Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ ФК «ЄАПБ») звернулося до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що відповідач [PERSON] , 18 січня 2023 року уклав з товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») кредитний договір №\~78554613 за яким відповідач отримав кредит у розмірі 5\~500 грн., строком на 30 днів зі сплатою відсотків у розмірі 2,5 % на день від суми позики. За Договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року та додаткової угоди № 11 від 21 вересня 2023 року до вказаного договору факторингу, які укладені між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ ФК «ЄАПБ», останнє набуло право грошової вимоги за кредитними договорами в т.ч. і щодо вищевказаного кредитного договору укладеного з відповідачем [PERSON] , на загальну суму 21\~587 грн. 50 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 5\~500 грн. та заборгованості за процентами 16\~087 грн. 50 коп. Окрім цього, відповідач [PERSON] 18 січня 2023 року уклав із товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВІРА ГРУП» (далі ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП») кредитний договір №\~76975, за умовами якого він отримав кредит у розмірі 4\~000 грн., строком на 14 днів зі сплатою відсотків у розмірі 5 % на добу. Взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту відповідач [PERSON] не виконав, через що за ним утворилася заборгованість на загальну суму 13\~800 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 4\~000 грн. та заборгованості за процентами 9\~800 грн. 05 січня 2024 року між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 05012024, у відповідності до умов якого, до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників в додатку до договору факторингу, в т.ч. і щодо вищевказаного кредитного договору укладеного з відповідачем [PERSON] . Оскільки, [PERSON] на порушення умов вищевказаних договорів, свої зобов`язання щодо своєчасного повернення отриманих кредитів та сплатити відсотків не виконує, за ним утворилася заборгованість на загальну суму 35\~387 грн. 50 коп., яка складається із заборгованості за кредитним договором №\~78554613 в розмірі 21\~578 грн. 50 коп. та заборгованості за кредитним договором №\~76975 в розмірі 13\~800 грн., яку позивач, як правонаступник первісних кредиторів, просив стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (виклику) сторін. Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 29 березня 2024 року було відкрито провадження по справі яку призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В матеріалах справи міститься заява представника позивача [PERSON] про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд справи просив провести його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] будучі належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився без поважних причин, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим, суд в силу ст. 280 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. За наведених обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, згідно ч.8 ст.178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, слід зазначити про наступне. Судом встановлено, що 18 січня 2023 року між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено було укладено договір позики №78554613, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у сумі 5500 грн., строком на 30 днів, строком до 17.02.2023 року, зі сплатою відсотків у розмірі 2,7 % на день від суми позики. Даний договір позики підписаний електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора 7B2E2ibAA4. У вказаному договорі також зазначені анкетні та паспортні дані позичальника [PERSON] , його РНОКПП, номер мобільного телефону, електронна адреса, номер банківської картки [NUMBER] , на який банком було перераховані кредитні кошти, що у свою чергу підтверджує факт укладення відповідачем з ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» кредитного договору в електронній формі. Окрім цього, 18 січня 2023 року [PERSON] уклав з ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» Договір про надання фінансового кредиту № 76975 за яким відповідач отримав кредит у розмірі 4\~000 грн., строком на 14 днів, тобто до 31.01.2023 року, зі сплатою 1825 % процентів річних від суми кредиту, в розрахунку 5 % на добу (п. 1.1. договору). Кредитний договір\~підписаний електронним\~підписом позичальника,\~відтвореним шляхом\~використання позичальником\~одноразового ідентифікатора\~AV2344. Факт підписання вказаного вище договору позичальником підтверджується електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора AV2344, а також самим договором, в якому зазначені анкетні та паспортні дані позичальника [PERSON] , його РНОКПП, номер мобільного телефону та зареєстроване місце проживання останнього, в т.ч. зазначено і номер картки [NUMBER] , на який були перераховані кредитні кошти. У відповідності до умов Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року та Додаткової угоди №10 від 21.09.2023 року до Договору факторингу №14/06/21, укладені між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач набув право грошової вимоги до боржників в т.ч. і відносно відповідача [PERSON] , що також підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників від 26 липня 2023 року та витягом з реєстру боржників №10, згідно якого вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 21\~587 грн. 50 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 5\~500 грн. та заборгованості за процентами 16\~087 грн. 50 коп. За договором факторингу № 05012024 від 05 січня 2024 року укладеного між ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач також набув право грошової вимоги до відповідача [PERSON] на за загальну суму 13\~800 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 4\~000 грн. та заборгованості за процентами 9\~800 грн. Відтак, станом на день подання позову відповідач взяті на себе зобов`язання по вищевказаним кредитним договорам не виконав, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість на загальну суму 35\~387 грн. 50 коп., яку позивач як правонаступник ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП». Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч.12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Як вбачається з матеріалів справи відповідач з метою отримання кредитних коштів пройшов реєстрацію на сайті первісних кредиторів, шляхом заповнення відповідної заявки на отримання позики із зазначенням номеру банківської картки для перерахування коштів, що у свою чергу свідчить про його ознайомленння з усіма істотними умовами отримання позики, а договір про споживчий кредит було укладено та підписано в електронній формі, що в силу приписів ст.ст.6, 627 ЦК України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що прирівнюється до договору у письмовій формі. А отже, суд приходить до висновку, що ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» уклали з відповідачем [PERSON] кредитні договори в електронній формі, за яким останні надали відповідачу кредитні кошти, а останній зобов`язався повернути кошти та сплатити проценти у відповідності до умов кредитного договору. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Сукупність письмових доказів наданих позивачем та оцінених судом свідчить про те, що до позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ», як правонаступника ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» перейшло право вимоги за кредитними договорами за №\~78554613 від 18.01.2023 року та за №\~76975 від 18.01.2023 року укладені між первісними кредиторами та відповідачем [PERSON] . Відтак, ураховуючи що позичальник відповідач, отримав та використав кредитні кошти та в обумовлені договорами строки добровільно їх не повернув, з огляду на положення ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, то суд знаходить вимогу позивача як правонаступників ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФК «АВІРА ГРУП» про стягнення з відповідача заборгованості в частині заборгованості щодо тіла кредитів за вказаними кредитними договорами обґрунтованою та такою що підлягає до задоволення. Втім, що стосується стягнення заборгованості за відтоками за користування кредитними коштами, то такі вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Вказані висновки щодо застосування ч. 1 ст. 1050 та ст. 625 ЦК України у їх взаємозв`язку викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц, від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, від 04.02.2020 у справі №912/1120/16. Як вбачається зі змісту Договору позики №78554613 від 18 січня 2023 року, який укладений строком на 30 днів, тобто до 17.02.2023 року, то ТОВ «ФК «ЄАПБ» виключно у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 17.02.2023 року має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами зі сплатою відсотків у розмірі 2,5 % на день, яка становить 4125 грн. (5500 грн.*2,5%:100*30 днів) Що стосується Договору про надання фінансового кредиту № 76975 від 18 січня 2023 року, який укладений строком на 14 днів, тобто до 31.01.2023 року, зі сплатою відсотків у розмірі 5 %, то заборгованість по нарахованих та несплачених процентах має становити 2800 грн. (4000 грн.*5%:100*14 днів). Зважаючи на те, що після закінчення строку дії договорів у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти, а тому заборгованість по нарахованих процентах за користування кредитами, що розрахована позивачем після закінчення такого строку, виходить за межі строку користування позикою. Зважаючи на те, що відповідачем на день розгляду справи не надано доказів про виконання свого обов`язку в частині погашення заборгованості по кредитному договору та враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, та стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості за кредитними договорами в сумі 16\~425 грн., яка складається із заборгованості за тілами кредитів 9500 грн. (5500 грн. + 4000 грн.) та заборгованості по відсоткам 6\~925 грн. (4125 грн. + 2800 грн.). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1405,43 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial