Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

02 квітня 2024 року, засобами поштового зв`язку, до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що 21 лютого 2023 року відповідачем по справі [PERSON] та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» було укладено Кредитний договір №34307-02/2023. Вказаний договір був підписаний, шляхом використання електронного підпису позичальника, який був відтворений шляхом використання відповідного одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. За умовами вищевказаного Договору кредитодавець зобов`язався передати позичальнику (відповідачу) у власність грошові кошти на встановлений Договором строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, у свою чергу позичальник зобов`язалася повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики та сплатити плату (проценти) від суми позики. При цьому кредитор свої зобов`язання за договорами виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися коштами на умовах, передбачених відповідним Договором. Натомість, всупереч умов вказаного Кредитного договору, відповідач не виконав покладених на нього зобов`язань. В подальшому, 26 вересня 2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та позивачем ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» був укладений Договір факторингу №26092023, у відповідності до положень якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» передало (відступило) за плату ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» прийняло належні ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі до відповідача, зокрема: за Кредитним договором №34307-02/2023 від 21 лютого 2023 року у розмірі 22\~050 грн, з яких: 6\~000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 16\~050 грн сума заборгованості за відсотками. У зв`язку з цим, позивач просить стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] відповідну заборгованість за Кредитним договором №34307-02/2023, укладеним з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ», яка становить - 22\~050 грн. Також, позивач наполягає на розподілу судових витрат, у виді сплаченого судового збору. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 10 травня 2024 року, яке у подальшому, з підстав першої неявки відповідача було відкладене на 07 червня 2024 року. З підстав заявлення відповідачем [PERSON] письмового клопотання про відкладення судового засідання, яке було обґрунтоване проходженням нею служби у ЗСУ, (а.с. 57), судовий розгляд справи було відкладено на 26 червня 2024 року. 19 червня 2024 року від відповідача [PERSON] , засобами поштового зв`язку, до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с.\~72-75). Відповідно до змісту якого, відповідач заявлені позовні вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» визнає частково, наголосила, що згодна щодо наявності в неї заборгованості перед позивачем за тілом кредиту у розмірі - 6\~000 грн, при цьому в частині вимог щодо нарахування відсотків категорично заперечує. Обґрунтовує свою позицію тим, що нині вона мобілізована та з 15 квітня 2023 року вона перебуває на військовій службі. У зв`язку з цим, посилаючись на ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», вважає, що вона має пільги у виді звільнення її від нарахування відсотків за користування кредитом. Судовий розгляд справи, призначений на 26 червня 2024 року, було відкладено на 16 липня 2024 року. 08 липня 2024 року від представника позивача [PERSON] , засобами електронного зв`язку до суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 97-104), разом з додатками, відповідно до змісту якої заявлені позивачем вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні та вважає відзив відповідача безпідставним та необґрунтованим. Наголошує, що порядок укладення відповідачем [PERSON] з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» Кредитного договору №34307-02/2023 від 21 лютого 2023 року було здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства. При цьому, відповідач навіть у випадку сумніву щодо несправедливості умов такого кредитування правом відмовитися в односторонньому порядку від укладеного договору протягом 14 днів не скористалася. Вказує, що кошти у рахунок кредиту були переховані позичальнику у безготівковій формі на належну їй банківську карту, вказану нею під час укладення відповідного договору. З підстав неможливості належного виконання договірних зобов`язань у обумовлені строки відповідач неодноразово звертався до кредитора щодо відповідного відстрочення, що також є свідченням дійсності вказаного Договору та наміру боржника на виконання його умов. Подальше відступлення відповідних прав вимоги за вказаним договором було здійснено на користь позивача у порядку передбаченому чинним законодавством. Щодо твердження відповідача в частині звільнення її від сплати відсотків за користування кредитними коштами, в силу її мобілізації та проходження нею військової служби, як того вимагає ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», вказує наступне. Наголошує на обов`язку відповідача повідомляти первісного кредитора про вказані обставини, що фактично здійснено нею так і не було. Поза цим, вказує, що аналізуючи подані відповідачем документи, остання, як на момент укладення наведеного кредитного договору 21 лютого 2023 року, так і на момент крайнього терміну виконання боргового зобов`язання 08 березня 2023 року, ще не проходила військову службу, адже прийнята на військову службу лише - 15 квітня 2023 року. У зв`язку з цим, вказане положення ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у даному випадку не застосовується. Позивач ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» явку свого представника у судове засідання не забезпечили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. У змісті прохальної частини позову наполягали на здійснення розгляду справи за відсутності представника товариства. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. У змісті відзиву на позовну заяву наполягала на здійсненні розгляду справи за її відсутності. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити, з таких підстав. Судом встановлено, що 21 лютого 2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №34307-02/2023, шляхом використання останньою, як клієнтом, електронного підпису одноразовим ідентифікатором «W6059», на умовах поворотності, строковості та платності (а.с. 8-9). Відповідно до положень вказаного Договору: товариство зобов`язалося надати клієнту фінансовий кредит у розмірі 6\~000 грн, а клієнт зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цих договором; кредит наданий строком на 16 днів, тобто до 08 березня 2023 року, на власні потреби клієнта. Дата надання кредиту 21 лютого 2023 року; за користування кредитом клієнт сплачує товариству 365% річних від суми кредиту у розрахунку 1% на добу; кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом. Невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства https://www.zecredit.com.ua (п. 1.1., 1.2., 1.3., 1.4. 1.5. Договору). Сторонами договору\~також обумовлено,\~шо у\~випадку якщо\~клієнт не\~сплатив кредит\~у строк\~передбачений в\~п.\~1.2\~Договору,\~нарахування процентів\~здійснюється на\~загальних умовах\~за стандартною\~процентною ставкою (2,5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою умовою договору (п. 2.3 Договору). Аналогічним чином сторонами наведеного вище Договору також було підписано: Додаток №1 до Договору про надання фінансового кредиту №34307-02/2023 (а.с. 10), з відомостями щодо графіка розрахунків та орієнтовної сукупності вартості кредиту; Паспорта споживчого кредиту (а.с. 7); Заявки від 08 березня 2023 року на відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту разом з Додатковою угодою до Договору про надання фінансового кредиту №34307-02/2023 щодо відстрочення виконання зобов`язання за Договором на 10 днів, до 17 березня 2023 року, з зафіксованою сумою заборгованості клієнта 6\~960 грн (а.с. 11); Заявки від 18 березня 2023 року на відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту разом з Додатковою угодою до Договору про надання фінансового кредиту №34307-02/2023 щодо відстрочення виконання зобов`язання за Договором на 10 днів, до 27 березня 2023 року, з зафіксованою сумою заборгованості клієнта 6\~960 грн (а.с. 13); Заявки від 28 березня 2023 року на відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту разом з Додатковою угодою до Договору про надання фінансового кредиту №34307-02/2023 щодо відстрочення виконання зобов`язання за Договором на 10 днів, до 06 квітня 2023 року, з зафіксованою сумою заборгованості клієнта 6\~960 грн (а.с. 12); Заявки від 07 квітня 2023 року на відстрочення виконання зобов`язання за Договором про надання фінансового кредиту разом з Додатковою угодою до Договору про надання фінансового кредиту №34307-02/2023 щодо відстрочення виконання зобов`язання за Договором на 10 днів, до 16 квітня 2023 року, з зафіксованою сумою заборгованості клієнта 6\~960 грн (а.с. 14). Повноваження директора [PERSON] щодо права вчиняти юридичні дії від імені ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» матеріалами справи підтверджено (а.с. 24), а також підтверджено реєстрацію фінансової установи ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а.с. 23). Суд зважає, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 634 ЦК України, передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Так, згідно із статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Таким чином, судом встановлено що, посилання на обставини укладення вищезазначеного Договору про надання фінансового кредиту №34307-02/2023 в електронній формі, відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію», оскільки позивачем доведено, що відповідач [PERSON] ідентифікувала себе в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції; надала відповідні данні для заповнення формуляра заяви (П.І.П, РНОКПП, місце проживання, телефон, данні паспорту та ін.) та шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом України «Про електронну комерцію» погодилася з запропонованими умовами договору та підписала їх. Факт підписання сторонами зазначеного Договору не спростований, навпроти фактично визнаний відповідачем у змісті відзиву на позовну заяву. За таких обставин, судом встановлено, що між [PERSON] та позикодавцем ТОВ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» виникли договірні відносини, оскільки між ними був укладений відповідний Договір про надання фінансового кредиту №34307-02/2023. На переконання суду, вказаний правочин є правомірним, адже в розумінні ст. 204 ЦК України його недійсність прямо законом не встановлена. Відомості щодо визнання даного Договору недійсним у суду відсутні, зустрічний позов стороною відповідача не заявлено. З метою підтвердження наявності у позивача в межах вищевказаного Договору про надання фінансового кредиту відповідного права вимоги до позичальника - відповідача по справі, до матеріалів справи додано наступні документи. Копія Договору факторингу №26092023 від 26 вересня 2023 року (а.с. 15-16), відповідно до умов якого вбачається, що ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», як фактор, зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ ГРУП», як клієнта, (ціна продажу) за плату, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» відступити ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (п. 1.1. Договору Факторингу). Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржника відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржника стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами скріплений печатками Акт прийому передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.2. Договору факторингу №26092023). Згідно Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №26092023 від 26 вересня 2023 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» передало ТОВ «ФК» ЄАПБ» Реєстр Боржників кількістю 3\~291 (а.с. 17). Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору Факторингу №26092023 від 26 вересня 2023 року позивач набув право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Кредитним договором №34307-02/2023 (а.с. 18). Заявлений розмір заборгованості у межах вказаного кредитного договору становить - 22\~050 грн, з яких: 6\~000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 16\~050 грн сума заборгованості за відсотками. Вказана сума заборгованості, також, значиться у відповідному розрахунку заборгованості, яка була нарахована за період з 26 вересня 2023 року по 29 лютого 2024 року (а.с. 19). Суд бере до уваги, що доказів на підтвердження того, що вищевказаний Договір факторингу, укладений між первісним кредитодавцем відповідача та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», скасовані, відповідачем не надано. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав (ст. 514 ЦК України). Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку щодо набуття позивачем права грошової вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до [PERSON] за Кредитним договором, укладеним 21 лютого 2023 року між останньою та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ». Зі змісту ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За таких обставин, судом встановлено, що після укладення вищезазначеного договору відповідач [PERSON] допустила порушення відповідних боргових зобов`язань, доказів своєчасного та належного виконання умов договору не надала. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] , станом на 29 лютого 2024 року, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 6\~000 грн. Суд зважає, що відповідачем розрахунок заборгованості за кредитним договором щодо тіла кредиту фактично визнаний та під сумнів не ставився, а тому, суд приходить до висновку, щодо наявності у відповідача [PERSON] заборгованості перед позивачем за вказаним кредитним договором в сумі 6\~000 грн, а тому позовні вимоги банку в цій частині підлягають задоволенню. Щодо заявлених вимог позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 16\~050 грн, слід зазначити наступне. Відповідно п. 1.2. вказаного Кредитного договору, Кредит надається строком на 16 днів, тобто до 08 березня 2023 року. Дата надання кредиту 21 лютого 2023 року. Сторонами договору\~також обумовлено,\~шо у\~випадку якщо\~клієнт не\~сплатив кредит\~у строк\~передбачений в\~п.\~1.2\~Договору,\~нарахування процентів\~здійснюється на\~загальних умовах\~за стандартною\~процентною ставкою (2,5% на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою умовою договору (п. 2.3 Договору). Аналізуючи вказані вище положення Договору у сукупності з розрахунком заборгованості, наданий позивачем, суд констатує, що нарахування позивачем відсотків здійснювалося у період до 29 лютого 2024 року, тобто поза межами обумовленого сторонами шістнадцяти денного строку кредитування. Згідно з п 2.4. Кредитного договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту до дня повного погашення заборгованості за кредитом, включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Разом з тим слід зауважити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) вказала, що в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (пункт 54) та від 04 лютого 2020 року у справі №912/1120/16 (пункт 6.19). Твердження про те, що проценти за «користування кредитом» нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів, свідчать про помилкове розуміння правової природи процентів, які сплачуються позичальником у випадку прострочення грошового зобов`язання. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 ЦК України (п. 116 постанови від 05 квітня 2023 року). Велика Палата Верховного Суду у п. 141 вищезазначеної постанови від 05 квітня 2023 року з огляду на мотивувальну частину постанови від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 уточнила викладений у цій постанові висновок таким. У разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Також Велика Палата Верховного Суду у п. 146 вищезазначеної постанови від 05 квітня 2023 року акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04 лютого 2020 року у справі №912/1120/16. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При оцінці доказів та оцінці аргументів суд також враховує положення ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та нечіткі або двозначні положення договору тлумачить на користь відповідача, як споживача послуг позивача. Таким чином, очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. За таких обставин надання позивачу, як кредитодавцю, можливості подальше нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України, у розуміння п. 2.4. Кредитного договору №34307-02/2023, поза межами строку кредитування вочевидь порушить баланс інтересів сторін, адже на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. У зв`язку з цим, аналізуючи судову практику та сталість підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача в частині протиправного нарахування відсотків за користування кредитом. При цьому суд зауважує, що у змісті позову та розрахунку заборгованості позивач ідентифікуючи відсотки за користування кредитом, не посилається саме на положення частини 2 статті 625 ЦК України та не вказує на те, що наявна у відповідача заборгованість за відсотками кваліфікується саме як окремий вид відповідальності. За таких обставин, у відповідності до умов Кредитного договору №34307-02/2023 від 21 лютого 2023 року №210506-004 від 06 травня 2021 року сума кредиту становила 6\~000 грн, процентна ставка за користування кредитом, у випадку неналежного виконання боргових зобов`язань, обумовлена у розмірі 2,5% щоденно, протягом строку кредитування 16 днів. Отже, загальний розмір нарахованих відсотків за вказаним Договором не може перевищувати 2\~400 грн ((6\~000 х 2.5%) х 16). А тому, беручи до уваги відсутність у матеріалах справи доказів на повернення відповідачем заборгованості на корить первісного кредитора чи його правонаступника, заборгованість [PERSON] перед позивачем в частині непогашених відсотків становить 2\~400 грн, що також підлягає стягненню з відповідача. Щодо твердження відповідача в частині наявності у неї пільги у виді звільнення її від нарахування відсотків за користування кредитом, в силу її мобілізації та проходження нею служби у ЗСУ, як визначено ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. Відповідачем на підтвердження своєї позиції до матеріалів справи долучено наступні документи: - копія посвідчення офіцера серії [NUMBER] , згідно з яким [PERSON] призначена офіцером відділення морально-психологічного забезпечення наказом КВ ОК «Північ» №172 від 05 березня 2024 року (а.с. 76-77); - копія військового квитка серії [NUMBER] від 11 квітня 2023 року, в якому є відмітка про те, що [PERSON] 15 квітня 2023 року зарахована курсантом до ВІКНУ (а.с. 78-80); - копія витягу із наказу начальника Військового інституту КНУ ім. Тараса Шевченка (по стройовій частині) №107 від 15 квітня 2023 року, з якого вбачається, що [PERSON] призвано на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та призначено на посаду «курсант штатний» навчального батальйону резерву офіцерського складу факультету післядипломної освіти Військового інституту КНУ ім. Тараса Шевченка (а.с. 81); - копія витягу із наказу начальника Військового інституту КНУ ім. Тараса Шевченка (по стройовій частині) №162 від 05 червня 2023 року, відповідно да якого [PERSON] призначено на посаду офіцера відділення морально-психологічного забезпечення військової частини [NUMBER] , у зв`язку з цим її вважати такою, що вона вибула для проходження військової служби до вищевказаної військової частини (а.с. 82); - копія витягу із наказу головнокомандувача ЗСУ від 03 червня 2023 року №1190, відповідно до якого солдата [PERSON] призначено офіцером відділення морально-психологічного забезпечення 50 окремого ремонтно-відновлюваного полку оперативного командування « [INFO] » сухопутних військ ЗСУ, ВОС 3400023 (а.с. 83). - копія витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 06 червня 2023 року №167, відповідно до якого [PERSON] призначено офіцером відділення морально-психологічного забезпечення 50 окремого ремонтно-відновлюваного полку оперативного, ВОС 3400023 (а.с. 84); - копія витягу з наказу командувача військ оперативного командування « [INFO] » від 05 березня 2024 року №172, відповідно до якого [PERSON] призначено офіцером відділення морально-психологічного забезпечення 50 окремого ремонтно-відновлюваного полку офіцером відділення морально-психологічного забезпечення [NUMBER] окремої піхотної бригади, ВОС 3410023 (а.с. 85). Аналізуючи вищевказані документи, суд приходить до переконання, що відповідачем не надано документального підтвердження того, що у період обумовленого договором 16-денного строку нарахування відсотків, тобто 08 березня 2023 року, вона була військовослужбовцем, яка брала або бере участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. У зв`язку з цим суд вважає, що правові підстави для звільнення відповідача [PERSON] від нарахування вищевказаних відсотків за користування кредитом -відсутні. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, а сума, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 8\~400 грн (6\~000 + 2\~400). З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 3\~028 грн, який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (38,1%, що становить 1\~153, 67 грн). На підставі наведеного,

Outcome: partial