Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

Позивач ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що 12.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 3759597, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 8 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит строком на 30 днів з 12.06.2021 року з моменту отримання кредиту та сплатити проценти за користування кредитним коштами на умовах, визначених умовами Договору кредиту. 28.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 28-12/2021-72, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги до Боржників за Договорами кредиту, у т.ч. за Договором про надання споживчого кредиту №3759597 від 12.06.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника «ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору про відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на день підготовки позову відповідно до розрахунку заборгованості становить 41443,02 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 6320,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги 35123,02 грн. В зв`язку з чим, просили суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за договором споживчого кредиту №3759597 від 12.06.2021 року в розмірі 3759597 грн., понесені судові витрати в розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 13\~000,00 грн. Ухвалою суду від 14.05.2024 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, погодившись лише з заборгованістю по тілу кредиту в розмірі 6320,00 грн., в задоволенні інших позовних вимог просила відмовити. Суд, заслухавши відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. 12.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 3759597, відповідно до якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в розмірі 8 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит строком на 30 днів з 12.06.2021 року з моменту отримання кредиту та сплатити проценти за користування кредитним коштами на умовах, визначених умовами Договору кредиту. 28.12.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 28-12/2021-72, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» право грошової вимоги до Боржників за Договорами кредиту, у т.ч. за Договором про надання споживчого кредиту №3759597 від 12.06.2021 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника «ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до договору про відступлення права вимоги №10-03/2023/01 від 10.03.2023 року. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом, що підлягає стягненню з позичальника станом на день підготовки позову відповідно до розрахунку заборгованості становить 41443,02 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 6320,00 грн., заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги 35123,02 грн. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.\~1056-1\~ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору Згідно зі ст.\~514\~ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~516\~ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі, оскільки відповідач [PERSON] , порушила зобов`язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором та законом. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Судом встановлено, що 02.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» укладений договір №02-01/2023 про надання правової допомоги. Згідно ч.3\~ст.137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Актом наданих послуг визначено, що Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» правова допомога полягала у наданні письмової поглибленої консультації з посиланням на нормативні документи, складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду та друк необхідних документів. Встановлено, що позивачем сплачені кошти за надану правову допомогу та підтверджується платіжною інструкцією №413000008 від 09.02.2024 року. Відповідно до ч. 4 ст.137\~ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Необхідно зауважити, що ч. 6 ст.137\~ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги від 02.01.2023, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи. Враховуючи, що відповідач заперечувала щодо розміру витрат на правову допомогу, суд вбачає можливість зменшити понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу з огляду на співмірність та вважає за необхідне стягнути їх у розмірі 5000 грн. Оскільки позов задоволено, тому витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме в сумі 5 000 грн. Крім того, відповідно до вимог ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved