Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

Заявник [PERSON] , через свого представника адвоката Крутень І.В. звернулась до суду із заявою в якій просить визнати безвісно відсутньою її бабусю [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначає, що [INFO] [PERSON] , зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] , пішла з дому. З того часу будь-який зв`язок із нею втрачений. Вона не телефонувала, не надсилала листів, додому не поверталась, іншим способом про місце свого перебування не повідомляла. [PERSON] , намагалась встановити місце знаходження бабусі [PERSON] . З цією метою вона зв`язувались із своїми знайомими та родичами, до яких могла б піти або звернутись за допомогою [PERSON] , але її зусилля були марними, адже, ніхто не мав будь-якої інформації стосовно її місцезнаходження. 07 листопада 2022 р. [PERSON] звернулась до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області з офіційною заявою про розшук безвісти зниклої особи, проте, й досі немає жодної інформації, щодо місцезнаходження [PERSON] . Зазначає, що уклавши угоду від 01.08.2023 року про надання правничої допомоги, адвокатом були зроблені запити до державних установ та ОСББ «Рівне Київська-16» щодо надання інформації відносно зниклої бабусі, однак отримала відповіді з відмовою, оскільки така інформація є конфіденційною. Враховуючи те, що [PERSON] більше року безвісно відсутня, заявник з метою встановлення опіки над її майном квартира [ADDRESS] звернулася до суду із даною заявою. В судовому засіданні заявник, та її представник подану заяву підтримали та просили задовольнити з підстав викладених у заяві. Заявник суду пояснила, що з бабусею проживала до 2021 року, потім періодично. З близьких родичів в бабусі є донька [PERSON] 1980 року народження, яка є матір`ю заявника, проживає за кордоном. [PERSON] частково надсилала кошти на лікування бабусі. Були випадки, що бабуся і раніше пропадала на декілька днів з дому, пояснити причину зникнення не могла через хворобу. Також заявник вказала, що вона тісних стосунків із своєю матір`ю [PERSON] не підтримує. Представник заінтересованої особи Рівненської міської ради в судові засідання не з`явився, про день та час розгляду заяви повідомлений належним чином. Заслухавши заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, суд дійшов висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав. Заявник [PERSON] [INFO] (паспорт [NUMBER] від 20.09.2022 року) в заяві зазначає, що [PERSON] ( [INFO] ) є її бабусею, яка пішла з дому 04.11.2022 року і з того часу зв`язок з нею втрачений. Після чого заявник звернулася в поліцію про її розшук. Суд встановив, відповідно до сформованої інформаційної довідки станом на 07.07.2016 рік з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна [PERSON] [INFO] є власником квартири [ADDRESS] , з 07.07.2016 року на підставі свідоцтва на спадщину, за заповітом. Згідно інформації з паспорту громадянина України серія [NUMBER] виданого 09.04.2002 року [PERSON] з 06.07.1988 року була зареєстрована в с. Озеряни (Дубенський міський відділ управління МВС України в Рівненській області). Із копії довідки серії МСЕ № 210869 [PERSON] 1958 року народження є інвалідом дитинства ІІ групи безтерміново. Із довідки №22756 від 20.09.2023 року убачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] ( [INFO] ) з 20.07.2016 року; [PERSON] ( [INFO] ) з 10.04.2017 року; [PERSON] ( [INFO] ) з 10.04.2017. ОСББ "Рівне Київська 16" №1-10-23 від 27.10.2023 року на адвокатський запит повідомляє, що не володіє інформацією щодо фактичного місця проживання [PERSON] , [INFO] . Згідно відповіді Національної поліції України ГУ Національної поліції в Рівненській області Рівненське районне управління поліції від 23.05.2024 року на адвокатський запит повідомлено, що слідчим відділом Рівненського районного управління поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження за №12022181010002170 від 08.11.2022 року по факту зникнення безвісті громадянки [PERSON] , 1958 року народження. Згідно інформації Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України від 20.12.2023 року відомості щодо гр. [PERSON] , 08.08.1958 року щодо перетину кордону в період з 01.10.2022 року по 09.01.2024 року відсутні. Згідно інформації Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області [PERSON] [INFO] перебуває на обліку як отримувач соціальної пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 09.08.1958 року. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] серії [NUMBER] у графі батьки зазначено: батько [PERSON] ; мати [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] серії [NUMBER] у графі батьки зазначено: батько [PERSON] ; мати [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою (п. 3 ч.2 ст.293 ЦПК України). Відповідно до ст.\~305\~ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Статтею 306\~ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Згідно з ч.1 ст.43\~ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Відповідно до положень ст.ст.12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до\~ст.78 ЦПК Україниобставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі\~ст.79 ЦПК Українидостовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України) Згідно з ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч.1\~ст.308 ЦПК України\~суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Суд визнав викликати заявника [PERSON] в судове засідання, яка зявилась і пояснила, що бабуся [PERSON] не спілкувалась з своєю донькою [PERSON] [INFO] , а тому і не могла виїхати до неї на проживання за кордон. [PERSON] ( [INFO] ), яка являється донькою [PERSON] ( [INFO] ) більше десяти років проживає за кордоном. Раніше мати передавала для бабусі кошти на лікування. Заявник в заяві покликається на те, що вона зв`язувались із своїми знайомими та родичами з метою знаходження бабусі, однак матеріали справи не містять цих даних. Крім цього, у відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України від 20.12.2023 року не зазначено чи перетинала [PERSON] , 08.08.1958 року кордон до жовтня 2022 року. Суд також звертає увагу на той факт, що згідно свідоцтва про одруження [PERSON] змінила призвіще (дошлюбне прізвище [PERSON] ) в свідоцтві про народження [PERSON] в графі матір зазначено [PERSON] , однак заявниця не змогла пояснити суду обставин щодо зміни прізвища бабусею з " [PERSON] " на " [PERSON] ". У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок про те, що безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. Аналогічного висновку у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової падати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 лютого 2020 року у справі № 756/17293/17 (провадження № 61-16093св19). Відсутність протягом тривалого часу [PERSON] за фактичним місцем проживання не є безумовною підставою для визнання цієї особи безвісно відсутньою. Враховуючи відсутність повноти відомостей про дійсне перебування особи (чи неможливість отримати такі відомості для її знаходження), суд приходить до висновку відмовити в задовлення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed