Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 25.03.2016 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 422. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 25.03.2016 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина - [PERSON] , [INFO] . Проте, вже тривалий час, приблизно з березня 2022 року, відносини між сторонами розладналися. Між сторонами виникли нездорові непорозуміння, що унеможливлює подальше збереження шлюбу. Кожен із подружжя має різні погляди на життя та сімейні цінності. Вказала, що втратила до відповідача почуття любові та довіри. Фактично, сімейно-шлюбні стосунки між сторонами відсутні. Налагоджувати сімейні стосунки наміру не має та не має бажання у подальшому перебувати з відповідачем у шлюбі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2023 відкрито провадження у цій цивільній справі, справа призначена до судового розгляду за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01.04.2024 надано сторонам строк на примирення терміном у три місяці, до 01.07.2024; провадження у справі зупинено до визначеного судом строку для примирення та призначено розгляд справи у судовому засіданні на 02.07.2024 на 09:30 год. 27.06.2024 до суду від представниці позивачки надійшли додаткові пояснення, де позивачка стверджує, що сімейне життя сторін не склалося, довіра та почуття між сторонами - зруйновані. Між сторонами давно триває конфлікт, і заявлене відповідачем клопотання про надання строку на примирення, є нічим іншим, як маніпулюванням. Сторони довготривало не спілкуються, на примирення позивачка категорично не згодна. Позивачка заявляє суду, що цей шлюб суперечить її інтересам, спричиняє їй моральні страждання та вона категорично не бажає перебувати в цьому шлюбі. Налагоджувати сімейні стосунки наміру у позивачки немає. Так, подружнє життя сторін давно зазнало суттєвих змін, сторони не проживають разом, між сторонами зникло взаєморозуміння, втратилось почуття любові, шлюб існує формально і позивачка наполягає на його розірванні. Рішення про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим. Подальше спільне життя є неможливим, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивачка наміру не має. Моральна основа шлюбу втрачена, а законодавством заборонено примушування до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин. Вільність і рівність стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних стосунків здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги та взаєморозуміння, а Держава забезпечує принцип свободи шлюбу. Тому, наполягає на тому, щоб суд якнайшвидше розглянув справу та ухвалив відповідне рішення. 02.07.2024 до суду від представника відповідача надійшли заяви, у яких вказана, що незважаючи на щире на відверте бажання відповідача зберегти сім`ю та шлюб, примирення сторонам досягти не вдалось. Тому, з позовними вимогами про розірвання шлюбу погоджується та визнає позов у повному обсязі. Цього ж дні від відповідача надійшла заява про визнання позову. Учасники у справі та їх представники у судове засідання не з`явились, у поданих заявах до суду, кожен окремо, просили суд проводити судове засідання у їх відсутність. За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25.03.2016 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 422. Сторони від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно з положеннями ч. 2 ст. 36 та ст. 51 Сімейного кодексу України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із положеннями ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з березня 2022 року не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, проживають окремо. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що продовження спільного подружнього життя неможливо. Бажання зберегти шлюб та сім`ю не має. В наданий судом строк на примирення подружжя не примирилось. Суд ураховує заперечення відповідача проти розірвання шлюбу, щире бажання до збереження шлюбу та сім`ї, проте шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільності, взаємності, наявності теплих та щирих почуттів кожного з подружжя. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є неможливим, відтак відсутні підстави для збереження шлюбу [PERSON] та [PERSON] . З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, зважаючи на наданий судом подружжю строк для примирення, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, відтак збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved