроентеролога 5000 грн., професійні засоби для догляду за обличчям 2350 грн., канцелярські витрати 200 грн. Крім вищезазначених щомісячних витрат, купівля необхідного одягу на рік обійшлася сумою 19000 грн. Вказує, що її реальні щомісячні доходи складають 12000 17000 грн. 16 травня 2024 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відкласти розгляд справи і надати можливість дійти згоди з позивачем щодо суми аліментів та укласти мирову угоду; в разі недосягнення згоди з позивачем, стягнути з нього аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частки доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму працездатних осіб. В обґрунтування відзиву відповідач зазначає, що його середній заробіток після відрахування податків складає близько 6000 грн. на місяць. З цієї суми доходів відраховуються аліменти на спільних з позивачем дітей в сумі близько 4000 грн. на місяць. Крім цього, він перебуває у шлюбі з [PERSON] , від якого мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на його утриманні. Вказує, що донька [PERSON] знаходиться на «Д» обліку з діагнозом ВСД по кардіальному типу, хронічний цистит в стадії загострення, що потребує постійних фінансових витрат на купівлю ліків. А тому він не може надавати матеріальну допомогу у розмірі запропонованому позивачем. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 22 квітня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 11:00 год. 20 травня 2024 року. 20 травня 2024 року за клопотанням відповідача розгляд справи відкладено на 09:00 год. 16 липня 2024 року. У судове засідання 16 липня 2024 року сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, представник позивача адвокат Рудика С.Ю. подала 16 липня 2024 року через канцелярію суду клопотання, в якому просила судовий розгляд даної справи провести без участі позивача та її представника, відповідно до письмових доказів наявних у матеріалах справи та відзиву відповідача. Відповідач у поданій 16 липня 2024 року через канцелярію суду заяві, просив суд розглянути справу без його участі, погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частки його доходу. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою сторін у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження від 06 травня 2006 року серії [NUMBER] . Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 червня 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 22 грудня 2006 року Рівненським районним судом Рівненської області видано виконавчий лист у справі № 2-1570, відповідно до якого суд вирішив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку чи доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23.11.2006 р. і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Станом на 18.04.2024 року заборгованість по аліментах становить 185,86 грн. у ВП №26789141 про примусове виконання вищевказаного виконавчого листа № 2-1570. Крім цього, 06 липня 2022 року Рівненським районним судом Рівненської області видано виконавчий лист у справі №570/5013/21, відповідно до якого суд вирішив стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , що продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітків (доходів) батька щомісячно, починаючи з 28.10.2021 року і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років, у залежності з тим, яка з цих подій настане першою. Станом на 01.04.2024 року заборгованість по аліментах відсутня у ВП №69531282 про примусове виконання вищевказаного виконавчого листа №570/5013/21. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору від 15.05.2024 року №1712-24-02817 [PERSON] з 1 кварталу 2023 року по 4 квартал 2023 року отримав доходи в сумі 84082 грн. 54 коп. Як вбачається з довідки від 10.04.2024 р. № 95-24/0107, виданої директором ВСП «Рівненський економіко-технологічний фаховий коледж Національного університету водного господарства та природокористування», [PERSON] навчається стаціонарно у вказаному коледжі на 3 курсі, строк закінчення навчання 31.01.2025 року. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст.141\~Сімейного кодексу\~України (далі - СК України), мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Тобто право на утримання аліментів на повнолітню дитину виникає тільки за певних необхідних умов. Першої умовою є те, що повнолітня донька, син у віці від 18 років до 23 років має навчатися, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а другою умовою є фінансова спроможність батьків надавати допомогу на утримання. У разі настання таких обставин, утримання повнолітніх дітей на період їх навчання до 23 років є для батьків саме обов`язком. Частиною 3 зазначеної вище статті передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 01 грудня 2021 року у справі № 753/20347/20 наголосив, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~"Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, враховуючи те, що повнолітня донька сторін у справі навчається у ВСП «Рівненський економіко-технологічний фаховий коледж Національного університету водного господарства та природокористування» з 01 вересня 2021 року та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, як матері, так і батька, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою. Водночас, визначаючи розмір аліментів, які позивач просить стягнути з відповідача, суд враховує, що останній має на утриманні неповнолітню доньку [PERSON] , яка знаходиться на диспансерному обліку, з його доходу проводяться відрахування у розмірі 1/6 частини на утримання повнолітнього сина [PERSON] , а тому вважає обґрунтованими доводи, викладені у відзиві, що відповідач не має можливості сплачувати позивачу аліменти у вигляді 1/4 частки з його доходів. Тож, суд, враховуючи позиції сторін та беручи до уваги наявні у справі докази та часткове визнання позову відповідачем, розглядає справу в найвищих інтересах доньки сторін у справі, та приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання його повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 18 квітня 2024 року і до завершення дитиною навчання, 31 січня 2025 року, але не довше ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років. Згідно із ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Суд вважає за доцільне роз`яснити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Розподіл судових витрат між сторонами. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved