Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач 20 листопада 2023 року близько 7:30 год. керуючи автомобілем "ВАЗ 21093" д.н.з. [NUMBER] та рухаючись по автодорозі Р-17 зі сполученням Біла Церква - Тетіїв - Липовець - Гуменне у напрямку м. Вінниця на 158 км + 510 м в районі 14 кілометру, не впорався з керуванням автомобіля виконуючи екстрене гальмування у зв`язку з виникненням перешкоди праворуч у вигляді невідомого автомобіля та допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де зіткнувся із зустрічним автомобілем марки "Skoda" моделі "Yeti" д.н.з. [NUMBER] під керуванням позивача. Винним в вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди є відповідач [PERSON] , який керуючи вказаним транспортним засобом, допустив порушення вимог пунктів 10.1 та 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10.10.2001 року №1306. Позивач вказує, що в результаті вчиненої з вини відповідача дорожньо-транспортної пригоди їй було завдано тілесні ушкодження та було пошкоджено належний їй на праві власності автомобіль марки "Skoda" моделі "Yeti" д.н.з. [NUMBER] , чим завдано їй майнову та моральну шкоду. Майнова шкода складається з витрат, понесених на лікування та майнової шкоди завданої пошкодженням належного їй автомобіля марки "Skoda" моделі "Yeti" д.н.з. [NUMBER] . Зокрема, як вказує позивач, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй було завдано тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітини та забою зап`ятска і кисті руки. З метою відновлення здоров`я від отриманих пошкоджень позивач проходила амбулаторне лікування та приймала призначені ліки - Рідексія та Брексін. Вартість лікування склала 600,00 грн. Також внаслідок вчиненої з вини відповідача дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено належний позивачу на праві власності автомобіль "Skoda" моделі "Yeti" д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до висновку експерта №04Б-01/2024 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 30.01.2024 вартість матеріального збитку завданого мені внаслідок пошкодження в результаті ДТП належного позивачу автомобіля марки "Skoda" моделі "Yeti" д.н.з. [NUMBER] , складає 390384,00 грн. При цьому експерт виходив з ринкової вартості належного мені автомобіля, оскільки сума відновлювального ремонту належного мені автомобіля перевищує його ринкову вартість. Відповідно до висновку експерта №14Е-01/2024 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 8.02.2024 року вартість автомобіля марки "Skoda" моделі "Yeti" д.н.з. [NUMBER] в пошкодженому стані на момент проведення експертизи складає 159403,42 грн. Таким чином, розмір завданої позивачу майнової шкоди внаслідок пошкодження автомобіля складає 230980,58 грн (390384,0 грн - 159403,42 грн), що становить різницю його вартості в справному та пошкодженому стані. Цивільна відповідальність відповідача не була застрахована. Окрім того, позивач вказує, що у зв`язку з пошкодженням належного їй автомобіля зазнала моральної шкоди, яка полягає у фізичному болі і стражданнях внаслідок тілесних ушкоджень, а також в душевних стражданнях, переживаннях. Так, в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітини та забою зап`ятска і кисті руки. Позивач вказує, що тривалий час відчувала фізичний біль та страждання в місцях забою, не могла рухатись не відчувши біль, була вимушена проходити лікування, приймати ліки. Позивач зазначає, що відчувала і душевні страждання внаслідок протиправних дій відповідача, в момент ДТП перенесла великий переляк, нервовий стрес, тяжко переживала за своє здоров`я, оскільки тривалий час відчувала фізичний біль в травмованих частинах тіла. Крім того, позивачу завдано моральної шкоди внаслідок пошкодження належного їй автомобіля, який використовувався неї у власних цілях та в інтересах сім`ї. Внаслідок ДТП автомобіль був фактично знищений, протягом практично трьох місяців позивач та члени її сім`ї не можуть використовувати автомобіль у власних потребах, що створює значні труднощі в організації її життя. Також позивач вимушена витрачати свій час на відновлення своїх прав, брати участь в слідчих діях, перевозити автомобіль з штрафного майданчику, вживати дій щодо стягнення шкоди з відповідача, що створює для неї додаткові проблеми та незручності. Вказане супроводжується постійними стресовими ситуаціями, хвилюваннями, що порушує її душевний спокій та завдає їй душевних страждань. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача майнову шкоду в розмірі 231580,58 гривень та моральну шкоду в розмірі 40000,0 гривень, а також понесені нею судові витрати на сплату судового збору, витрати на оплату судових експертиз та витрати на правничу допомогу адвоката. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. У судовому засіданні представник позивача адвокат Гурба М.В. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Токарчук М.В. вказали, що свою відповідальність [PERSON] не заперечує, визнає позовні вимоги частково, а саме у частині стягнення майнової шкоди завданої пошкодженням автомобіля у розмірі 230980,00 грн, у решті позовних вимог просить відмовити. Вважає, що моральна шкода не підлягає відшкодуванню з нього, оскільки винуватцем створення аварійної ситуацію був водій іншого транспортного засобу, а понесення позивачем витрат на лікування не доведено. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом при розгляді справи встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12023020070000408 від 20.11.2023 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Кримінальне провадження №12023020070000408 від 20.12.2023 на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про що слідчим у кримінальному провадженні - заступником начальника СВ ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції Олегом Бура винесено постанову про закриття кримінального провадження від 28.12.2023 (а.с. 9-11). Матеріали справи містять копію матеріалів кримінального провадження №12023020070000408 (а.с. 129), серед іншого також міститься: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20.11.2023 (а.с. 12-15), схема до протоколу огляду місця події від 20.11.2023 (а.с. 16), протокол допиту свідка [PERSON] від 20.11.(а.с. 17-18), протокол допиту свідка [PERSON] від 06.12.2023 (а.с. 19-20), протокол допиту свідка [PERSON] від 07.12.2023 (а.с. 21-22), висновок експерта №СЕ-19/102-23/21602-ІТ від 21.12.2023 (а.с. 23-24), висновок експерта №04Е-01/2024 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 30.01.2024 (а.с.25-47), висновок експерта №14Е-01/2024 за результатами проведення транспортного-товарознавчого дослідження від 08.02.2024 (а.с. 48-68). При цьому, досудовим розслідуванням встановлено, що 20.11.2023 близько 07 години 30 хвилин водій [PERSON] , керуючи на законних підставах технічно справним автомобілем «ВАЗ 21093», державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись з пасажиром [PERSON] , по автодорозі «Р-1І7» зі сполученням Біла Церква - Тетіїв - Липовець - Гуменне, у напрямку м. Вінниці, на 158 км + 510 м, порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та п. 12.3 ПДР України, а саме: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не впорався із керуванням виконуючи екстрене гальмування у зв`язку з виникненням перешкоди праворуч та допустив виїзд на зустрічну смугу руху, де зіткнувся із зустрічним автомобілем марки "Skoda" моделі "Yeti" д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП водій [PERSON] , пасажир [PERSON] з тілесними ушкодженнями доставлені в КНП «Вінницька міська лікарня ШМД», водій [PERSON] від госпіталізації відмовилась. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №145 від 13.12.2023 [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді: забою грудної клітки, забою зап`ястка та лівої кисті. В зв`язку з тим, що виставлений діагноз у виписці із медичної карти амбулаторного хворого у [PERSON] забій грудної клітки, забій зап`ястка та лівої кисті не підтверджені суб`єктивними даними та клінічним перебігом даної травми, а також в зв`язку з відмовою останньої від явки на додатковий огляд, а тому виставлений діагноз при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не може бути прийнятим до уваги, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня важкості тілесних ушкоджень» п. 4.13.3. Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/102-23/21602-ІТ від 21.12.2023, в ситуації, яка склалася, при вказаних в постанові про призначення експертизи та міститься в матеріалах кримінального провадження комплексі технічно достовірних величин, водій автомобіля "Skoda YETI" д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] не мала технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем автомобіля «ВАЗ 21093», д.н.з. [NUMBER] шляхом виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху. Проте в заданій дорожній обстановці, при достовірному комплексі технічних величин, які містяться в протоколах слідчих експериментів, дії водія автомобіля «ВАЗ 21093», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , який з моменту виникнення небезпеки для руху, рухаючись прямо та застосовуючи своєчасне гальмування, мав технічну можливість зупинити керований ним автомобіль «ВАЗ 21093» до лінії руху невстановленого автомобіля, не відповідали вимогам п.п. 10.1,12.3 Правил дорожнього руху та з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Застосований водієм [PERSON] маневр був технічно не обґрунтованим. Таким чином, в даній дорожній обстановці дії водія [PERSON] не відповідали зазначеним вимогам ПДР України і їх порушення знаходиться в причинному зв`язку з наслідками ДТП. При цьому водій [PERSON] діяла відповідно до вищевказаних вимог ПДР України. Зіткнення вищевказаних транспортних засобів стався на смузі руху автомобіля "Skoda YETI", водій [PERSON] не могла передбачити, що автомобіль «ВАЗ 21093» раптово змінить напрямок руху, попередження даної пригоди від її дій не залежало, при цьому в момент виникнення небезпеки для руху вона діяла відповідно до вимог Правил дорожнього руху України, однак не мала технічної можливості своїми односторонніми діями попередити ДТП, а тому дана пригода сталась з вини водія [PERSON] в діях якого формально вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, однак, враховуючи те, що внаслідок цієї пригоди ніхто, окрім нього, тілесних ушкоджень середньої тяжкості не отримав, тому в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. У діях водія [PERSON] , яка не мала технічної можливості уникнути зіткнення шляхом виконання вимог ПДР України, відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Дії [PERSON] кваліфіковано за ст. 124 КУпАП, про що 20.02.2024 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №448818 (а.с. 112). Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.05.2024 у справі №128/823/24 провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (а.с. 113). На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власників транспортних засобів "Skoda Yeti", д.н.з. [NUMBER] , та "ВАЗ 21093", д.н.з. [NUMBER] , не була застрахована (а.с. 71, 96) Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] власником транспортного засобу "Skoda Yeti", д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] (а.с. 47). Законодавче визначення деліктної відповідальності за завдану шкоду та підставі її виникнення закріплені у положеннях статті 1166 ЦК України. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. Зазначені підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди, якщо інше не передбачено законом. Якщо закон змінює, обмежує або розширює коло підстав, необхідних для покладення відповідальності за завдану шкоду, то мова йде про спеціальні підстави відповідальності, що характеризують особливості тих чи інших правопорушень. Такими є, зокрема завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки, володілець якого відповідає незалежно від наявності вини. Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для відповідальності, а саме: наявність шкоди; протиправна дія заподіювача шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною дією та шкодою. Вина заподіювача шкоди не вимагається. Тобто особа, яка завдала шкоди джерелом підвищеної небезпеки, відповідає й за випадкове її завдання (без вини). Відповідальність такої особи поширюється до межі непереборної сили. Тому її називають підвищеною. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Правила частини другої статті 1187 ЦК України передбачають, що володільцем джерела підвищеної небезпеки є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За змістом статей 1166, 1187 ЦК України в разі завдання джерелом підвищеної небезпеки шкоди ушкодженню здоров`я фізичної особи такі дії визнаються неправомірними за винятком двох випадків: 1) коли шкоди було завдано внаслідок непереборної сили; 2) коли шкоди було завдано внаслідок умислу потерпілого. При цьому наявність зазначених обставин має довести володілець джерела підвищеної небезпеки або особа, відповідальна за нього. Як слідує з матеріалів справи, висновком судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, проведеної у межах кримінального провадження, встановлено, що саме у діях водія автомобіля «ВАЗ-21093» [PERSON] вбачається невідповідність вимогам Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди, у той час як у діях водія автомобіля «Skoda-Yeti» [PERSON] не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, таким чином встановлені обставини вказують на причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями володільця джерела підвищеної небезпеки - водія [PERSON] , який керував автомобілем «ВАЗ-21093» д.н.з. [NUMBER] , та заподіяною внаслідок ДТП шкодою. Разом з тим, суд звертає увагу й на те, що відповідач [PERSON] не заперечує своєї вини у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, при цьому визнає позовні вимоги у частині стягнення майнової шкоди завданої пошкодженням автомобіля у розмірі 230980,00 грн. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги майнової шкоди завданої пошкодженням автомобіля у розмірі 230980,00 грн підлягають стягненню з відповідача. Крім того щодо відшкодування майнової шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, суд звертає увагу, що висновком судово-медичної експертизи, проведеної у межах кримінального провадження, встановлено, що [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді: забою грудної клітки, забій зап`ястка та лівої кисті, вказаний діагноз не приймався до уваги при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] призначено лікування медичними препаратами «Рідексія» та «Брексін», сукупна вартість яких згідно довідки ТОВ «Техмедсервіс-ТМС» №26 від 09.02.2024 становить 600,00 грн (а.с. 72, 73, 74), що підлягає відшкодуванню позивачу як майнова шкода, пов`язана із витратами на її лікування. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України). Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Визначаючи розмір відшкодування, суд керується принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Дану правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.12.2020 по справі № 752/17832/14-ц. З огляду на викладене суд, враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди,

Outcome: partial