Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Прилуцький відділ державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про звільнення майна з-під арешту. Свої позовні вимоги мотивує тим, що у відділі державної виконавчої служби Прилуцького міського управління юстиції перебувало виконавче провадження ВП №143199 з виконання постанови №б/н від 31.08.2004 року про стягнення боргу з [PERSON] , [INFO] , мешканця [ADDRESS] по якому стягувачем був [PERSON] . Відповідно вказаного виконавчого провадження Державним виконавцем Прилуцького міського управління юстиції Юрченко В.В. 07.10.2004 року винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.В подальшому вказана постанова №б/н від 31.08.2004 року була повернута стягувачу без виконання. На даний час Виконавче провадження №143199 знищено за термінами зберігання. Постанова про накладення арешту на все майно не скасована. 21.02.2024 року до Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було направлено адвокатський запит з метою отримання постанов про відкриття виконавчих провадження де боржником є [PERSON] , та стан виконання вказаних проваджень. На даний запит було отримано відповідь за №27.15-32/23904 від 28.02.2024 року про те, що надати копії постанов про відкриття виконавчого провадження, про арешт майна та заборони на його відчуження, про закриття провадження немає можливості оскільки виконавчі провадження, де боржником був [PERSON] передані до архіву та знищені. Виконавче провадження ЄДРВП №143199 з виконання постанови №б/н від 31.08.2004 року про стягнення боргу з [PERSON] на користь [PERSON] було повернено стягувачу без виконання. АСВП №3152895, з виконання виконавчого листа Прилуцького міськрайонного суду №1-286 від 12.10.2004, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 11\~187,90 гривень. 27.09.2017 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 статті 39 3У «Про виконавчепровадження». Станом на 29.02.2023 року виконавчих проваджень, де б боржником був [PERSON] не має. Враховуючи відсутність можливості вирішення даного питання у позасудовому порядку, у позивача виникла необхідність звернення до суду. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07березня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, яке було відкладено до 17 травня2024 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 травня 2024 року підготовче провадження закрито та призначено до судового розгляду по суті, яке було відкладенодо12 липня 2024 року. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, згідно письмової заяви представника позивача просить розглянути справу без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судових засідань неодноразово повідомлявся належним чином. Крім того, про судові засідання відповідач повідомлявся через оголошення на сайті Судової влади України. Представник Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання також не з`явився, проте подав письмові пояснення в яких просить розгляд справи здійснити без участі представника відділу у судовому засіданні. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 серпня 2004 року було накладено арешт на майно підсудного по даній справі [PERSON] , яке знаходиться за місцем його проживання в [ADDRESS] , та майна ПП «М-Трейд» розташованого по вул. Пирятинська, 14-«а» в м. Прилуки, власником якого він являється. Виконання даної постанови суду доручено працівникам Прилуцького МРВ УМВС та Прилуцькому МВ ДВС, направивши їм для організації виконання копію постанови. Згідно копії постанови від 07 жовтня 2004 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Прилуцького міського управління юстиції при примусовому виконанні постанови суду м. Прилуки від 31.08.2004 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , жителю [ADDRESS] (а.с.17,18). Згідно копії вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 12 листопада 2004 року у справі №1-286/2004, [PERSON] , [INFO] , визнано винним та призначено покарання. Стягнуто з засудженого [PERSON] в користь потерпілого [PERSON] : 337,90 грн. рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 10\~500,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, 350 грн. в рахунок відшкодування понесених витрат за надання юридичної допомоги, а всього стягнути 11\~187 грн. 90 коп. заподіяної шкоди. Арешт на майно засудженого [PERSON] , що накладений Постановою Прилуцького міськрайонного суду від 31.08.2004 року скасувати, після вступу вироку в законну силу та тільки після проведення повного розрахунку останнім на користь потерпілого [PERSON] задоволеної суми позовних вимог, на загальну суму 11\~187,90 грн. Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 25 квітня 2024 року вбачається, що 21 жовтня 2004 року реєстратор Прилуцької міської державної нотаріальної контори на підставі постанови Прилуцького міського відділу державної виконавчої служби №01-17/12150 від 20.10.2004 наклала обтяження на все майно [PERSON] , а саме, тип обтяження: заборона на нерухоме майно; реєстраційний номер обтяження: 1400461; об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно. Відмітка про перенесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно: номер запису про обтяження 19379531, дата перенесення 10.03.2017. Згідно письмового пояснення Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05 квітня 2024 року щодо наявності відкритих або закінчених виконавчих проваджень де боржник [PERSON] вбачається, що за результатами моніторингу автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено: у відділі державної виконавчої служби Прилуцького міського управління юстиції перебувало виконавче провадження ЄДРВП №143199 з виконання постанови №б/н від 31.08.2004 року про стягнення боргу з [PERSON] . Дана постанова була повернена стягувачу без виконання. Перегляд даних виконавчого провадження іншого підрозділу неможливий у системі АСВП; АСВП №3152895, з виконання виконавчого листа Прилуцького міськрайонного суду №1-286 від 12.10.2004, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 11\~187,90 грн. 27.09.2017 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»; АСВП №70173835, з виконання постанови УПП в Одеській області №5658213 від 24.07.2022, про стягнення з [PERSON] штрафу в сумі 1\~020,00 грн. 10.11.2022 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України №1829/5 від 07.06.2017 та номенклатури справ Прилуцького відділу державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Враховуючи вищевикладене, надати копію постанови про відкриття виконавчих проваджень, копії постанов про арешт майна, копії постанов про повернення виконавчого документу стягувачу не мають можливості. Згідно журналу обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю за 2024 рік та даних АСВП, відкриті виконавчі провадження з виконання рішення судів та інших органів про стягнення з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), станом на 24.04.2024 на виконанні у Прилуцькому відділі державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не перебувають. Згідно з результату пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 18 квітня 2024 року, відкриті виконавчі провадження відсутні: АСВП №3152895 від 18.02.2005, стягував [PERSON] та АСВП №70173835 від 27.10.2022 завершені (а.с.35). Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч.1ст.4 ЦПК, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтею 13 ЦПК Українивизначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно доЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до п.9ч.1 ст. 39Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції закону №1404-VIII від 17.02.2017 року) виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Відповідно до ч.1,2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція закону №1404-VIII від 17.02.2017 року) у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Відповідно до ч.4,5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Отже, з матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження №3152895, з виконання виконавчого листа Прилуцького міськрайонного суду №1-286 від 12.10.2004 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 11\~187,90 грн., в рамках якого було накладено обтяження: заборона на нерухоме майно, 27 вересня 2017 року було закінчено у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Проте, закінчивши виконавче провадження державний виконавець накладене обтяження не зняв. Станом на сьогоднішній день виконавче провадження знищене за терміном зберігання. Відповідно до\~ч.1,5\~ст.\~41\~Конституції України\~кожен має\~право володіти,\~користуватися,\~розпоряджатися своєю\~власністю.\~Ніхто не\~може бути позбавленийправа власності. Право власності є непорушним. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1\~ст.\~319\~ЦК України, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. У статті 328 ЦК України чітко прописано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, при цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі наведених обставин, перевірених в судовому засіданні\~належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є цілком обґрунтованими, оскільки не зняття арешту з належного йому нерухомого майна порушує його право власності щодо нього, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved