Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що 04 травня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №3650846. Договір було укладено в електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до договору відповідач отримав позику в розмірі 10000грн строком на 360 днів шляхом перерахування на його банківську картку № [NUMBER] зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,3% від суми кредиту за кожен день користування знижена процентна ставка та 2 % від суми кредиту за кожен день користування стандартна процентна ставка. Станом на 01 грудня 2023 року борг та нараховані відсотки відповідач не погасив. 10 листопада 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «УМ Факторинг» укладено Договір факторингу №10112023, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило право вимоги ТОВ «УМ Факторинг», зокрема, до боржника [PERSON] за кредитним договором №3650846 від 04.05.2023. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань у позичальника утворилася загальна сума заборгованості за кредитним договором №3650846 від 04.05.2023 у розмірі 82000грн, яка складається з: тіла кредиту 10000грн; заборгованості за відсотками 72000грн. З огляду на зазначене позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 82000грн, а також судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 3028грн та витрат на правничу допомогу у розмірі 6000грн. Представник позивача підтримав позовні вимоги ТОВ «УМ Факторинг» у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи та просив розглянути справу без його участі, про що надав суду заяву. Окрім цього, представник позивача надав додаткові письмові пояснення, в яких вказав, що ухвалою суду від 03.06.2024 було витребувано докази, а саме виписка по банківській картці відповідача, що була випущена АТ «Державний ощадний банк України», а також лист від ТОВ «Універсальні платіжні системи», з яких вбачається, що саме на банківську картку відповідача було перераховано 10000грн у відповідності до укладеного кредитного договору №3650846. Також представник позивача зазначив, що зарахування кредитних коштів на картку відповідача та передбачений при оформленні кредиту алгоритм дій підтверджує той факт, що відповідач знав про кредит, особисто оформив та витратив його на власні потреби. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача також не надходило. Відповідно до ст. 280\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд уважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 08.07.2024 згідно ст.\~281\~ЦПК\~України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом установлено,\~що 04 травня 2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] був укладений Договір №3650846 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатору (А838) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 10 Договору, а також паспорт споживчого кредиту (а.с. 14-25). За умовами п. 1.2 Договору товариство надає клієнту споживчий кредит в розмірі 10000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.1.3 Договору кредит було надано строком на 360 днів. За умовами п.1.4 Договору тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору. Знижена процентна ставка становить 1,3% в день та застосовується у випадках, що вказані в другому абзаці п.1.4.2 цього Договору. Згідно п. 2.1 Договору кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. Згідно п. 9.9 Кредитного договору, підписуючи цей Договорі Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», розміщені на веб сайті та затвердженні наказом № 67-ОД від 14.06.2021, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Кредитний договір, паспорт споживчого кредиту, додаток №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки з усіма видами платежіва були підписані відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А838», який використовується ним як аналог власноручного підпису, після чого відповідач отримав кредит в сумі 10000 гривень на свою платіжну карту № [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» №560 від 24.06.2024 про перерахування коштів (а.с. 109), а також наданою АТ «Державний ощадний банк України» електронним доказом - випискою по картковому рахунку № [NUMBER] належній відповідачу (оптичний носій інформації а.с. 103). Відповідно до ст.\~1046\~Цивільного кодексу\~України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047\~Цивільного кодексу\~України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За правилом ч. 1 ст.\~205\~ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1\~статті 627 Цивільного кодексу України). За змістом статей 626,\~628 Цивільного кодексу України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~статті 638 Цивільного кодексу України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 Цивільного кодексу України). Аналізуючи викладене суд дійшов висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів\~України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205,\~207 ЦК України). Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19; від 16.12.2020 у справі №561/77/19 та від 22.11.2021 у справі№ 234/7719/20. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. За змістом частин 3, 4, 6, 7\~статті 11\~Закону України\~«Про електронну\~комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому\~статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення\~Закону України «Про електронну комерцію»\~передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ч. 3\~ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. 10.11.2023\~між ТОВ\~«УМ Факторинг» (фактор) та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (клієнт) укладено Договір факторингу №10112023, у відповідності до умов якого фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги (а.с. 8-11). Згідно з витягом із Реєстру прав вимоги №1 від 10.11.2023 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на умовах Договору факторингу №10112023 відступило ТОВ «УМ\~Факторинг» право вимоги, в тому числі, до [PERSON] за кредитним договором №3650846 (а.с. 12). Відповідно до платіжної інструкції №457 від 13 листопада 2023 року сплачена сума належна до сплати ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за Реєстром прав вимоги №1 від 10.11.2023, складає 206140,44 грн (а.с. 13). У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань у позичальника утворилася загальна сума заборгованості за кредитним договором №3650846 від 04.05.2023 у розмірі 82000 грн, яка складається з: тіла кредиту 10000 грн; заборгованості за відсотками 72000 грн (а.с. 3). Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1\~ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Будь-яких застережень про неможливість заміни кредитора у зобов`язанні кредитний договір не містить. Відповідно до\~ст. 526 Цивільного кодексу України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №3650846 про надання споживчого кредиту від 04.05.2023 у розмірі, що складає 82000 грн, з яких: тіло кредиту 10000 грн; заборгованість за відсотками 72000 грн. В позовній заяві позивач просив стягнути на його користь витрати на правову допомогу, що підтверджуються Договором про надання правової допомоги №15/12/2023 від 01.12.2023, актом №150 обсягу наданої правничої (правової) допомоги до Договору про надання правової допомоги №15/12/2023, платіжною інструкцією №724 від 20.12.2023 про сплату 6000грн за адвокатські послуги (а.с. 6, 27-29). Відповідно до\~вимогст.\~141\~ЦПК\~України судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 3028грн та витрат на правову допомогу в розмірі 6000грн, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved