Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

30 квітня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 72148739. Підписавши цей договір відповідач підтвердила, що вона ознайомилася на сайті https: [INFO] / з повною інформацією щодо позивача та його послуг, а також погодилася, що до моменту підписання договору позики вивчила цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщених на сайті https:mycredit.ua/ru/documents-licence/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін, наслідки укладення договору йому зрозумілі. Правила надання грошових коштів у позику Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають у загальному доступі, будучи опублікованими на сайті: www.mycredit.ua. Відповідно до п.20 договору позики цей договір укладений у вигляді електронного документа, шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 14.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21 (далі Договір Факторингу), відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, у тому числі до відповідачаза договором позики №72148739 в сумі\~21772,60грн., з яких: 5500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 16272,60 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею. Згідно з умовами договору позики № 72148739 відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до відповідача, [PERSON] не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики №72148739 у розмірі 21772,60 грн., з яких: 5500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 16272,60 грн. сума заборгованості за відсотками. Також, 08 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та [PERSON] було укладено договір позики № 5149554. Договір позики було підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.9 договору позики, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п.2.5 договору позики, позика надана відповідачу шляхом безготівкового переказу на рахунок банківської картки, зареєстрованої відповідачем для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті товариства протягом трьох робочих днів з дати підписання договору. Підписавши договір відповідач підтвердила, що в чіткій та зрозумілій формі отримала інформацію, передбачену ч.2 ст.12 Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також інформацію щодо своїх прав та обов`язків згідно з Законом України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про захист персональних даних» (п.п.8.3.3 п.8 Договору позики). До того ж, відповідно до п.п.10.1.5 та п.п.10.1.6 договору позики відповідач підтвердила, вивчила та повністю погоджується з умовами правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Маніфою», які є невід`ємною частиною договору, а також вивчила повністю погоджується з умова цього договору позики. 13.07.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу № 13-07/2023 (далі Договір Факторингу), відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача за договором позики № 5149554 в сумі\~1580,00грн., з яких: 500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1080,00 грн. сума заборгованості за відсотками за користування позикою; 0,00 грн. сума заборгованості за відсотками на прострочену позику. Згідно з умовами договору позики № 5149554 відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до відповідача, [PERSON] не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 5149554 у розмірі\~1580,00грн., з яких: 500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1080,00 грн. сума заборгованості за відсотками за користування позикою. Крім цього, 03 лютого 2023 року та 05 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитні договори № 03958-02/2023 та № 03966-02/2023, відповідно. Кредитні договори було підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.7 кредитних договорів, адреса, реквізити та підпис сторін. Відповідно до п.п.1.1 п.1 кредитних договорів, товариство надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та умовах, визначених цими договорами. Підписавши кредитні договори відповідач підтвердила, що усвідомлює, що правовідносини за цими договорами не розповсюджується дія Закону України «Про споживче кредитування». Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайтах товариства: https://www.recredit.com.ua. Приймаючи умови кредитних договорів, відповідач підтвердила, що вона ознайомилася з усіма умовами, повністю зрозуміла, погодилася і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. 30.08.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвеструм груп» (колишня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу № 30082023/1 (далі Договір Факторингу), відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвеструм груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвеструм груп» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, у тому числі до відповідача: за кредитним договором № 03958-02/2023 в розмірі 3900,00 грн., з яких 1000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 900,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею та за кредитним договором № 03966-02/2023 в розмірі 3900,00 грн., з яких 1000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 900,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею. Згідно з умовами кредитних договорів №03958-02/2023 та № 03966-02/2023 відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Всупереч умовам кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до відповідача, [PERSON] не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ»: - за кредитним договором № 03958-02/2023 в розмірі 3900,00 грн., з яких 1000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 900,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею; - за кредитним договором № 03966-02/2023 в розмірі 3900,00 грн., з яких 1000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 900,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ`заборгованість: -за договором позики № 72148739 у розмірі 21772,60 грн., з яких: 5500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 16272,60 грн. сума заборгованості за відсотками; -за договором позики № 5149554 у розмірі 1580,00грн., з яких: 500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1080,00 грн. сума заборгованості за відсотками за користування позикою; -за кредитним договором № 03958-02/2023 в розмірі 3900,00 грн., з яких 1000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 900,00 грн. сума заборгованості за відсотками; -за кредитним договором № 03966-02/2023 в розмірі 3900,00 грн., з яких 1000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2 900,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Також просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати. Ухвалою Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 16.05.2024 року відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу запропоновано подати відзив на позов. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи, про розгляд справи у її відсутність та відзив на позовну заяву не надавала. Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому, суд приймає до уваги лише надані докази позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України,\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:\~ 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; \~2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; \~3) відповідач не подав відзив; \~4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 1046 ЦК України \~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Розглядаючи позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по договору позики № 72148739 від 02.01.2023 року, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 02 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 72148739. (а.с. 9-10). Згідно п. 2.1 Договору сума позики становить 4\~000,00 грн., строк позики 30 днів, дата повернення позики 01.02.2023 року, процентна ставка 2,5% на добу до 01.02.2023 року, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) 2,70% на добу, процентна ставка пені на добу 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 2333,95%, орієнтовна загальна вартість позики 5200,00 грн. Відповідно до п. 20 договору позики цей договір укладений у вигляді електронного документа, шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з п. 1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджених умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 02 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 72148739 до договору позики. (а.с. 12). Згідно п.1 додаткової угоди позикодавець збільшує суму наданої позивальнику позики 4000,00 грн. на 1\~500,00 грн. Таким чином, загальний розмір наданої позики становить 5 500,00 грн. Згідно п. 2.1 додаткової угоди орієнтовна загальна вартість позики 7080,00 грн. Додаткова угода є невід`ємною частиною договору і набирає чинності з дати її підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язаньза договором та цією додатковою угодою. 14.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ТОВ «ФК ЄАПБ») та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі Боржників, який є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п.1.1 Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань, за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до п.1.2 Договору факторингу, Сторони погодили, що перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п.3.7 Договору факторингу, у разі отримання коштів від Боржників, органів Державної виконавчої служби в рахунок погашення заборгованості після дати підписання відповідного Реєстру Боржників, Клієнт зобов`язаний перерахувати ці кошти Фактору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати їх отримання (включно), на рахунок Фактора, вказаний в розділі 10 даного договору (а.с.14-15). 28.07.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого Клієнт зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики Фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних Фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про Фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства. (а.с. 16). 26.07.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду № 9 до договору факторингу № 14/06/21, згідно якої загальна сума прав вимоги, що відступаються згідно реєстру боржників № 8 від 26.07.2023 року становить …. грн. (а.с. 17). Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників № 8 від 26.07.2023 року за договором факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв реєстр боржників № 8 кількістю 6178. (а.с. 18). Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 8 від 26.07.2023 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 21\~772,60 грн., з яких: -5\~500 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; -16\~272,60 грн. сума заборгованості за відсотками. (а.с. 19). Згідно п. 3.7 Договору факторингу, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується перерахувати на банківський рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ», будь які грошові кошти, отримані від боржників на виконання ними своїх зобов`язань за договорами позики, право вимоги за якими відступлено фактору, після передачі права вимоги до Фактора. Отже, вищенаведені докази підтверджують виникнення у позивача права вимоги до відповідача за договором позики\~№ 72148739 від 02.01.2023 року та додатковою угодою № 72148739 від 04.01.2023 року до цього договору. Згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 72148739 від 02.01.2023 рокуза період з 26.07.2023 по 29.02.2024 заборгованість за договором позики станом на 29.02.2024 року не погашена, залишок заборгованості складає 21\~772,60 грн. (а.с. 20). Також із розрахунку вбачається, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювались нарахування жодних штрафних санкцій та відсотків. П. 4 договору позики № 72148739 від 02.01.2023 року передбачено, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Судом встановлено, що [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 72148739 від 02.01.2023 року в розмірі 5500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу. Доказів погашення заборгованості відповідачем суду не надано, отже, позивач має право на стягнення заборгованості за основною сумою боргу за договором позики № 72148739 від 02.01.2023 року За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором позики № 72148739 від 02.01.2023 року в розмірі 5500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. Згідно зі ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Так, відповідно до ч.ч.1-2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом встановлено, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] договір позики був укладений в електронній формі. Як вбачається з умов пунктів 2.1, 2.2, 2.3 договору позики, строк позики (строк дії договору) становить 30 днів, дата надання позики 02.01.2023 року, дата повернення позики 01.02.2023 року. Відповідно до пунктів 6 договору позики позичальник має право продовжити строк (надалі Пролонгація) користування позикою. Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди та підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Відповідно до п. 2.2, 2.3 договору, процентна ставка 2,5% на добу до 01.02.2023 року, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) 2,70% на добу. Зазначені обставини свідчать про те, що умовами договору позики сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. Проте, доказів звернення відповідача до позивача та укладення додаткової угоди про продовження строку користування позикою, позивачем суду не надано. Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичальнику кредит та проценти за користування кредитом 01.02.2023 року. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Оскільки зі спливом строку, на який був наданий кредит, припинилося право нараховувати проценти за кредитним договором, то після 01.02.2023 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не має законних підстав нараховувати відсотки, передбачені договором позики№ 72148739 від 02.01.2023 року. При цьому, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечуються нормою ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 4 ст.263ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Отже, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. За таких обставин, після спливу визначеного договором строку кредитування, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинено. Враховуючи, що відповідачем до теперішнього часу кредитні кошті не повернуті, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом за договором позики № 72148739 від 02.01.2023 року, з розрахунку 2,70% на день (як передбачено п. 2.3 договору позики), в межах строку кредитування, який становить 30 днів (з 02.01.2023 року по 01.02.2023 року), тобто у розмірі 4455 грн. (5 500 х 2,70% х 30). За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором № 72148739 від 02.01.2023 року підлягають частковому задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики № 5149554 від 08.02.2023 року у розмірі 1580,00грн., суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 08 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІФОЮ» та [PERSON] було укладено договір позики № 5149554. (а.с. 26-30). Згідно п.п. 2.3.3, 2.3.4, 2.3.6, 2.4.2, 2.4.3 Договору сума позики становить 500,00 грн., строк позики 80 днів, дата повернення позики 29.04.2023 року, базова процентна ставка, фіксована 2,20000% на день, основна процентна ставка, фіксована 3,00000% на день. Відповідно до п.п.9.1, 9.4 договору позики цей договір укладений у вигляді електронного документа, шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи позикодавця вебсайтhttps://money4you.ua/ із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з п.5.1.1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується перерахувати на вказані банківські реквізити позичальника суму позики. Згідно з п.5.4.2 договору позики, за цим договором позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити нараховані проценти. 13.07.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ТОВ «ФК ЄАПБ») та ТОВ «МАНІФОЮ» укладено договірфакторингу № 13-07/2023,відповідно до умов якого ТОВ «МАНІФОЮ» (Клієнт) передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) за плату належні йому Права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МАНІФОЮ» права вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі Боржників, який є невід`ємною частиною договору. (а.с.36-38). Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників від 13.07.2023 року за договором факторингу № 13-07/2023 від 13.07.2023 року ТОВ «МАНІФОЮ» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв реєстр боржників в кількості 1467. (а.с. 39). Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 13-07/2023 від 13.07.2023 року та розрахунку заборгованості вбачається, що до нового кредитора - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке є позивачем у даній справі, перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 5149554 в сумі 1580,00 грн., з яких:500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу;1080,00 грн. сума заборгованості за відсотками. (а.с. 40, 41). Вищенаведені докази підтверджують виникнення у позивача права вимоги до відповідача за договором позики\~№ 5149554 від 08.02.2023 року. Відповідно до п. 2.4.2 договору базова процентна ставка, фіксована 2,2 % на день застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2 договору. Відповідно до п. 2.4.3 основна процентна ставка, фіксована 3 % на день застосовується протягом усього строки позики, окрім першого розрахункового періоду. Згідно п. 2.7 договору розмір процентних ставок, визначених п. 2.4 цього договору є фіксованим та не може бути змінено позикодавцем в односторонньому порядку. Згідно розрахунку заборгованості за договором позики № 5149554 від 08.02.2023 року за період з 13.07.2023 по 29.02.2024 року заборгованість за договором позики станом на 29.02.2024 року не погашена, залишок заборгованості складає 1580,00 грн., з яких: 500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 1080,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою. (а.с. 41). Також із розрахунку вбачається, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювались нарахування жодних штрафних санкцій та відсотків. Судом було перевірено розрахунок нарахування відсотків, з якого вбачається, що 1000х2,2%х30 днів = 330 грн.; 1000х3%х50 днів = 750 грн. Всього нараховано відсотків за період з 08.02.2023 року по 29.04.2023 року 1080 грн. Судом встановлено, що [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 5149554 від 08.02.2023 року в розмірі 1580,00 грн., з яких: 500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 1080,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою. Доказів погашення заборгованості відповідачем суду не надано, отже, позивач має право на стягнення заборгованості за договором позики № 5149554 від 08.02.2023 року в розмірі 1580,00 грн., з яких: 500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 1080,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою. За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором позики № 5149554 від 08.02.2023 рокув розмірі 1580,00 грн., з яких: 500,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 1080,00 грн. - сума заборгованості за процентами за користування позикою є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо позовних вимог позивача про стягнення заборгованості по договору № 03958-02/2023 від 03.02.2023 року у розмірі 3900,00 грн. суд приходить до наступного. 03 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 03958-02/2023, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 1000,00 грн., на строк 25 днів до 27.02.2023 року.\~(а.с.47-48). 30.08.2023 року між ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» (колишня назва - Товариство з обмеженоювідповідальністю «Фінансовакомпанія «ІНВЕСТРУМ») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 30082023/1, у відповідності до умов якого, ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» (колишня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ») передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» (колишня назва - Товариство з обмеженоювідповідальністю «Фінансовакомпанія «ІНВЕСТРУМ») права грошової вимоги до боржників, вказаними у реєстрі Боржників в електронному вигляді. (а.с.56-58). Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №30082023/ від 30.08.2023 року ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» (колишня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ») передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв реєстр боржників в кількості 4967. (а.с. 59). Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 30082023/1 від 30.08.2023 року та розрахунку заборгованості вбачається, що до нового кредитора - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке є позивачем у даній справі, перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 03958-02/2023 від 03.02.2023 року у розмірі 3900,00 грн. з яких: 1000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2900,00 грн. сума заборгованості за відсотками. (а.с. 60). Вищенаведені докази підтверджують виникнення у позивача права вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту № 03958-02/2023 від 03.02.2023 року. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 03958-02/2023 від 03.02.2023 року за період з 30.08.2023 по 29.02.2024 року заборгованість за договором про надання фінансового кредиту станом на 29.02.2024 року не погашена, залишок заборгованості складає 3900,00 грн., з яких: 1000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 2900,00 грн. сума заборгованості за процентами за користування позикою. (а.с. 50). Також із розрахунку вбачається, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювались нарахування жодних штрафних санкцій та відсотків. П. 2.1 договору про надання фінансового кредиту № 03958-02/2023 від 03.02.2023 року передбачено, що повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом здійснюється згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Судом встановлено, що [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором про надання фінансового кредиту № 03958-02/2023 від 03.02.2023 року в розмірі 1 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу. Доказів погашення заборгованості відповідачем суду не надано, отже, позивач має право на стягнення заборгованості за основною сумою боргу за договором про надання фінансового кредиту № 03958-02/2023 від 03.02.2023 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 03958-02/2023 від 03.02.2023 року в розмірі 1 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. Згідно зі ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] був укладений в електронній формі договір про надання фінансового кредиту № 03958-02/2023 від 03.02.2023 року. Як вбачається з умов пунктів 1.2 договору, кредит надається строком на 25 днів, тобто до 27.02.2023 року. Дата надання кредиту 03.02.2023 року. Відповідно до пункту 5.2. договору всі зміни та доповнення до цього договору оформлюються шляхом підписання сторонами додатків і додаткових угод з використанням одноразового ідентифікатора відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 2.3 договору, у разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк, передбачений в п. 1.2 цього договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (2,5 % на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. Зазначені обставини свідчать про те, що умовами договору позики сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. Проте, доказів звернення відповідача до позивача та укладення додаткової угоди про продовження строку користування позикою, позивачем суду не надано. Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичальнику кредит та проценти за користування кредитом згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Згідно графіку платежів та п. 1.2 договору кредит надається строком на 25 днів, тобто до 27.02.2023 року. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Оскільки зі\~спливом строку,\~на який\~був наданий\~кредит,\~припинилося право\~нараховувати проценти\~за кредитним\~договором,\~то після\~27.02.2023\~року ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Інвеструм» не\~має законних\~підстав нараховувати\~відсотки,\~передбачені договором\~про надання\~фінансового кредиту\~№ 03958-02/2023від 03.02.2023 року. При цьому, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечуються нормою ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 4 ст.263ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Отже, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. За таких обставин, після спливу визначеного договором строку кредитування, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинено. Враховуючи,\~що відповідачем\~до теперішнього\~часу кредитні\~кошті не\~повернуті,\~суд вважає,\~що з\~відповідача підлягають\~стягненню відсотки\~за користування\~кредитом за\~договором про\~надання фінансового\~кредиту №\~03958-02/2023від 03.02.2023 року, з розрахунку 2,5% на день (як передбачено п. 2.3 договору), в межах строку кредитування, який становить 25 днів (з 03.02.2023 року по 27.02.2023 року), тобто у розмірі 625 грн. (1 000 х 2,5% х 25). \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 03958-02/2023від 03.02.2023 року підлягають частковому задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за договором № 03966-02/2023 від 05.02.2023 року у розмірі 3900,00 грн., суд приходить до наступного. 05 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] було укладено договір про надання фінансового кредиту № 03966-02/2023, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 1000,00 грн. на строк 25 днів до 27.02.2023 року .\~(а.с.51-52). 30.08.2023 року між ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» (колишня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 30082023/1, у відповідності до умов якого, ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» (колишня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ») передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» (колишня назва - Товариство з обмеженоювідповідальністю «Фінансовакомпанія «ІНВЕСТРУМ») права грошової вимоги до боржників, вказаними у реєстрі Боржників в електронному вигляді. (а.с.56-58). Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №30082023/ від 30.08.2023 року ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» (колишня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ») передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняв реєстр боржників в кількості 4967. (а.с. 59). Згідно витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 30082023/1 від 30.08.2023 року та розрахунку заборгованості вбачається, що до нового кредитора - ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке є позивачем у даній справі, перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 03966-02/2023 від 05.02.2023 року у розмірі 3900,00 грн.з яких: 1000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2900,00 грн. сума заборгованості за відсотками. (а.с. 60). Вищенаведені докази підтверджують виникнення у позивача права вимоги до відповідача за договором про надання фінансового кредиту № 03966-02/2023 від 05.02.2023 року. Судом встановлено, що [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором про надання фінансового кредиту № 03966-02/2023 від 05.02.2023 року в розмірі 1 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу. Доказів погашення заборгованості відповідачем суду не надано, отже, позивач має право на стягнення заборгованості за основною сумою боргу за договором про надання фінансового кредиту № 03958-02/2023 від 03.02.2023. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 03966-02/2023 від 05.02.2023 рокув розмірі 1 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. Згідно зі ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Так, відповідно до ч.ч. 1-2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТРУМ» та [PERSON] був укладений в електронній формі договір про надання фінансового кредиту № 03966-02/2023 від 05.02.2023 року. Як вбачається з умов пунктів 1.2 договору, кредит надається строком на 25 днів, тобто до 27.02.2023 року. Дата надання кредиту 05.02.2023 року. Відповідно до пункту 5.2. договору всі зміни та доповнення до цього договору оформлюються шляхом підписання сторонами додатків і додаткових угод з використанням одноразового ідентифікатора відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 2.3 договору, у разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк, передбачений в п. 1.2 цього договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (2,5 % на добу) з першого дня користування кредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. Зазначені обставини свідчать про те, що умовами договору позики сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом. Проте, доказів звернення відповідача до позивача та укладення додаткової угоди про продовження строку користування позикою, позивачем суду не надано. Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичальнику кредит та проценти за користування кредитом згідно з графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Згідно графіку платежів та п. 1.2 договору кредит надається строком на 25 днів, тобто до 27.02.2023 року. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Оскільки зі\~спливом строку,\~на який\~був наданий\~кредит,\~припинилося право\~нараховувати проценти\~за кредитним\~договором,\~то після\~27.02.2023\~року ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Інвеструм» не\~має законних\~підстав нараховувати\~відсотки,\~передбачені договором\~про надання\~фінансового кредиту\~№ 03958-02/2023від 03.02.2023 року. При цьому, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечуються нормою ч.2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до вимог ч. 4 ст.263ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 наголосила на тому, що в охоронних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочки виконання грошового зобов`язання. Отже, період правомірного користування коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування супроводжується нарахуванням процентів у порядку та розмірі, що визначені у кредитному договору, а у разі прострочки позичальником виконання зобов`язань зі своєчасного повернення кредиту права кредитора захищаються шляхом нарахування процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. За таких обставин, після спливу визначеного договором строку кредитування, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинено. Враховуючи, що відповідачем до теперішнього часу кредитні кошті не повернуті, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом за договором про надання фінансового кредиту № 03966-02/2023 від 05.02.2023 року, з розрахунку 2,5% на день (як передбачено п. 2.3 договору), в межах строку кредитування, який становить 25 днів (з 05.02.2023 року по 27.02.2023 року), тобто у розмірі 625 грн. (1 000 х 2,5% х 25). \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 03966-02/2023 від 05.02.2023 року підлягають частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 05.03.2024 року. Таким чином, з відповідача на користь позивача, необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1 437,08 грн.

Outcome: partial