Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - [PERSON] , про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житло від 04.03.2004 на квартиру [ADDRESS] , видане Комунальним підприємством «Управління житлового господарства» Оболонського району м. Києва на підставі розпорядження № 2632. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після смерті батька сестра [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва з позовом про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, який у подальшому було залишено без розгляду. Під час розгляду даної справи він дізнався про те, що квартира [ADDRESS] була приватизована батьком [PERSON] , матір`ю [PERSON] та ним в рівних долях на підставі розпорядження № 2632, про що 04.03.2004 КП «Управління житлового господарства» Оболонського району м. Києва було видане свідоцтво про право власності на житло. Проте, він не надавав письмову згоду на приватизацію квартири, тобто не було враховано його бажання брати участь у приватизації та використати тим самим своє право на безоплатну приватизацію саме цього, а не будь-якого іншого житла у майбутньому. У зв`язку з чим вважає, що приватизація вказаної квартири, зокрема на його ім`я, без його згоди, порушує його права та є незаконною, оскільки позбавляє можливості самостійно, відповідно до власної волі та інтересу, реалізувати своє повноцінне право на приватизацію та отримання житла. Ухвалою судді від 22.01.2021 відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 31.03.2021 замінено первісного відповідача - Оболонську районну в місті Києві державну адміністрацію, на належного - Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації. 28.04.2021 до суду від Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що під час приватизації та видачі Комунальним підприємством «Управління житлового господарства» Оболонського району м. Києва на підставі розпорядження № 2632 свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] , було дотримано вимоги діючого на той час законодавства, що регулювало відносини у сфері приватизації державного житлового фонду, позивач приймав участь у приватизації як член сім`ї наймача, який був зареєстрований та проживав у квартирі. Позивачем надавалася письмова згода на приватизацію, про що свідчить підпис у відповідній заяві від 26.02.2004. Крім того, позивач особисто отримав свідоцтво про власності на житло, що підтверджується відомістю щодо видачі документів власникам квартир згідно з розпорядженням № 2632 від 04.03.2004. У жовтні 2018 року позивач звертався до Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації з заявою про видачу йому дублікату свідоцтва про право власності на житло, проте йому було відмовлено, оскільки свідоцтво не було втрачене, а знаходиться в іншого співвласника - матері позивача. За наведених обставин твердження позивача про те, що він не надавав свою згоду на приватизацію квартири та не знав про цей факт не відповідають дійсності. Ухвалою судді від 31.05.2021 заяву представника позивача - адвоката Решнюка А.В., про забезпечення доказів повернуто заявнику. 22.06.2021 відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач просила відмовити у позові, посилаючись на те, що позивачу було добре відомо про приватизацію квартири, на той час йому було 27 років, він особисто підписував заяву на приватизацію. Просила застосувати до спірних правовідносин позовну давність. Ухвалою суду від 02.07.2021 за клопотанням відповідача [PERSON] залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача [PERSON] . 15.07.2021 третьою особою [PERSON] подано до суду письмові заперечення на позов, у яких остання зазначила, що позивач, який є її братом, знав про приватизацію квартири ще у 2004 році, особисто приймав участь у приватизації, надавав свою згоду, а у паспорті в нього ставили відповідний штамп про приватизацію. Крім того, просила застосувати позовну давність до спірних правовідносин, у задоволенні позову просила відмовити. Ухвалою суду від 16.12.2021 у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Витрати по проведенню експертизи покладено на позивача та відповідача [PERSON] у рівних частинах. Провадження у справі зупинено. 28.10.2022 на адресу суду надійшов лист директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Рувіна О., у якому останній повідомляє про повернення ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 16.12.2021 про призначення судової почеркознавчої експертизи без виконання разом з матеріалами справи у зв`язку з тим, що не здійснена повна оплата вартості проведення експертизи. Ухвалою судді від 28.10.2022 провадження у справі поновлено. Ухвалою суду від 16.02.2023 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз повторно направлено на виконання ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 16.12.2021 про призначення судової почеркознавчої експертизи у цивільній справі №756/291/21. 21.09.2023 до суду надійшов висновок експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 8380/8381/23-32 від 13.09.2021. Ухвалою судді від 02.10.2023 провадження у справі поновлено. Ухвалою суду від 24.01.2024, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. 17.04.2024 позивачем подано до суду клопотання про призначення у справі повторної судової почеркознавчої експертизи. Ухвалою суду від 08.07.2024 клопотання позивача про призначення у справі повторної судової почеркознавчої експертизи залишено без задоволення. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги з викладених у позові підстав, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з викладених у відзиві та письмових запереченнях підстав. Представник відповідача - Управління житлово-комунального господарства Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову з викладених у відзиві підстав. Третя особа [PERSON] також просила відмовити у задоволенні позову. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] 26.02.2004 звернувся до Житлово-експлуатаційної контори № 513 Комунального підприємства «Управління житлового господарства» Оболонського району у м. Києві з заявою про передачу в приватну спільну часткову власність в рівних частках займаної квартири [ADDRESS] . Уповноваженим власником квартири просив визначити його і серед членів сім`ї вказав: [PERSON] (сина) та [PERSON] (дружину). У вказаній заяві членами сім`ї наймача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] надано згоду на приватизацію житла, підписи яких у заяві засвідчені начальником ЖЕК № 513 [PERSON] . До заяви [PERSON] було долучено довідку про склад сім`ї наймача ізольованої квартири від 18.02.2004 №5963, видану Житлово-експлуатаційною конторою № 513 Комунального підприємства «Управління житлового господарства» Оболонського району у м. Києві, де вказано, що у квартирі [ADDRESS] з 14.09.1993 зареєстровані та проживають наступні особи: [PERSON] , [INFO] (наймач), [PERSON] , [INFO] (син) та [PERSON] , [INFO] (дружина). Як убачається з відомості щодо видачі документів власникам квартир згідно з розпорядженням Комунального підприємства «Управління житлового господарства» Оболонського району у м. Києві № 2632 від 04.03.2004, свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] отримано під особистий підпис [PERSON] 29.04.2004. Факт отримання особисто свідоцтва про право власності на квартиру позивачем не спростовано. Згідно з інформаційною довідкою Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» № 40124 від 16.10.2028 за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках зареєстровано право спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого КП «Управління житлового господарства» Оболонського району у м. Києві 04.03.2004 за розпорядженням № 2632. Порядок передачі квартир у власність громадян, склад документів та порядок їх оформлення при передачі державного житла у власність громадян станом на дату приватизації квартири (04.03.2004) був визначений Положенням про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженим наказом державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року №56 та Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», в редакції, яка діяла станом на час виникнення спірних правовідносин, приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», в редакції, яка діяла станом на час виникнення спірних правовідносин, приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», в редакції, яка діяла станом на час виникнення спірних правовідносин, якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім`ї безоплатно. До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім`ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра. Якщо загальна площа квартири (будинку) перевищує площу, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймач здійснює доплату цінними паперами, одержаними для приватизації державних підприємств чи землі, а у разі їх відсутності - грошима. Сума доплат визначається добутком розміру надлишкової загальної площі на вартість одного квадратного метра. Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», в редакції, яка діяла станом на час виникнення спірних правовідносин, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків) може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства). Передача квартир (будинків) у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктом 2 статті 2 цього Закону. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) державного житлового фонду, вирішуються судом. Як зазначено в п. 5 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству 15 вересня 1992 року №56, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, передача займаних квартир (будинків) здійснюється в приватну (для одиноких наймачів) та у спільну (сумісну або часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і більше років) членів сім`ї з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі (будинку) разом з наймачем або за яким зберігається право на житло. Згідно з пунктами 18, 20, 21, 23, 24, 26 даного Положення громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (одноквартирний будинок), звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. При оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім`ї та займані приміщення. У довідці вказуються члени сім`ї наймача, які прописані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло. У довідці вказуються новонароджені і на них враховується норма площі, що передається безкоштовно, незалежно від строку їх народження та введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Оформлена заява на приватизацію квартири (будинку) з доданими до неї довідкою про склад сім`ї та займані приміщення, а також документом, що підтверджує право на пільгові умови приватизації, подаються громадянином до органу приватизації місцевої державної адміністрації, виконкому місцевої Ради народних депутатів, чи державного підприємства, організації, установи, де вони реєструються. Зареєстрована заява передається підприємству по оформленню документів. Орган приватизації, в разі потреби, уточнює необхідні для розрахунків дані в залежності від складу сім`ї і розміру загальної площі квартири (будинку), оформляє розрахунки та видає розпорядження. При створенні підприємства по оформленню документів ця робота виконується вказаним підприємством (крім оформлення розпорядження). На підставі оформленого розпорядження орган приватизації готує паспорт на квартиру, а на одноквартирний будинок - паспорт на домоволодіння, свідоцтво про право власності на житло та реєструє його у спеціальній реєстраційній книзі. Як встановлено судом вище [PERSON] 26.02.2004 звернувся до органу приватизації з заявою про передачу в приватну спільну часткову власність в рівних частках займаної ним та членами його сім`ї квартири [ADDRESS] . Серед членів сім`ї вказав [PERSON] (сина), позивача у справі, та [PERSON] (дружину), відповідача у справі. У вказаній заяві члени сім`ї наймача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] своїми підписами підтвердили згоду на приватизацію житла. Позивачем заперечується факт підписання вказаної заяви та, відповідно, надання згоди на участь у приватизації батьком [PERSON] квартири [ADDRESS] . Також позивачем заперечується факт здійснення ним особисто доплати за приватизацію у розмірі 12,36 грн. на рахунок КП «Управління житлового господарства» Оболонського району у м. Києві за платіжним дорученням № 26320232, де у графі «Особистий підпис платника» платником прописом зазначений [PERSON] та поруч проставлений підпис. Разом з тим, згідно з висновком експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 8380/8381/23-32 від 13.09.2021 за результатами проведеної в рамках даної справи судової почеркознавчої експертизи, у заяві [PERSON] на ім`я керівника органу приватизації Оболонського району м. Києва Клявіна А.Р. від 26 лютого 2004 року про передачу в приватну власність квартири за адресою: [ADDRESS] , у графі «Прізвища, ім`я, та по батькові всіх членів сім`ї про згоду на приватизацію житла» під порядковим номером 1 (один) навпроти запису « [PERSON] » підпис виконаний безпосередньо самим [PERSON] . Також, саме [PERSON] виконано підпис у заяві [PERSON] на ім`я керівника органу приватизації Оболонського району м. Києва Клявіна А.Р. від 26 лютого 2004 року про передачу в приватну власність квартири за адресою: [ADDRESS] , у графі «Дата подачі заяви до органу приватизації» навпроти напису «26 лютого». Щодо того, чи виконано підпис у приватизаційному платіжному дорученні № 26320232 (дата одержання - 19 березня 2004 року) Управління житлового господарства Оболонського району у м. Києві, у графі «Особистий підпис платника» навпроти напису « [PERSON] » безпосередньо самим [PERSON] чи іншою особою, експертами надано висновок про те, що вказаний підпис ймовірно виконано [PERSON] . За приписами ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи з аналізу наведених норм права та матеріалів справи, позивач як повнолітній член сім`ї наймача [PERSON] , який був зареєстрований та проживав станом на час приватизації за адресою: [ADDRESS] , на законних підставах, за письмової згоди, брав участь у приватизації, яка здійснена відповідно до вимог чинного на час її проведення законодавства, а тому підстави для визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житло від 04.03.2004 на квартиру [ADDRESS] , видане Комунальним підприємством «Управління житлового господарства» Оболонського району м. Києва на підставі розпорядження № 2632, відсутні. Крім того, позивачем невірно обраний спосіб захисту свого права з огляду на те, що свідоцтво про право власності є лише документом, яким оформлюється відповідне право, але не є правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється чи припиняється, тобто, оскаржуване свідоцтва про право власності на житло не породжує виникнення відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності. Таким чином, належним способом захисту у даній категорії справ є саме скасування та/або визнання недійсним рішення органу, на підставі якого було видано свідоцтво про право власності та/або укладено відповідний правочин. Вказане кореспондується зі сталою практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постановах від 27 червня 2018 року № 925/797/17, від 05 лютого 2020 року № 904/750/19, від 27 травня 2020 року № 442/2771/17. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставин, на які він посилався, а також невірно обрано спосіб захисту, а тому вимоги позову про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житло задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed