Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У квітні 2024 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати автомобіль спільним майном подружжя, здійснити поділ між позивачем та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину вартості автомобіля. Свої вимоги мотивує тим, що транспортний засіб придбаний під час шлюбу з відповідачем та зареєстровані на останнього. Відповідач володіє авто. Враховуючи що майно набуте під час шлюбу, а позивач таким майном не володіє та не користується, компенсації не отримала, тому звернулася до суду з відповідним позовом. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Суд своєю ухвалою від 16.04.2024 відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначив судове засідання, витребував у ТСЦ 7442 РСЦ МВС в Чернігівській області копію реєстраційної картки транспортного засобу, ввезеного з-за кордону: автомобіля марки Renault Master, 1998 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . ІІІ. Позиції сторін. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги просила задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. З 05.05.2009 по 05.12.2017 року [PERSON] (у шлюбі [PERSON] ) перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.8). За час перебування у шлюбі за відповідачем зареєстровано право власності на автомобіль Renault Master, 1998 року випуску, д.н.з. [NUMBER] (а.с.26). Середня вартість спірного автомобіля становить 4100 доларів США, що згідно курсу Національного Банку України станом на день звернення до суду із відповідним позовом становить 159877,45 грн (а.с.13). V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої\~Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Стаття 321 ЦК України\~закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений\~статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у\~статті 317 ЦК України. Згідно з нормою\~статті 319 цього Кодексу\~власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном,

Outcome: approved