Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 36/100 ід. частин жилого будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: с. Хомівка, Радомишльського (Житомирського) району, Житомирської області. Позивач вказує, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] зробила розпорядження у вигляді заповіту в якому зазначила, що усе її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, в тому числі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право за законом заповіла позивачу [PERSON] . Оскільки позивач не знав про існування даного заповіту, тому в установлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори. Звернувшись до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Данчевої Н.В. з метою оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] позивач [PERSON] отримав відмову у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно, так як прізвище позивача в заповіті вказано як « [PERSON] », а прізвище позивача в паспорті зазначено: « [PERSON] » та у зв`язку із пропуском шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Представник позивача за довіреністю в судове засідання подала заяву в якій просить проводити розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності на підставі наявних доказів у справі. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку встановлюються факти, що мають юридичне значення, зокрема й факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого Виконавчим комітетом Кримоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області серії [NUMBER] від 08.12.2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис №10. Згідно копії заповіту від 25.02.1999 року посвідченого Виконавчим комітетом Кримоцької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] . З письмових пояснень Ясиненко Р.Р. від 05.04.2024 року посвідчених старостою Кримоцького старостинського округу Галицьким Віталієм слідує, що Ясиненко Р.Р. 25 лютого 1999 року посвідчувала заповіт від імені [PERSON] на [PERSON] Та нею було допущено технічну помилку у прізвищі. Посвідчено, що [PERSON] і [PERSON] одна і та сама особа. Відповідно до Свідоцтва про право власності за заповітом від 02.10.1997 року виданого завідуючим Радомишльської державної нотаріальної контори Михальовим Г.І., вбачається, що спадкоємцем майна, зазначеного в заповіті [PERSON] , яка померла [INFO] є [PERSON] , проживаюча в с. Білка, Радомишльського району Житомирської області. Спадкове майно на яке видане свідоцтво складається з: 36/100 ід. частин жилого будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] та належить померлій на підстав свідоцтва № [NUMBER] про право особистої власності на жилий будинок. Виданого 21 липня 1997 року Кримоцькою сіль Радою та зареєстрованого в Житомирському інвентар бюро 21 липня 1997 року в реєстрову книгу за № 1, ст.236, за реєстром № 120. Згідно довідки Кримоцького старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирської області № 116 від 04.04.2024 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] на території старостинського округу не зареєстрований та не проживає. З облікової карти об`єкта по господарського обліку з погосподарської книги № 10 2011-2015 роки особовий рахунок № [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , є головою домогосподарства за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Кримоцького старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирської області № 96 від 14.03.2024 року слідує, що померла [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . Крім померлої [PERSON] в цьому жилому будинку на день смерті [INFO] більше ніхто не проживав та не був зареєстрований. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 76444175 від 02.04.2024 вбачається, що приватним нотаріусом Данчевою Н.В. після смерті [PERSON] , спадкову справу на майно померлої не було заведено. Приватним нотаріусом Данчевою Н.В. 01 квітня 2024 року за №65/01-16 видано повідомлення про відмову у вчиненні нотаріальних дій за заявою позивача, у зв`язку з тим, що у відповідності до довідки, виданої старостою Кримоцького старостинського округу Радомишльської міської ради Житомирського району Житомирської області 14 березня 2024 року за №96 на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , ніхто разом з нею постійно не проживав та не був зареєстрований та у відповідності до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №764444175, виданого приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області 02 квітня 2024 року спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась. Тобто, на день смерті разом з померлою [PERSON] , яка померла [INFO] , позивач постійно не проживав та з відповідною заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса не звертався, отже позивач є таким, що спадщину не прийняв. Тому, рекомендовано звернутись до суду з питанням надання додаткового строку достатнього для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що передбачено п.3 ст.1272 Цивільного кодексу України, а також з питанням встановлення факту, що має юридичне значення, а саме з питанням з`ясування волі заповідача, так як прізвище позивача в заповіті вказано як « [PERSON] ». Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно роз`яснень, що викладені в п. 24 постанови Пленуму ВС України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визнання особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до правових висновків Верховного Суду зокрема у справах №565/1145/17 від 26.06.2019 року, № 484/3221/17 від 12 вересня 2018 року не обізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною для поновлення строку на прийняття спадщини. Суд, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. ст. 76-81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач не є спадкоємцем першої черги і пропустив строк прийняття спадщини вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що не встановлення факту належності правовстановлюючого документу може призвести до порушення майнових прав заявника, а інший порядок встановлення даного факту законом не визначено, суд задовольняє заяву.

Outcome: approved