Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

21.05.2024 року до суду звернулася представник: адвокат Нємна Т.І. в інтересах ОСББ «Штурмова-3» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по внескам співвласників ОСББ. В позові посилалися на те, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 44,42 кв.м., відповідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно. Відносини з приводу створення та діяльності ОСББ регулюються Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», їх статутом та договором про обслуговування будинку та прибудинкової території. Відповідно Статуту ОСББ «Штурмова-3» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Згідно протоколу №2 загальних зборів членів ОСББ «Штурмова-3» від 14.01.2017 року було прийнято тариф 3 грн. за кв.м. з загальної площі квартири або нежитлового приміщення. Згідно протоколу №01/2019 загальних зборів членів ОСББ «Штурмова-3» від 16.03.2019 року було прийнято тариф 5.50 грн. за кв.м. з загальної площі квартири або нежитлового приміщення, починаючи з 01.05.2019 року. Згідно протоколу №01/2020 загальних зборів членів ОСББ «Штурмова-3» від 26.01.2020 року було прийнято тариф 6 грн. за кв.м. з загальної площі квартири або нежитлового приміщення, починаючи з 01.04.2020 року. Відповідач в порушення Статуту та протоколів загальних зборів не сплачував в повному обсязі внески співвласників на утримання будинку та прибудинкової території, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за період з січня 2018 року по травень 2024 року в сумі 17804,80 грн. У зв`язку з тим, що в досудовому порядку спір не врегулювано, виникла необхідність у зверненні до суду для стягнення заборгованості, яка на даний час не погашена. Повідомили, що попередній розрахунок суми судових витрат, які понесені позивачем та які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складається із суми судового збору в розмірі 3028 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 2700 грн. - за підготовку та подання позовної заяви. Прохали стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «Штурмова-3» заборгованість по внескам співвласників об`єднання на утримання будинку та прибудинкової території в сумі 17804,80 грн. та судовий збір в сумі 3028 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 2700 грн. 29.05.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. 16.07.2024 року в судове засідання представник позивача не з`явився, 16.07.2024 року надали заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримали, не заперечували проти заочного розгляду справи. 16.07.2024 року відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштове повідомлення, яке повернуто до суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання», та оголошення про виклик на офіційному сайті Судової влади України, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Тому суд на підставі ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 12.08.2016 року зареєстровано Об`єднання\~співвласників багатоквартирного\~будинку«Штурмова-3», про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис №11031020000041014 та присвоєно ідентифікаційний код 40741773. Зазначене ОСББ «Штурмова-3» створено власниками квартир багатоквартирного будинку [ADDRESS] та діє на підставі Статуту, який затверджено Установчими зборами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, протокол №1 від 06.07.2016 року. 14.01.2017 року Протоколом №2 загальних зборів ОСББ «Штурмова-3» затверджено тариф на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 3 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири або нежитлового приміщення. 01.04.2018 року Протоколом №1 загальних зборів ОСББ «Штурмова-3» затверджено тариф на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 4,50 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири або нежитлового приміщення з 01.06.2018 року. 16.03.2019 року Протоколом №01/2019 загальних зборів ОСББ «Штурмова-3» затверджено тариф на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 5,50 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири або нежитлового приміщення з 01.05.2019 року. 26.01.2020 року Протоколом №01/2020 загальних зборів ОСББ «Штурмова-3» затверджено тариф на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 6 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири або нежитлового приміщення з 01.04.2020 року. Встановлені розміри тарифів є діючими, правомірними та не скасованими. Відповідач [PERSON] , [INFO] , рнокпп [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи. Відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , розмір часток 1/2 та 1/6, разом 2/3, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №367541510 від 27.02.2024 року. Відповідач у період з 01.12.2017 року по 31.05.2024 року отримував послуги з утримання будинку та прибудинкової території, але не сплачував їх, тому у [PERSON] за адресою: [ADDRESS] утворилась заборгованість у розмірі 17804,80 грн. (нараховано 18104,80 грн., сплачено 300 грн.), що підтверджується Актом звірки. Станом на час розгляду справи судом відповідач заборгованість не сплатив. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Відповідно ч.1,2\~ст.11\~ЦК України\~цивільні права\~та обов`язки\~виникають із\~дій осіб,\~що передбачені\~актами цивільного\~законодавства,\~а також\~дій осіб,\~що не\~передбачені цими\~актами,\~але за\~аналогією породжують\~цивільні права\~та обов`язки.\~Цивільні права\~та обов`язки\~можуть виникати\~безпосередньо з\~актів цивільного\~законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1,4 ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно ст.6 вказаного Закону державна реєстрація об`єднання проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Об`єднання вважається утвореним з дня його державної реєстрації. Згідно ч.6 ст.13 вказаного Закону у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Згідно ст.15 вказаного Закону співвласник зобов`язаний, зокрема: своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Згідно ст.16 вказаного Закону об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Згідно ст.17 вказаного Закону для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від\~співвласників своєчасної\~та у\~повному обсязі\~сплати всіх\~встановлених цим\~Законом та\~статутом об`єднання\~внесків і\~платежів,\~у тому\~числі відрахувань\~до резервного\~та ремонтного\~фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Аналогічні положення містить Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Відповідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач ОСББ «Штурмова-3» з позовом до відповідача, як співвласника квартири [ADDRESS] , з вимогою про стягнення на його користь заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.12.2017 року по 31.05.2024 року в сумі 17804,80 грн., з підстав того, що останній не виконує свого обов`язку щодо своєчасної сплати внесків. Суд доходить висновку, що відповідач, як співвласник квартири [ADDRESS] , в якому створено ОСББ «Штурмова-3», в порушення вимог Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», не сплачував своєчасно і в повному обсязі належні внески і платежі, в результаті чого за ним обліковується заборгованість за період з 01.12.2017 року по 31.05.2024 року в сумі 17804,80 грн., що відповідає Акту звірки, яка на час розгляду справи судом не погашена, тому порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом стягнення з відповідача заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території. Крім того, відповідно ч.1,8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач відзив на позов не подав, а тому суд вирішив справу за наявними матеріалами. Відповідно ч.1 ст.76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами частин першої, п`ятої та шостої ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Доказів того, що розрахунок заборгованості проведено позивачем необґрунтовано відповідачем не надано, як і будь-яких заперечень з приводу факту наявності заборгованості в матеріалах справи немає. У відповідності до ст.81 ЦПК України відповідач не надав доказів для підтвердження можливих заперечень щодо розміру заборгованості. Таким чином, суд вважає, що наявні матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно ч.1 п.6 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено вимоги позивача в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 3028 грн. Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката. За змістом ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Позивачем надано суду докази на підтвердження понесених витрат: копію договору №25-04 від 25.04.2024 року про надання правничої допомоги з адвокатом Нємною Т.І.; копію акту надання послуг №38 від 16.05.2024 року на суму 2700 грн.; копію рахунку на оплату №38 від 15.05.2024 року на суму 2700 грн.; копію платіжної інструкції №414 від 16.05.2024 року на суму 2700 грн.; копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю від 12.02.2019 року; копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 01.05.2024 року. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд вважає, що розмір витрат позивача на правничу допомогу адвоката в розмірі 2700 грн. є обґрунтованим. При цьому, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, про що зазначено у правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15 «При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір». Також, згідно правового висновку у Постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) «Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved