Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

У вересні 2023 року позивач за первісним позовом звернувся до суду, мотивуючи вимоги тим, що 09.06.2018 відповідачка уклала з банком договір про надання банківських послуг та отримала кредит у розмірі 25 000 грн. у вигляді кредитного ліміту на поточний рахунок. Свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим станом на 01.08.2023 сума її боргу за тілом кредиту становить 102 170,23 грн. Просить стягнути вказану суму та судовий збір. У січні 2024 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом, мотивуючи вимоги тим, що уклала з відповідачем договір та користувалася карткою як дебетовою до 10.06.2021, після чого баланс коштів на картковому рахунку становив 0,00 грн. 24.12.2021 спробувала зайти у додаток monobank, але не змогла цього зробити, оскільки у додатку запитувався новий номер телефону, хоча вона його не змінювала. Зв`язавшись з оператором за допомогою текстових повідомлень, а згодом - відеозв`язку, їй стало відомо про шахрайські дії з карткою - 12.10.2021 невстановлена особа змінила фінансовий номер телефону та електронну адресу, пере випустила нові картки, з яких згодом витрачалися кредитні кошти. Зверталась до правоохоронних органів та за її заявою було відкрито кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Зазначає, що оператор під час зміни фінансового номера не пересвідчився, що особа, яка запитувала зміну фінансового номера дійсно є [PERSON] не ідентифікував та не верифікував особу, яка звернулася від імені позивача. З боку позивача, як клієнта банка, усі обов`язки були дотримані. При цьому відсутні обставини, які доводять, що позивач як користувач своїми діями сприяла розголошенню інформації, що дає змогу ініціювати платіжні операції. Внаслідок шахрайських дій невстановлені особи заволоділи кредитними коштами позивачки. Банком було порушено вимоги спеціального законодавства про відкриття рахунку, видачу та використання електронних платіжних засобів, ідентифікацію та верифікацію споживачів банківських послуг. Просить зобов`язати відповідача повернути кредитні кошти та відновити залишок коштів на рахунку [PERSON] до того стану, у якому він був на момент останньої операції клієнта - 10.06.2021 о 22;23:52, а саме: 0,00 грн. Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09.11.2023 справу було передано за підсудністю до Зарічного районного суду м. Суми. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18.12.2023 відкрито провадження у справі. Ухвалою від 09.02.2024 обднано в одне провадження первісний та зустрічний позови, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку загального провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 18.03.2024 витребувано докази у первісного позивача. Ухвалою суду від 13.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання представники сторін не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Надали заяви про розгляд справи без їх участі. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 09.06.2018 [PERSON] звернулася до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг (а.с. 20). На підставі укладеного договору [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміт . Відповідно до наданого банком розрахунку за період з 12.10.2021 по 01.08.2023 утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 102170,32 грн. (тіло кредиту) (а.с. 9). Відповідно до виписки по особовому рахунку за карткою [NUMBER] картка використовувалась як дебетова у період з 09.06.2018 по 10.06.2021. Після операції, яка відбулась 10.06.2021 баланс на рахунку був 0,00 грн. до 12.10.2021. Починаючи з 12.10.2021 по картці здійснювались операції зі зняття коштів, переказів на інші картки, збільшення кредитного ліміту та отримання кредиту готівкою, тощо(а.с. 96-103). Відповідно до виписки по картці [NUMBER] (клієнт [PERSON] ) за період з 01.10.2017 по 25.01.2024 з цієї картки здійснювались операції лише у період з 13.10.2021 по 16.10.2021 (а.с. 104-105). Постановою від 01.02.2022 слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області визнано [PERSON] потерпілою у кримінальному провадженні внесеному 12.01.2022 до ЄРДР за №42022202510000002 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (а.с. 106). Як вбачається з копії протоколу огляду речей від 03.08.2022 у кримінальному провадженні №42022202510000002 - аудіо файлу запису діалогу особи жіночої статі, яка представилась потерпілою та працівником служби підтримки monobank , а також наданого на виконання вимог ухвали суду аудіо файлу із записом цієї розмови, 10.12.2021 о 12.40 на службу підтримки зателефонувала особа, представившись [PERSON] із проханням повідомити їй про залишок на рахунку. 10.12.2021 о 12:44 на службу підтримки зателефонувала особа, представившись [PERSON] із проханням змінити фінансовий номер. Їй було запропоновано змінити номер у додатку та надано консультацію як це зробити, однак особа повідомила, що не у неї відсутній інтернет зв`язок. Співробітник банку поставив особі ряд запитань, на які вона відповідла: прізвище, ім., по батькові, номер тале фона та пристрій, з якого входить у мобільний додаток, розмір боргу за карткою та месенджер для спілкування зі службою підтримки, орган що видав паспорт. Не відповіла на запитання про розмір кредитного ліміту, зазначивши, що ним не користувалась. Їй було змінено фінансовий номер (а.с. 108-109). Судом досліджено аудіозапис розмови 12.10.2021 особи, яка представилась [PERSON] із оператором банку, зміст якого відповідає змісту розмови, викладеному у вищевказаному протоколі. У відповідях на звернення [PERSON] банк повідомив про звернення 12.10.2021 о 12:40 год з мобільного телефону [NUMBER] , що закріплений в АТ «Універсал Банк» як мобільний номер заявниці з метою дізнання наявності заборгованості по карті. У той самий день о 12:44 год звернулась особа, що представилась [PERSON] з мобільного номеру [NUMBER] з метою зміни мобільного номеру телефону. Їй було поставлено ряд запитань та отримані правильні відповіді. 12.10.2021 о 13:50 вхід у мобільний додаток було здійснено з іншого девайсу, змінено адресу електронної пошти. Банк зазначив, що зміна мобільного пристрою відбулась шляхом переходу за посиланням, що відправляється на адресу клієнта. Тому у банка є підстави вважати, що заявниця передала особисті дані третім особам або зміна особистої інформації була здійснена заявницею. 13.10.2021 було здійснено перевипуск платіжної картки. 24.12.2021 заявниця звернулась до контактного центру із заявою, шо зник зв`язок із номером телефону. (а.с. 115-121). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його ж рахунка, банк повинен негайно, після виявлення порушення, зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлення відповідальності суб`єктів переказу, а також визначення загального порядку здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами, на час виникнення спірних правовідносин, були встановлені Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Згідно п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до пунктів 7, 8, 9 розділу VI Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (в редакції чинній станом на 02 липня 2018 року) Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності. Такі висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц, від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц, від 20 листопада 2019 року у справі № 577/4224/16-ц, від 17 червня 2021 року у справі № 759/4025/19, від 16 серпня 2023 року № 176/1445/22. Судом встановлено, що доступ до карткового рахунку [PERSON] , що мав місце у жовтні 2021 року, в результаті якого було встановлено кредитний ліміт та перераховані кредитні кошти, відбувся після зміни фінансового номера, мобільного пристрою, електронної пошти користувача та в результаті перевипуску карток. Позивачем не було надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що [PERSON] своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, що свідчить про відсутність вини відповідача у отриманні спірних грошових коштів. [PERSON] одразу після виявлення несанкціонованого списання коштів з карткового рахунку повідомила про це банк. Доводи позивача про те, що оспорювані транзакції відбулися саме за ініціативою [PERSON] , або внаслідок розголошення нею конфіденційної інстанції, передачі даних та паролів третім особам, ґрунтуються виключно на припущені позивача. З метою повного з`ясування обставин справи судом ухвалою від 30.05.2024 було витребувано у банка докази, зокрема, матеріали звернення [PERSON] 24.12.2021 до контактного центру, інформацію, чи здійнювалось банком розслідування за результатами повідомлення про вчинення шахрайських дій, чи змінювався після звернення 24.12.2021 у [PERSON] фінансовий номер телефона та електронна адреса, пов`язані з додатком Monobank. На виконання ухвали доказів банком надано не було. Суд зазначає, що положеннями ч. 3 ст. 12 ЦПК України саме на сторону покладається обов`язок доведення обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. АТ «Універсал Банк» не доведено суду, що оспорювані транзакції були здійснені [PERSON] або у результаті розголошення нею конфіденційної інформації щодо банківського рахунку. Враховуючи викладене, вимоги [PERSON] про зобов`язання відповідача повернути кредитні кошти та відновити залишок коштів на рахунку [PERSON] до того стану, у якому він був на момент останньої операції клієнта - 10.06.2021 о 22;23:52, а саме: 0,00 грн. підлягають задоволенню. У звязку із задоволенням зустрічного позову, не підлягають задоволенню вимоги банка за первісним позовом про стягненнення з [PERSON] заборгованості за кредитом в сумі 102170,32 грн. не підлягають задоволенню, оскільки вказана сума боргу виникла в результаті здійснення спірних транзакцій у період з 12.10.2021 по 16.10.2021 .

Outcome: approved