Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

30.05.2024 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення про звільнення торгове приміщення № 174 торгової будівлі №3 з під арешту нерухомого майна, накладеного Самбірським відділом\~державної виконавчої\~служби у\~Самбірському районі\~Львівської області\~Західного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції\~та зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 1629972 від 05.09.2016 року; арешту нерухомого майна, накладеного Самбірським відділом державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області ЗМУМЮ та зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 16300565 від 05.09.2016 року; арешту нерухомого майна, накладеного Відділом державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції та зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №1021701246106. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 27.12.2007 [PERSON] та ЗАТ КБ "ПриватБанк" уклали договір іпотеки нежилого приміщення, за умовами якого відповідач надав в іпотеку належне йому майно, а саме торгове приміщення № 174 торгової будівлі № [NUMBER] , загальною площею 15,2 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . 27.12.2007 іпотека була зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (номер запису: 6337224). 05.09.2016 право власності на майно було зареєстровано за Банком на підставі Договору іпотеки, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно:1021701246106; номер запису про право власності: 16298780. На майно накладено арешт нерухомого майна, в рамках виконавчого провадження № 25836672 та зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження: об`єктів нерухомого майна за № 11856014 від 17.11.2011 року (05.09.2016 запис про обтяження було перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під №16300566); Дрогобицьким\~ відділом державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області ЗМУМЮ було розпочате виконавче провадження №30524005 від 27.12.2011 та накладено арешт нерухомого майна та зареєстровано в\~Єдиному реєстрі заборон відчуження\~об`єктів\~нерухомого майна за № 12017361 від 27.12.2011 року (05.09.2016 запис про обтяження було перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під №16298780). При цьому звертають увагу суду на те, що позивач не є боржником за зазначеними вище виконавчими провадженнями, а особою, на майно/права якої розповсюджується дія вказаних вище обтяжень, є відповідач [PERSON] .. Відтак, посилаючись на норми Закону України «Про іпотеку» Закону України "Про виконавче провадження" звертають увагу суду на те, що право власності позивача на майно виникло на підставі Договору іпотеки в порядку пріоритетності прав, оскільки іпотека була зареєстрована раніше за накладені арешти. В той же час, наявні арешти порушують право власності позивача, зокрема позбавляють останнього можливості розпоряджатись Майном, а тому ці обтяження підлягають скасуванню. Ухвалою від 17.06.2024 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання 02.07.2024. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Як вбачається з повернутої кореспонденції, яка направлялась на адресу відповідача [PERSON] , така ним не отримувалась. Відправлення повернуто за зворотньою адресою, причина повернення: "адресат відсутній за вказаною адресою". Пунктом 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України визначено, що судова повістка фізичній особі направляється за адресою її місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відтак, суд доходить висновку про належне вжиття всіх заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а тому суд, у відповідності до вимог п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України вважає відповідача належним чином повідомленими про дату, час, місце та порядок судового розгляду зазначеної справи. 17.06.2024 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті на 02.07.2024. Крім того, відмовлено у задоволенні клопотання про витребування Самбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції належним чином посвідчені копії матеріалів виконавчих проваджень № 25836672 та Дрогобицького відділу державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції належним чином посвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №30524005. Копію ухвали надіслано учасникам справи. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився без поважних причин та не повідомив суд про причини неявки, відзиву (заперечень) проти позову не подав. За таких обставин суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явились без поважних причин та не повідомили суд про причини неявки. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 27.12.2007 [PERSON] та ЗАТ КБ «ПриватБанк» уклали договір іпотеки нежилого приміщення, за умовами якого відповідач надав в іпотеку належне йому майно, а саме торгове приміщення № 174 торгової будівлі №3, загальною площею 15,2 кв.м, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . 27.12.2007 іпотека була зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна (номер запису: 6337224). 05.09.2016 право власності на Майно було зареєстровано за Банком на підставі Договору іпотеки (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно: 1021701246106; номер запису про право власності: 16298780). 23.03.2011 Відділом державної виконавчої служби Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області (код ЄДРПОУ: 34973544, за даними Державного реєстру юридичних осіб, фізичних, осіб - підприємців та громадських формувань назву суб`єкта обтяження змінено на Самбірський відділ державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на майно накладено наступні обтяження: арешт нерухомого майна, накладений в рамках виконавчого провадження № 25836672 та зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 11856014 від 17.11.2011 року (05.09.2016 запис про обтяження було перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під №16300566). Відділом державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції (код ЄДРПОУ: 35019539, за даними Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань назву суб`єкта обтяження змінено на Дрогобицький відділ державної виконавчої служби у Дрогобицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на майно накладено наступні обтяження: арешт нерухомого майна, накладений в рамках виконавчого провадження № 30524005 та зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 12017361 від 27.12.2011 року (05.09.2016 запис про обтяження було перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під №16298780). Відповідно до ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до ч.1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Із ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» вбачається, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. За змістом ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. За приписами ст. 12 Закону України від 18.11.2003 року „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно не є чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Верховний суд у своїй постанові від 15.05.2019р. по справі № 335/12353/17-ц вказав, що виходячи з системного тлумачення статей 16, 572, 589 ЦК України, статті 60 Закону України "Про виконавче провадження", статті 1 Закону України "Про іпотеку" і роз`яснень пункту 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Судом встановлено, що обтяження, накладені державними виконавцями в часі відбулися пізніше від реєстрації обтяження згідно договору іпотеки та наявність таких даних унеможливлює розпорядження\~\~позивачем належним йому предметом іпотеки. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути 2270 грн. понесених судових витрат.

Outcome: approved