Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до Городнянської міської ради Чернігівської області як органу управління майном громади, і просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] , зазначену в технічному паспорті на квартиру, де: «1» - коридор площею 5,7 кв.м., «2» - кухня площею 13,7 кв.м., «3» - кімната площею 7,7 кв.м., «4» - кімната площею 19,9 кв.м., «5» - кімната площею 10,5 кв.м., «6» - ванна площею 7,7 кв.м., «І» - веранда площею 12,2 кв.м., «ІІ» - кладова площею 4,0 кв.м., загальною площею 81,4 кв.м., в т.ч. житловою площею 38,1 кв.м., допоміжною площею 27,1 кв.м., площею 16,2 кв.м. літніх неопалювальних приміщень. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив визнати за ним право власності на квартиру, уточнивши підставу позову - за набувальною давністю. Представник відповідача до суду не з`явився, заявив клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с.22-23). Позов визнають і не заперечують проти його задоволення. Таке визнання позову не суперечить Закону, не порушує прав та інтересів сторін. Заслухавши позивача, враховуючи визнання позову відповідачем, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом досліджено правомірність набуття позивачем права власності на квартиру (предмет позову). Так, згідно рішення профкому Городнянського міжколгоспного лісгоспу Чернігівської області № 70 від 05 червня 2000 року було вирішено продати позивачу за 1500 гривень квартиру [ADDRESS] , яка перебувала на балансі такого лісгоспу, що підтверджується випискою із наказу № 70 від 05 червня 2000 року (а.с.8) [PERSON] перерахував із отриманої заробітної плати 833 гривень (а.с.9) з метою набуття у власність квартири у наведеному будинку, а решту коштів (667 грн) сплатив частинами після звільнення. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до частини першої статті 328 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з статтею 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. За ст. 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (стаття 220 ЦК України). У справах про визнання дійсним договору купівлі-продажу сторонами є саме сторони такої угоди, при цьому продавцем майна має бути його власник, який наділений повним обсягом прав щодо визначення долі майна та розпорядження ним. З огляду на те, що до моменту укладення договору Городнянський міжколгоспний лісгосп Чернігівської області був реформований у Спеціалізоване товариство "Агроліс", яке у подальшому 30 листопада 2004 року було визнано банкрутом і ліквідовано, позивач позбавлений можливості звернутися до правонаступників з вимогою про укладення договору. Оскільки позивач компенсував обумовлену профспілковим комітетом вартість квартири, що крім архівних довідок і виписок із наказів лісгоспу, підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] (колишній бухгалтер такого підприємства), то він мав достовірне переконання у своїй добросовісності. Від дня завершення виплати і до часу пред`явлення позову до суду позивач відкрито володіє квартирою, в якій зареєстрований, привів її у придатний ддя проживання стан, здійснює поточний ремонт та сплачує комунальні послуги. Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, який поширюється на випадки фактичного безпідставного володіння чужим майном за умов тривалості володіння, що передбачає закінчення визначеного у законодавстві строку володіння та розрізняється залежно від речі (рухомої чи нерухомої), яка перебуває у володінні певної особи; добросовісності володіння, яка полягає в тому, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно; відкритості та безперервності володіння, які означають, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, а також те, що упродовж передбаченого у законі строку володілець не вчиняв дій, які свідчили б про визнання ним обов`язку повернути річ власнику, і правомочна особа не пред`являла до володільця позову про повернення майна. Правовою підставою набуття права власності за набувальною давністю є стаття 344 ЦК України. З урахуванням п. 8 "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, Правила статті 344 Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто не раніше, ніж, починаючи із 01.01.2001, що дозволяє застосувати це положення для позивача із 30.11.2004, в тому числі із часу відкритого безтитульного фактичного володіння позивачем квартирою у такому будинку безперервно до часу пред`явлення позову. В інший спосіб захистити права позивача не вбачається можливим. Тому позов, за уточненою ним в суді підставою, підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved