Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

І . Зміст вимог та заперечень учасників справи. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Вертикаль" звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку (управління) і прибудинкової території, за житлово-комунальні послуги, та просить суд: - стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги у розмірі 13 341,85 грн. (тринадцять тисяч триста сорок одна гривня вісімдесят п`ять копійок) - за утримання будинку і житлово-комунальні послуги; 4 278,56 грн. (чотири тисячі двісті сімдесят вісім гривень п`ятдесят шість копійок) - витрати від інфляції; 957,24 грн. ( дев`ятсот п`ятдесят сім гривень двадцять чотири копійок) - 3% річних, що разом становить 18 577,65 грн. (вісімнадцять тисяч п`ятсот сімдесят сім гривень шістдесят п`ять копійок). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що ОСББ «ВЕРТИКАЛЬ» надає Відповідачу послуги УБПТ (утримання будинку та прибудинкової території) та вивіз сміття (побутових відходів) як власнику квартири, а відповідач, споживаючи ці послуги, не здійснює оплату за надані послуги, станом на 01.01.2023 рік утворилася заборгованість в розмірі 13 341,85 грн., яку в добровільному порядку відповідач не погашає, що слугувало підставою звернення до суду з відповідним позовом. 02 червня 2023 року Відповідачем [PERSON] було подано до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначено, що борг, на який вказує Позивач не є безумовним, тому що Позивач не надав доказів безспірного боргу та фактичного розміру цього боргу, вибіркове посилання на пункти статуту не є об`єктивними. Належний контроль робіт по прибиранню прибудинкової території та парадної будинку з боку правління на чолі з головою ОСББ «Вертикаль» повністю відсутні. Житлово-комунальні послуги є неналежної якості. Неодноразові скарги як позивача, так і інших жильців будинку не розглянуті, відповідь не надана. Суму боргу нараховано на завищену площу квартири - 43,1 кв.м. 3% річних та інфляційні неправомірно нараховані за період військового стану. В 'помешканні відповідачки відсутнє центральне теплопостачання та гаряча вода, але цей факт ніяк не відображений в графі внесків по УББ, порушено принцип розумності та справедливості формування тарифу для її оселі. До наданого ОСББ «Вертикаль» кредиту АБ «Укргаз», відповідачка не має жодного відношення, однак він неправомірно був розподілений на всі квартири. За п`ять років існування будинку 56 корпус 1 в складі ОСББ «Вертикаль» жодні загальні збори не відбулися. Жодного щорічного звіту ревізійної комісії про фінансово-господарську діяльність не здійснено. Виписка з протоколів 5, 6, 7, 8, 9 містить дані про будинок 56 корп.1, який на той час знаходився у правління ТзОВ «Суворовський «Житлово-експлуатаційне підприємство, відповідно до договору №654 від 01.06.2017 року. Кількість співвласників не відповідає дійсності, вона занижена. Відповідач ставить під сумнів достовірність підрахування голосів на загальних зборах і при письмовому опитуванні. Підрахунок голосів при голосуванні на загальних зборах проводився не ідентифікованими особами, а тому є недостовірним. В копії додатку №6 до кошторису на 2017 рік відсутня графа періодичності виконання робіт, яка є обов`язковою. Від суду приховано той факт, що деякий час будинок 56 знаходився у правління ТзОВ «Суворовський «Житлово-експлуатаційне підприємство», згідно договору №654 від 01.06.2017 року. До складу комісії для підписання акту про списання з балансу багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , корп1, що обліковується на балансі КП ЖКС «Північний», увійшли некомпетентні особи, у тому числі самопроголошений член правління, і як наслідок був підписаний акт від 30.03.2018 року. Відповідач просить суд визнати тарифи, на основі розраховано суму боргу - 18577,67 грн. такими, що не відповідають дійсності. 05.10.2023 року представником Позивача надано письмові пояснення стосовно викладених у відзиві відповідачем обставин. Так, Позивачем здійснено корегування нарахування внесків на УББ, внеску на ремонтний фонд, оплати послуг Одесліфт згідно фактичної площі Відповідача, а саме в довідці, яка була додана до позовної заяви зазначалася площа 43,11 кв.м., однак як з`ясувалося відповідно до інформаційної довідки загальна площа становить 42,7 кв.м., тому Позивач провів відповідне коригування на вказану площу на суму 221,552 грн. Також, було знято нарахування внесків за послугу «Технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем: гарячого водопостачання; холодного водопостачання; водовідведення; централізованого опалення; зливової каналізації» проводилося без нарахування внесків за гаряче водопостачання, що підтверджується калькуляцією витрат та розрахунку внесків за послугу «Технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем: гарячого водопостачання; холодного водопостачання; водовідведення; централізованого опалення; зливової каналізації» (без гарячого водопостачання з 01.01.2019 року). Окрім того, Позивачем скореговано нарахування інфляційних витрат та 3% річних на період воєнного стану. Так, нарахування інфляційних витрат та 3% річних на період воєнного стану було скасовано, тому на період з 01.04.2018 року по 01.01.2023 рік у Відповідача наявна заборгованість за сплату внесків на УББ, внесків на ремонтний фонд, оплату послуг за вивіз сміття та оплати послуг за Одесліфт у розмірі 13 120,30 грн. (тринадцять тисяч сто двадцять гривень тридцять копійок), суми інфляційних витрат у розмірі 1 686,94 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят шість гривень дев`яносто чотири копійки), та 3% річних у розмірі 623,54 грн. (шістсот двадцять три гривні п`ятдесят чотири копійки), що разом становить 15 430,78 грн. (п`ятнадцять тисяч чотириста тридцять гривень сімдесят вісім копійок). На зауваження Відповідача стосовно прийняття на баланс будинку, підписання та порядку голосування на загальних зборах, звернення відповідача та якості послуг, представником позивача зазначено, що дані обставини не можуть бути предметом розгляду в рамках даної справи, та не стосуються даного предмету спору, тому просила суд їх не враховувати при прийнятті рішення, жодних належних та допустимих доказів надано до суду не було. На думку представника Позивача, Відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами направлення та отримання Позивачем заяв та скарг, на які посилається Відповідач, акту щодо оцінки якості наданих послуг також до суду не надано. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом та просив звернути увагу суду, що Відповідачем за весь час заснування ОСББ не було здійснено жодної оплати за УББ та інші житлово-комунальні послуги, що підтверджується квитанціями та довідкою про заборгованість, однак з боку Відповідача наявні зауваження щодо їх якості, однак Відповідач не звертає увагу на те, що ремонтні роботи проводяться і здійснюється прибирання території, вивіз сміття, тощо за рахунок відповідальних співвласників, а Відповідач користується даними послугами та не сплачує за них. Також, між Позивачем та Адвокатським бюро «Лариси Чекмарьової» в особі керуючого бюро Чекмарьової Лариси Юріївни було укладено Договір № 42 про надання правової допомоги від 01.12.2021 року. Згідно попереднього розрахунку сума за надану правову допомогу становить 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень, відповідно до якого Позивачем сплачено гонорар, копія рахунку на оплату гонорару №6/22 від 27.01.2023 року та платіжної інструкції №1604 від 20.02.2023 року про сплату гонорару, Акту №6/23 приймання-передачі наданої правничої допомоги від 02.10.2023 р. надано. Заявою від 20.11.2023 року відповідач [PERSON] просила суд застосувати строки позовної давності при вирішенні вимог позову. Заявою від 29.01.2024 року відповідач [PERSON] надала суду свої заперечення на письмові пояснення представника позивача від 05.10.2023 року. Відповідач зазначила, що для ознайомлення адвоката з відзивом було достатньо часу, щоб принести скориговані внески, в такому разі би відпала необхідність у письмових поясненнях. Питання по тарифах вже було розглянуто в позовній заяві, а тому пункт пояснень «по друге, на думку відповідача є недоцільним. Відсутність договірних відносин між сторонами, унеможливлює вплив на якість робіт. Протокол 13 від 19.12.2018 року про відключення будинку від системи гарячого водопостачання, не має жодного відношення до позивача. Доводи стосовно того, що відповідачу нарахування за теплопостачання та гарячу воду не проводилися, не відповідає дійсності. Представник позивача робить багато дій для утворення видимості великого обсягу робіт. Всі тарифи повинні формуватися по принципам розумності та справедливості, послуги «Одесалифт» повинні були бути розраховані в залежності від енергоспоживання обладнання, витрати на технічне обслуговування, та кількості споживачів у відповідних оселях згідно етажності. Фактичним виконанням послуг з вивозу сміття є акти виконаних послуг, які відсутні в матеріалах справи, що є недоведеним фактом та ставить суму частки відповідача в сплаті під сумнів. Капітальний ремонт інженерних мереж було проведено за бюджетні кошти. Безумовність боргу не доведена. Між несплатою відповідача та бездіяльністю правління на чолі [PERSON] існує причинно-наслідковий зв`язок, а саме ігнорування звернень, скарг, витрачання час на очікування особистого прийому, отримання відписок не відповідаючих дійсності. На думку відповідача, саме [PERSON] повинна оплатити адвокатські витрати, за власний рахунок. Окремою заявою від 29.01.2024 року відповідач [PERSON] не погодилась із актом від 08.09.2023 року складових витрат на правову допомогу, із вартістю наданих послуг, зауважила на не якісності наданих послуг. 29.02.2024 року представник позивача - адвокат Чекмарьова Л.Ю. надала суду додаткові письмові пояснення, згідно яких надала Довідку про нарахування та коригування попереднього періоду (з 01.04.2018 по 01.01.2023 роки) з коригуванням по площі, послузі, 3% та інфляційних витрат. Після корегування, заборгованість за утримання будинку і житлово-комунальні послуги за період з 01.04.2018 по 01.01.2023 року становить 13 120,40 грн., втрати від інфляції - 1659,01 грн., 3% річних становить 613,94 грн., що разом становить 15 393,35 грн. Відповідно до калькуляції внесків [PERSON] . як власниці квартири [ADDRESS] , було здійснено перерахування розміру внесків на УББ, ремонтний фонд, послуги по вивозу сміття, послуги Одесліфт відповідно до загальної площі квартири 42.7 кв.м.. які було затверджено Загальними зборами ОСББ «Вертикаль», протокол № 5,6,7,8,9 від 25.11.2017р., Договору №5204-17 К/С на вивіз побутових відходів від 01.11.2017 р., Договором № 679 від 01.11.2017 року, Договором №673 від 01.11.2027 року. Згідно Додатку №5 до протоколів № 5,6,7,8,9 від 25.11.2017 року сума внесків становить: для власників квартир [ADDRESS] , для власників квартир з 2-го поверху та вище 3,90 грн/м2. Відповідно до Довідки про нарахування та корегування попереднього періоду з 01.04.2018 року по 01.01.2023 роки, за внески УББ відповідно до площі квартири 42,7 кв.м.: -за період з 01.04.2018 по 01.01.2019 роки, тариф становить 3,9 грн./м2, шо дорівнює замісяць 166,53 грн, тому за весь зазначений період нараховано 1498,77 грн.; -за період з 01.01.2019 по 01.01.2023 роки, тариф становить 3,852 грн./м2, шо дорівнює за місяць 164,48 грн, тому за весь зазначений період нараховано 7895,06 грн.: Враховуючи вищезазначене, всього за період з 01.04.2018 року по 01.01.2023 роки за внески УББ нараховано 9 393.83 грн.Відповідно до Довідки про нарахування та корегування попереднього періоду з 01.04.2018 року по 01.01.2023 роки, за внески до ремонтного фонду (тариф 0,5 грн/м2) до площі квартири 42,7 кв.м., нараховано за один місяць 21,35 грн., за весь період - 1 216,95 грн.Відповідно до вищезазначеної довідки було також проведено корегування щодо внесків за послугу вивозу сміття ТОВ «ЕКО-Ренесанс» відповідно до однієї зареєстрованої особи та затверджених тарифів, що становили з 01.04.2018 по 01.09.2018 рік 11,50 грн/особу (рішення ВКОМР №143 від 28.05.2015 р.), а з 01.09.2018 року - 17.11 грн/особу (рішення ВК Одеської міської ради №316 від 26.07.2017р.). що в загальному розмірі становить 947,22 грн.Калькуляція внесків надається.Відповідно до Довідки про нарахування та корегування попереднього періоду з 01.04.2018 року по 01.01.2023 роки було також проведено корегування щодо внесків за послугу Одесліфт відповідно до площі 42,7 кв.м. та затверджених тарифів, що становили з 01.04.2018 по 01.09.2018 рік 0,44 грн/м2, а з 01.09.2018 року - 0,75 грн/м2, що в загальному розмірі становить 1 706,29 грн. Загальна сума заборгованості складає 13 264,29 грн. Відповідачем у вересні 2018 року сплачено 78 грн., та у листопаді 2021 року 68,59 грн., тому на 01.01.2023 року заборгованість складає 13 120,40 грн. Розрахунок 3% та інфляції розраховано з урахуванням площі, послузі та періоду воєнного стану, детальне нарахування у довідці про заборгованість. В поданих письмових поясненнях Представник Позивача просить стягнути з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ВЕРТИКАЛЬ» заборгованість у розмірі 13 120,40 грн. (тринадцять тисяч сто двадцять гривень сорок копійок), втрати від інфляції - 1659,01 грн. (одна тисяча шістсот п`ятдесят дев`ять гривень одна копійка), 3% річних - 613,94 грн. (шістсот тринадцять гривень дев`яносто чотири копійки), що разом становить 15 393,35 грн. (тринадцять тисяч триста дев`яносто три гривні тридцять п`ять копійок), судовий збір у розмірі 2684,00 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. 15.03.2024 року відповідач [PERSON] надала суду письмові пояснення, як заперечення на письмові пояснення адвоката Чекмарьової Л.Ю. від 29.02.2024 року. Відповідач зазначила, що не бачить коригування тарифу по СДПТ, тобто не визначена складова тарифу по обслуговуванню ремонту гарячого водопостачання та центрального опалення, з урахування їх відсутності в її оселі. Всі надані адвокатом документи фактично дублюють один одного, та не надають відповіді на спірні питання. Відсутності докази безумовності боргу. Вимагання сплачувати кошти є неправомірним. ІІ. Клопотання та інші процесуальні рішення в справі. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2023 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 16 травня 2023 року на 10 год.30 хв. в залі судових засідань №17 в приміщенні Суворовського районного суду м. Одеси (вул. Чорноморського козацтва, 68, м. Одеса), та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Заслухавши сторін у судовому засіданні 01.02.2024 року, суд вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення суду по справі, однак під час ухвалення рішення суду виникла потреба з`ясувати певні обставини, що мають значення для справи, зокрема: - Довідка про заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території та за житлово-комунальні послуги [PERSON] , власника квартири [ADDRESS] , надана разом із поясненнями адвоката Чекмарьової Л.Ю. від 02.10.2023 року, не приведена у відповідність до наданого разом із довідкою корегування заборгованості по кв. [ADDRESS] по площі та за послугою; - розрахунок інфляційних втрат та 3% річних проведений без урахування корегування заборгованості по кв. [ADDRESS] по площі та за послугою. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01 лютого 2024 року було поновлено судовий розгляд цивільної справи №523/5407/23 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вертикаль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку та призначено судове засідання по справі на 18 березня 2024 року об 12:30 год. ІІІ. Позиції сторін. На останнє судове засідання сторони не з`явились, були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Представник позивача - адвокат Чекмарьова Л.Ю. надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Належність повідомлення відповідача [PERSON] підтверджується повідомленням кур`єрської доставки ODS 048 - 128926, яке повернулось до суду із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Прийнявши участь у попередніх судових засіданнях, представник позивача - адвокат Чекмарьова Л.Ю. підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, надала пояснення аналогічні викладеним у позові та письмових поясненнях. Прийнявши участь у попередніх судових засіданнях, Відповідач [PERSON] категорично заперечувала проти позову та надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях, поданих нею заявах. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У даному випадку суд враховує, що справа перебуває на розгляді у суді більше року, кожна із сторін у відповідних письмових документах визначила свою правову позицію по суті спору, а тому із урахуванням належного повідомлення сторін про розгляд справи, не явка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті та ухваленню судового рішення. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам як в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, дійшов висновку про часткове задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником та користувачем квартири [ADDRESS] . Загальна площа квартири 42,7 кв.м. Дата реєстрації права власності: 31.03.2017. Це підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, № інформаційної довідки: 322993869. Позивач зазначає, що відповідач проживає в квартирі, отримує послуги з утримання будинку, зокрема, утримання будинку та прибудинкової території, вивіз сміття (побутових відходів), у зв`язку з цим, у власника квартири виникає обов`язок щомісяця сплачувати кошти за отримані послуги. Однак, відповідач, як співвласник багатоквартирного будинку обов`язок щодо сплати коштів не виконує, внаслідок чого за нею утворилась заборгованість у розмірі 13 120,40 грн. (тринадцять тисяч сто двадцять гривень сорок копійок), втрати від інфляції - 1659,01 грн. (одна тисяча шістсот п`ятдесят дев`ять гривень одна копійка), 3% річних - 613,94 грн. (шістсот тринадцять гривень дев`яносто чотири копійки), що разом становить 15 393,35 грн. (тринадцять тисяч триста дев`яносто три гривні тридцять п`ять копійок), яку позивач просить стягнути на свою користь. Рішенням Одеської міської ради від 26.04.2017 року № 1956-VII «Про передачу багатоквартирних жилих будинків, що обліковуються на балансі комунальних підприємств житлово-комунального сервісу ОМР, в управління (на баланс) ОСББ» вирішено передати багатоквартирні жилі будинки, що обліковуються на балансі комунальних підприємств житлово-комунального сервісу Одеської міської ради, в управління (на баланс) об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. Доручено комунальним підприємствам житлово-комунального сервісу Одеської міської ради передати об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків в управління (на баланс) будинки, зазначені в п. 1 цього рішення, разом із технічною документацією за актом приймання-передачі в порядку, визначеному законодавством. Відповідно до Акту про списання з балансу багатоквартирного будинку від 01.04.2018 року, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що обліковується на балансі КП ЖКС «Північний» передано в управління ОСББ «Вертикаль» Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та Статутом об`єднання. Згідно статуту ОСББ «Вертикаль» затвердженого установчими зборами ОСББ «Вертикаль» протокол № 1 від 11.04.2016 року, метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, у тому числі буд. [ADDRESS] , дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного мана будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вертикаль» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 13.05.2016 року, що підтверджується Випискою з ЄДРПОУ. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Зазначене положення Закону також відображене в п. ІІ.1. Статуту ОСББ «Вертикаль». Відповідно до ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. За змістом ст. 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" вищим органом управління об`єднання є загальні збори, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання. Відповідно до ст. 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", співвласник зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. У відповідності до ч. 1 ст. 20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. Задоволення потреб співвласників ОСББ з питань забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку здійснюється шляхом самозабезпечення відповідно до ст. 22 Закону. Частиною 6 статті 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний, відповідно до законодавства, забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів, ст. 23 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Згідно із ч. 2 ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно положень п. 11 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку" рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення після прийняття рішення. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласники зобов`язані виконувати рішення загальних зборів. Згідно виписки з протоколу № 5,6,7,8,9 Установчих зборів власників квартир та нежитлових приміщень ОСББ «Вертикаль» від 25.11.2016 року, установчими зборами було: затверджено кошторис Об`єднання, перелік та розмір загальнообов`язкових цільових внесків, створення ремонтного фонду, перерозподіл статей витрат. Згідно протоколу №10 загальних зборів ОСББ «ВЕРТИКАЛЬ» від 03.06.2018 року, було збільшено тариф з УБтПТ на 0,70 грн. за 1 кв.м., з метою погашення запитуваного кредиту встановлено на рівні 4,46 грн/кв.м. для 1-го поверху, та 5,54 грн. за 1 кв.м. для 2-9-10 поверхів. Визначено, що джерелом повернення кредитних коштів, сплати процентів по кредиту, комісій банку та інших платежів по кредитному договору, будуть окремі внески на ІТП у розмірі 0,70 грн/кв.м. в місяць (окрім квартир, які офіційно відключені від центрального опалення). Суд критично відноситься до доводів відповідача [PERSON] щодо незаконності наведених загальних зборів ОСББ, оскільки: будинок [ADDRESS] на той час знаходився у правління ТзОВ «Суворовський «Житлово-експлуатаційне підприємство; дійсна кількість співвласників занижена; підрахунок голосів на загальних зборах і при письмовому опитуванні недостовірний. Суд зазначає, що рішення загальних зборів ОСББ, які оформлені протоколами № 5, 6, 7, 8, 9, 10 є чинними та обов`язковим для виконання, відповідно до ст. 10 Закону України Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, яка визначає що рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. Доказів оскарження наведених рішень загальних зборів ОСББ «Вертикаль» відповідач [PERSON] суду не надала. Згідно довідки ТОВ КК «КЛЕВЕР», товариство з 01.06.2017р. по 01.03.2018р. здійснювало обслуговування будинку [ADDRESS] , проводив нарахування послуг СДПТ згідно тарифу. З 01.04.2018 року нарахування по будинку припинені. Суд виходить із того, що під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 грудня 2020 року у справі №761/48615/18-ц. У постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року справа №466/8748/16-ц: особа, яка є співвласником будинку, в якому створено ОСББ зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділене правом у разі нездійснення таких дій цією особою звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказане узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 09.06.2021 у справі №303/7554/16-ц та Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15. Суд зазначає, що первісні позовні вимоги ОСББ «Вертикаль» дійсно були заявлені із розрахунку неправильної площі квартири [PERSON] - 43,11 кв.м., на що слушно звернула увагу відповідач [PERSON] . Разом із тим, протягом розгляду справи, представник позивача [PERSON] неодноразово уточнювала, корегувала розрахунок заборгованості, усуваючи недоліки, як у площі квартири, так і у періоді розрахунку 3% річних та інфляційних, у зв`язку із чим суд неодноразово відкладав розгляд справи. Згідно Довідки про нарахування та коригування попереднього періоду (з 01.04.2018 по 01.01.2023 роки) з коригуванням по площі, послузі, 3% та інфляційних витрат, заборгованість за утримання будинку і житлово-комунальні послуги становить 13 120,40 грн., втрати від інфляції - 1659,01 грн., 3% річних становить 613,94 грн., що разом становить 15 393,35 грн. Відповідно до калькуляції внесків [PERSON] . як власниці квартири [ADDRESS] , було здійснено перерахування розміру внесків на УББ, ремонтний фонд, послуги по вивозу сміття, послуги Одесліфт відповідно до загальної площі квартири 42.7 кв.м.. які було затверджено Загальними зборами ОСББ «Вертикаль», протокол № 5,6,7,8,9 від 25.11.2017р., Договору №5204-17 К/С на вивіз побутових відходів від 01.11.2017 р., Договором № 679 від 01.11.2017 року, Договором №673 від 01.11.2027 року. Згідно Додатку №5 до протоколів № 5,6,7,8,9 від 25.11.2017 року сума внесків становить: для власників квартир [ADDRESS] , для власників квартир з 2-го поверху та вище 3,90 грн/м2. Відповідно до Довідки про нарахування та корегування попереднього періоду з 01.04.2018 року по 01.01.2023 роки, за внески УББ відповідно до площі квартири 42,7 кв.м.: -за період з 01.04.2018 по 01.01.2019 роки, тариф становить 3,9 грн./м2, шо дорівнює замісяць 166,53 грн, тому за весь зазначений період нараховано 1498,77 грн.; -за період з 01.01.2019 по 01.01.2023 роки, тариф становить 3,852 грн./м2, шо дорівнює за місяць 164,48 грн, тому за весь зазначений період нараховано 7895,06 грн.: Враховуючи вищезазначене, всього за період з 01.04.2018 року по 01.01.2023 роки за внески УББ позивачем було нараховано 9 393.83 грн. Відповідно до Довідки про нарахування та корегування попереднього періоду з 01.04.2018 року по 01.01.2023 роки, за внески до ремонтного фонду (тариф 0,5 грн/м2) до площі квартири 42,7 кв.м., нараховано за один місяць 21,35 грн., за весь період - 1 216,95 грн. Відповідно до вищезазначеної довідки було також проведено корегування щодо внесків за послугу вивозу сміття ТОВ «ЕКО-Ренесанс» відповідно до однієї зареєстрованої особи та затверджених тарифів, що становили з 01.04.2018 по 01.09.2018 рік 11,50 грн/особу (рішення ВКОМР №143 від 28.05.2015 р.), а з 01.09.2018 року - 17.11 грн/особу (рішення ВК Одеської міської ради №316 від 26.07.2017р.), що в загальному розмірі становить 947,22 грн.Калькуляція внесків міститься в матеріалах справи. Відповідно до Довідки про нарахування та корегування попереднього періоду з 01.04.2018 року по 01.01.2023 роки було також проведено корегування щодо внесків за послугу Одесліфт відповідно до площі 42,7 кв.м. та затверджених тарифів, що становили з 01.04.2018 по 01.09.2018 рік 0,44 грн/м2, а з 01.09.2018 року - 0,75 грн/м2, що в загальному розмірі становить 1 706,29 грн. Суд погоджується з корегованим розрахунком заборгованості, наведеним у довідках, зазначає що [PERSON] , у випадку не згоди із нарахуванням, могла надати суду свій контррозрахунок, однак таким правом не скористалась. Стосовно доводів відповідача про те, що в її помешканні відсутнє центральне теплопостачання та гаряча вода, але цей факт ніяк не відображений в графі внесків по УББ, порушено принцип розумності та справедливості формування тарифу для її оселі, суд зазначає наступне. Наданими представником позивача Довідками про заборгованість відповідача, із розбиттям на складові, підтверджується що позивачем було знято нарахування внесків за послугу «Технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем: гарячого водопостачання; холодного водопостачання; водовідведення; централізованого опалення; зливової каналізації». Тобто, розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] проводився без нарахування внесків за гаряче водопостачання, що підтверджується калькуляцією витрат та розрахунку внесків за послугу «Технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем: гарячого водопостачання; холодного водопостачання; водовідведення; централізованого опалення; зливової каналізації» (без гарячого водопостачання з 01.01.2019 року). На підтвердження надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, позивачем надані договори, зокрема: договір на вивіз твердих побутових відходів від 01.11.2017 року, договір про надання послуг з експлуатації ліфтів від 01.11.2017 року, договір про надання послуг з повного технічного обслуговування ліфтів від 01.11.2017 року. За нормами ч. 4 статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Згідно із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Обов`язок утримання свого майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому, як вже зазначалось, витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належного їм нежитлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 17 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Проаналізувавши вказані норми законодавства, положення статуту позивача, рішень загальних зборів ОСББ, оформлених протоколами № 5-9, врахувавши докази надані на підтвердження позовних вимог в сукупності, а також перевіривши розрахунки заборгованості з утримання будинку та прибудинкової території, суд вважає правомірним нарахування позивачем відповідачу заборгованості за отримані послуги в сумі 13 120,40 грн. Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 256, 257, 258, 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Підстави переривання позовної давності є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають. Суд зазначає, що однією із підстав переривання позовної давності є часткова сплата боржником основного боргу та/або сум санкцій. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 09.11.2018 року у справі № 911/3685/17, від 10.09.2019 року у справі № 916/2403/18. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач [PERSON] здійснила сплату за надані послуги - у вересні 2018 року (78,00 грн) та у листопаді 2021 року (65,89 гн), що свідчить про переривання позовної давності, в силу положень частини першої статті 264 ЦК України. Крім того, відповідно до п. 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Отже, суд вважає що позивач звернувся до суду у межах строку позовної давності, а тому заява відповідача про застосування строку позовної давності є безпідставною. Щодо доводів [PERSON] про надання позивачем не якісних послуг, не здійснення головою ОСББ «Вертикаль» контролю за якістю послуг, суд зазначає наступне. Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 20 листопада 2019 у справі № 640/18143/16-ц, факт ненадання послуги або зниження якості наданої послуги, що, у свою чергу, є порушенням умов договору у розумінні ст. 526, 530 ЦК України, повинен бути зафіксований належним чином. Зокрема, ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV передбачає, що у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з`явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред`явленої претензії. У разі встановлення за результатами аналізу факту погіршення нормованих показників якості води, витрати споживача, які він здійснив при оплаті вартості проведення аналізу води, підлягають компенсації за рахунок виконавця/виробника. Крім того, нормою ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 № 2189-VIII встановлено, що у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. У разі проведення перевірки якості наданих послуг з централізованого водопостачання, централізованого постачання гарячої води або постачання природного газу споживач має право здійснити забір проб. Інформація про забір проб включається до акта-претензії. У разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом. Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем). Порядок проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі визначений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2013 року № 70 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у разі перерви в їх наданні, ненадання або надання не в повному обсязі». У цьому Порядку вказано, що у разі надходження актів-претензій від споживачів про перерву в наданні послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх ненадання або надання не в повному обсязі та прийняття виконавцем рішення про їх задоволення, проводиться перерахунок протягом наступного місяця з дати отримання виконавцем акта-претензії). При цьому, у своїй постанові від 07 лютого 2018 року у справі № 521/6969/15-ц, Верховний Суд зазначив, що належним доказом ненадання житлово-комунальної послуги або зниження якості наданої послуги є звернення споживача до надавача послуг та складання сторонами акта-претензії. У даному випадку, в підтвердження надання ОСББ «Вертикаль» не якісних послуг за адресою: [ADDRESS] , корп1, відповідач [PERSON] надала суду: Акт від 21.06.2022 року, Акт від 27.02.2021 року, Акт від 22.08.2022 року, Акт ( без дати) а.с. 70, Акт від 05.03.2019 року, Акт від 06.08.2021 року, Скаргу від 02.07.2018 року, Скаргу від 30.07.2018 року, Скаргу від 09.07.2018 року, Скаргу від 02.07.2018 року, фотографії. Суд зазначає, що наведені Акти та Скарги не відповідають вимогами до Акту претензії, встанволеним ч.5 ст. 27 Закону України «Про житлово комунальні послуги». Також, відповідачем [PERSON] не надано до суду доказів направлення Актів (а.с. 67 - 72) та Скарг (а.с. 78 - 81) рекомендованим листом на адресу ОСББ, як це передбачено змістом ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». В свою чергу, фотографії, що надані відповідачем та містяться в матеріалах справи, не є належним доказом надання неякісних послуг, їх ненадання або надання не в повному обсязі, та не можуть замінювати передбачений законодавцем Акт-претензію. Крім того, надані фотографії неможливо ідентифікувати із адресою: [ADDRESS] . Відповідно ст. ст. 76, 77, 78 ЦПК України - доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (постанова Верховного Суду від 01.07.2021 у справі N 917/549/20). Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує (в тому числі і як свідок). Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі N 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі N 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі N 902/761/18, від 04.12.2019 у справі N 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі N 129/1033/13-ц (провадження N 14-400цс19). Також, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, є вимоги позову в частині стягнення з відповідача втрат від інфляції - 1659,01 грн. та 3% річних - 613,94 грн, нарахованих за період з 01.04.2018 року по 01.02.2022 року. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі №686/21962/15-ц вказала, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України). Згідно правового висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 16.12.2015 року у справі № 6-2023цс15, а також аналогічного правового висновку викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 року по справі № 712/8916/17, встановлено, що за відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Оскільки наявними у матеріалах справи доказами доведено, що відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання, тому остання, на вимогу позивача, зобов`язана сплатити інфляційні втрати та три проценти річних від простроченої суми. Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникає з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. За змістом статті 552, частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, із урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних. При цьому, суд погоджується із розрахунком штрафних санкцій, наданих позивачем, враховує що відповідач не надала суду свій контррозрахунок. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Вертикаль" підлягає стягненню заборгованість у розмірі 13 120,40 грн. (тринадцять тисяч сто двадцять гривень сорок копійок), втрати від інфляції - 1659,01 грн. (одна тисяча шістсот п`ятдесят дев`ять гривень одна копійка), 3% річних - 613,94 грн. (шістсот тринадцять гривень дев`яносто чотири копійки), що разом становить 15 393,35 грн. (тринадцять тисяч триста дев`яносто три гривні тридцять п`ять копійок). При цьому, суд вважає що позовна заява ОСББ «Вертикаль» підлягає частковому задоволенню, оскільки позовною заявою позивач просив стягнути з відповідача 18 577,65 грн., у встановлені п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України строки не уточнила вимоги, а подані пізніше пояснення по справі не можуть рахуватися судом, як уточнення позовних вимог. Відповідно до чю1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Судом задоволено 82,8% розміру заявлених до стягнення позовних вимог, тому судом підлягає стягненню з відповідача 2 222, 35 грн. судового збору. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. За правилами частини 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Велика палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 зазначила наступне. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. Конституційний Суд зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч.2 ст.3, ст.59 Конституції покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. Проте не всі галузеві закони, зокрема процесуальні кодекси, містять приписи, спрямовані на реалізацію такого права, що може призвести до обмеження чи звуження змісту та обсягу права кожного на правову допомогу У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат». У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18 (провадження №61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». Верховний Суд у постанові від 06.03.2019р. по справі №922/1163/18 дійшов наступних висновків: (1) Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»); (2) За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; (3) Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; (4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; (5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; (6) Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». З матеріалів даної справи вбачається, що на підтвердження понесених позивачем ОСББ «ВЕРТИКАЛЬ» витрат на правничу допомогу, його представник - адвокат Чекмарьова Л.Ю. надала: 1) Договір про надання правової допомоги №42 від 01.12.2021 року; 2) Додаткову угоду №1 до Договору №42 про про надання правової допомоги від 01.12.2021 року; 3) Рахунок на оплату гонорару №6/22; 4) Платіжну інструкцію №1604 від 20.02.2023 року; 5) Акт №6/23 приймання-передачі наданої правової допомоги від 02.10.2023 року. Зі вказаного Акту прийому-передачі наданих послуг №6/23 від 02.10.2023 року вбачається, що адвокат Чекмарьова Л.Ю. надала клієнту наступні правові послуги: 1) Усні та письмова консультація (500 грн); 2) Підготовка, складання та подання позовної заяви (1500 грн); 3) Підготовка, складання та подання письмових пояснень по справі (500 грн); 4) Участь у судових засідання по справі (1000 грн); При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц, а також постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року в справі № 904/4507/18). Проаналізувавши вказаний Акт прийому-передачі наданих послуг від 02.10.2023 року, суд вважає що відображена у ньому інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) відповідає дійсності та критерію розумності, обґрунтованості та реальності. Доводи відповідача [PERSON] стосовно затягування адвокатом розгляду справи, неодноразового коригування розрахунку заборгованості, підготовки пояснень, які є тотожними, судом не приймаються в якості підстав для зменшення розміру адвокатських витрат, оскільки адвокат Чекмарьова Л.Ю. фактично визначила одну суму 1000 грн. за участь у судових засідання, тобто кількість засідань не вплинула на розмір адвокатських витрат, хоча справа перебувала у провадженні суду більше року. Так само, була визначена одна сума за підготовку пояснень по справі. У зв`язку з тим, що позивач ОСББ «Вертикаль» вимушено уклало договір про надання правової (правничої) допомоги, з метою захисту своїх прав, зважаючи на предмет позовних вимог, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, віднесення її до категорії малозначних, враховуючи критерій співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, підтвердження послуг визначених Актом від 02.10.2023 року, витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2898,00 грн.

Outcome: partial