Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

Позивач [PERSON] \~в інтересах\~якої діє\~адвокат Карпа\~М.М.звернулась до суду з позовом до відповідача Великобірківської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що житловий будинок [ADDRESS] є колишнім колгоспним двором, членами якого станом на 10.07.1991 рік були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина в тому числі у на відповідну частку вказаного житлового будинку. Позивач спадщину прийняла спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця проживала разом із ним, а також подала заяву про прийняття спадщини. Водночас інші спадкоємці першої черги [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини в її користь. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку вказаного житлового будинку нотаріусом їй було відмовлено, з підстав відсутності державної реєстрації. Таким чином, позивач просить: визнати за нею право власності на частку житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.04.2024 відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Протокольною ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.05.2024 витребувано у приватного нотаріуса\~Тернопільського районного\~нотаріального округу\~Сліско С.М. копію спадкової справи № 3/2024 заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] 07.06.2024 судом зареєстровано копію матеріалів спадкової справи № 3/2024\~заведеної після\~смерті [PERSON] ,\~який помер\~ [INFO] наданої приватним нотаріусом\~Тернопільського районного\~нотаріального округу\~Сліско С.М. на запит суду. Протокольною ухвалою суду від 21.06.2024 постановленою у судовому засіданні без видалення в нарадчу кімнату та занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження у даній справі та призначено розгляд справи по суті. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Карпа М.М.не з`явились, однак адвокат Карпа М.М., подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Великобірківської селищної\~радив судове засідання не з`явився, попередньо звернувшись до суду із заявою у якій просить суд розгляд справи проводити за його відсутності. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі та витребувану судом копію спадкової справи № 3/2024 заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24.05.1980 в Малоходачківській сільській раді Тернопільського району, що вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 24.05.1980. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 11.07.1981 Малоходачківською сільською радою та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 21.05.1983 Малоходачківською сільською радою. 11.10.2000 [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , у зв`язку із чим змінила прізвище на « [PERSON] », що слідує із свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 11.10.2000 Малоходачківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Відповідно до довідки №34 від 19.01.2024 виданої Виконавчим комітетом Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, житловий будинок по [ADDRESS] рахувався за [PERSON] , станом на 01.07.1990 двір колгоспника, членами якого були: голова двору [PERSON] , 1954 року народження; дружина [PERSON] , 1960 року народження; дочка - [PERSON] , 1981 року народження; син [PERSON] , 1983 року народження. Як вбачається з Інформаційної довідки №59 про технічний стан нерухомого майна від 22.01.2024 виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, по обліку бюро, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] рахується за: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Раніше будинковолодіння рахувалось за адресою: [ADDRESS] . Згідно з Інформаційної довідки №58 від 22.01.2024 виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] (раніше [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 30.11.1989 на підставі рішення виконкому № 236 від 28.11.1989 та записано 30.11.1989 в реєстрову книгу № 3 за реєстровим № 226. [PERSON] помер [INFO] в с. Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області 18.09.2023. Відповідно до довідки № 90 від 07.03.2024 виданої Виконавчим комітетом Великобірківської селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований по [ADDRESS] та разом з ним за даною адресою зареєстровані: дружина [PERSON] , [INFO] ; дочка [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , 1983 року народження; зять [PERSON] , 1978 року народження; внучка [PERSON] , 2001 року народження. 18.01.2024 [PERSON] подала приватному нотаріусу Тернопільського районного нотаріального округу Сліско С.М. заяву № 4 у якій зазначила, що приймає спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Окрім неї також є спадкоємці: дружина [PERSON] та син [PERSON] . Також, 24.01.2024 [PERSON] та [PERSON] подали приватному нотаріусу Тернопільського районного нотаріального округу Сліско С.М. заяви №№ 5 у яких зазначили, що вони усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для них істотне значення, без застосування до них фізичного чи психічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею підтверджують, що відмовляються від належних їм часток спадкового майна, яке залишилося після смерті [PERSON] , на користь його дочки [PERSON] , [INFO] . Крім того, зазначили, що їм роз`яснено, що їх відмова від прийняття спадщини є безумовною та беззастережною, але може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. 18.03.2024\~приватним нотаріусом\~Тернопільського районного\~нотаріального округу\~Сліско С.М. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 500 на земельну ділянку, площею 0,1024 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер: 6125284800:02:001:4021, з цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що також підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №76240669 від 18.03.2024. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Сліско С.М. із заявою № 32 від 10.04.2024, у якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (раніше [ADDRESS] ). Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного\~нотаріального округу\~Сліско С.М. №74/02-31 від 10.04.2024, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO] [PERSON] , а саме на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (раніше [ADDRESS] ), у зв`язку з відсутністю державної реєстрації спадкового майна. Згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, який виготовлений 19.01.2024 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення [PERSON] , житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , побудований у 1979 році та має загальну площу 75,1 кв.м, житлова площа 56,8 кв.м. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01.07.1990. Статус майна колгоспного двору був врегульований ст.ст. 120-126 ЦК УPCP 1963 в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин. Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Відповідно до змісту ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Враховуючи вищенаведене житловий будинок по [ADDRESS] , із господарськими\~будівлями та\~спорудаминалежав кожному з членів колгоспного двору - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в рівних частках по частці. У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.06.1983 №4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» роз`яснено, що правила ст.563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 01.07.1990. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30.06.1990 спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Відтак, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина в тому числі і на належну йому частку житлового будинку по [ADDRESS] , із відповідною часткою господарських будівель та споруд. Відповідно до ст.\~1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, щодо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до\~с.\~1258\~ЦК України,\~спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини, як визначено ч. 1 ст. 1269 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу II "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за N 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Підпунктом 4.18 п. 4 глави 10 розділу II вказаного порядку передбачено, що за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] який помер [INFO] є дружина [PERSON] та діти: [PERSON] та [PERSON] . Водночас, [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини після смерті [PERSON] в користь [PERSON] , яка у свою чергу прийняла спадщину, як така, що постійно проживала із спадкодавцем на момент смерті, а також шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. За умовами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.10.2018 у справі № 557/1209/16-ц, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18. Так само у листі Вищого господарського суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що до 2004 року нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~та\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. У п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127, міститься перелік об`єктів (будівельних робіт), які не належать до самочинного будівництва. Зокрема, зазначено, що до самочинного будівництва не належать індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05.08.1992. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 05.08.1992\~№ 449\~«Про порядок\~прийняття в\~експлуатацію закінчених\~будівництвом об`єктів\~державного замовлення» (втратила чинність 30.12.2004) було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва. Згідно з п. 84 постанови документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 05.09.1992. Також відповідно до п. 42 вказаного вище Порядку документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05.08.1992, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Системний аналіз зазначених вище положень свідчить про те, що до 05.08.1992 законодавець не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Законодавство, чинне на той час, не пов`язувало виникнення права власності на житлові будинки з господарськими будівлями і спорудами з державною реєстрацією такого права. Відтак, її відсутність не свідчить про відсутність права власності, а правові засади прийняті в експлуатацію об`єктів, побудованих до 05.08.1992 року, відсутні. Документом, що засвідчував факт існування об`єкта нерухомого майна і містив його технічні характеристики, був технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. 19.01.2024 Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно якого останній побудований у 1979 році, а відтак у відповідності до п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна цей будинок не є самочинним будівництвом і не потребує введення в експлуатацію. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , прийняла спадщину після смерті останнього, однак позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права через органи нотаріату, як і підтвердити своє право власності на успадковане нерухоме майно, зокрема частку спірного житлового будинку, з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок. Аналізуючи вищенаведені обставини, враховуючи викладені вимоги законів, досліджені у судовому засіданні письмові докази, суд дійшов висновку, що спадкові права позивача [PERSON] , як спадкоємця\~майна померлого\~члена колишнього\~колгоспного двору,\~підлягають захисту\~в судовому\~порядку,\~шляхом визнання\~за нею\~права власності\~на частку житлового будинку загальною площею 75,1 кв.м, житловою площею 56,8 кв.м. з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в селі Малий Ходачків Тернопільського району Тернопільської області. На підставі наведеного,

Outcome: approved