Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 лютого 2012 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Поряд з тим, зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Проживши разом, вони зрозуміли, що мають різні погляди на життя та сімейні стосунки. Це все стало причиною постійних сварок і непорозумінь між ними. На її неодноразові прохання налагодити нормальні сімейні стосунки , відповідач не реагував. З 2021 року вони, як сім`я, разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не цікавляться проблемами один одного. Крім того зазначила, що вона зверталася до відповідача із пропозицією спільно звернутися в органи ДРАЦС з заявою про розірвання шлюбу, проте останній на таку не відреагував. А тому, вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше спільне життя з відповідачем, збереження шлюбу, суперечить її інтересам, в зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 25 червня 2024 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, позовну заяву з додатками, ухвалу суду про відкриття провадження, відповідач отримав 03 липня 2024 року. На момент розгляду справи судом відповідачем відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 22 лютого 2012 року Дзвиняцькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 22 лютого 2012 року у Дзвиняцькій сільській раді Борщівського району Тернопільської області, про що складено актовий запис № 03. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище чоловікові « [PERSON] », дружині « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис, такі з 2021 року разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Наміру зберегти шлюб, ні позивачка, ні відповідач не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суму понесених нею судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved