Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

08 липня 2024 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, яку мотивує тим, що [INFO] в с. Береза Глухівського району Сумської області помер його батько - [PERSON] . За життя [PERSON] заповіт не складав. Заявник є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після його смерті. Після смерті [PERSON] був похований на цвинтарі у селі Береза Глухівського району Сумської області. Однак, лікарське свідоцтво про смерть [PERSON] оформлене не було, фельдшерська довідка про його смерть не видавалася, актовий запис про його смерть не складався, свідоцтво про смерть не видавалося. Заявник звернувся до Глухівський відділу ДРАЦС у Шосткинському районі Сумської області із заявою зареєструвати смерть [PERSON] , але йому було відмовлено через відсутність підстав для реєстрації факту його смерті. Після смерті батька заявника відкрилась спадщина, яка складається із земельних ділянок площею 2,38 га та 0,20 га, розташованих на території Березівської сільської ради. Оформити спадщину не мав змоги, оскільки факт його смерті не зареєстрований. На звернення про реєстрацію смерті [PERSON] . Глухівський відділ ДРАЦС у Шосткинському районі Сумської області повідомив, що відсутні підстави для реєстрації факту його смерті. Крім того, оформити спадщину померлого батька у заявника не має можливості, оскільки також він не може підтвердити його батьківство відносно себе, оскільки при реєстрації його народження в свідоцтві про народження та актовому записі в графі «батько», зі слів матері, було зазначено лише ім`я батька « [PERSON] », бо його батьки офіційно у шлюбі не перебували, а проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Заявник звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті батька, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що не підтверджується факт смерті [PERSON] та не підтверджується факт батьківства. Тому просить суд встановити факт того, що [PERSON] , 1922 року народження, уродженець с. Береза, Глухівського району, Сумської області, помер [INFO] в с. Береза Глухівського району Сумської області у віці 82 роки та встановити факт батьківства [PERSON] , 1922 року народження, уродженця с. Береза, Глухівського району, Сумської області, який помер [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Береза, Глухівського району, Сумської області. Ухвалою судді від 09.07.2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Заявник [PERSON] разом із заявою надав клопотання про розгляд справи без його участі, просив задовольнити заяву (а.с. 22). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява начальника Глухівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, у якій просить справу розглядати у відсутності представника заінтересованої особи, заперечень щодо заявлених вимог не має (а.с.28). Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. Згідно довідки від 10 вересня 2020 року № 456, виданої Глухівським районним сектором управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області, 10 вересня 2004 року в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , виникла пожежа. Внаслідок пожежі загинув гр. [PERSON] , 1922 р.н. (а.с. 11) Відповідно до довідки виконкому Березівської сільської ради № 03-07/1/550 від 18 серпня 2020 року, [PERSON] , який помер [INFO] , дійсно похований на кладовищі в [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно довідки виконкому Березівської сільської ради № 03-07/1/575 від 18 вересня 2020 року, разом з померлим [INFO] [PERSON] на час його смерті ніхто не був зареєстрований та не проживав однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від імені померлого [PERSON] Березівською сільською радою не посвідчувався (а.с. 10). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 77435561 від 25 червня 2024 року, заповіти [PERSON] в Спадковому реєстрі не зареєстровані (а.с. 9). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 77435542 від 25 червня 2024 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок\~площею 2,38\~га та\~0,20\~га,\~розташованих на\~території Березівської\~сільської ради,\~які належали\~йому на\~праві власності,\~на підставі\~Державних актів\~на право\~приватної власності\~на землю\~серії Р2\~№ 659770\~та серія\~Р3\~№ 734958,\~виданих йому\~30\~серпня 2002\~року на\~підставі розпорядження\~Глухівської районної\~державної адміністрації\~№ 253\~від 15\~серпня 2002\~року,\~зареєстрованих у\~Книзі записів\~державних актів\~на право\~приватної власності\~на землю\~за №\~738\~та №\~739 (а.с. 11,15). Згідно положень п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом п. 8 ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України,\~суд розглядає\~справи про\~встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно із ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів. В своїй заяві [PERSON] зазначив, що встановлення факту смерті та факту батьківства необхідне йому для прийняття спадщини. Глухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шосткинському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відмовлено у видачі витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті [PERSON] , оскільки не підтверджені родинні стосунки заявника з [PERSON] (а.с.8). Постановою приватного нотаріуса Шосткинського\~районного нотаріального\~округу Янкової\~Є.О.\~від 25\~червня 2024\~року,\~ [PERSON] \~було відмовлено\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом,\~після смерті\~ [PERSON] у\~зв`язку з\~тим,\~що не\~підтверджується факт\~смерті [PERSON] \~та не\~підтверджується факт\~батьківства відносно\~ [PERSON] (а.с. 16). Зі свідоцтва про народження вбачається, що в графі «батько» зазначено лише ім`я батька « [PERSON] », в графі «мати» зазначена [PERSON] (а.с. 17). Згідно довідки виданої виконкомом Березівської сільської ради № 03-07/1/500 від 14.07.2021 року, згідно погосподарської книги Березівської с/ради за 1950-1952 роки, мати [PERSON] - [PERSON] , була зареєстрована у господарстві № 369 с. Береза. Його батько, [PERSON] , був зареєстрований у господарстві № 339 с. Береза (а.с. 18). Як вбачається із заяв № 327 та № 328 від 21 червня 2024 року свідків [PERSON] та [PERSON] , посвідченими приватним нотаріусом Шосткинського районного нотаріального округу Сумської області Янковою Є.О., померлий [INFO] [PERSON] дійсно є батьком [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю у не зареєстрованому шлюбі багато років, за адресою: [ADDRESS] , вели спільне домогосподарство, були пов`язані спільним побутом. [PERSON] завжди визнавав своє батьківство відносно [PERSON] , ніколи не піддавав його сумніву, жодного разу не заперечував цього факту, допомагав в утриманні сина, спілкувався з ним, приймав участь у його вихованні. [PERSON] завжди називав батьком [PERSON] і завжди знав, що він є його батьком, відносився до нього як до батька, з повагою, завжди його слухався (а.с. 19, 20). Відповідно до ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Частиною 2 статті 125 цього Кодексу визначено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається :\~за заявою\~матері та\~батька дитини; за рішенням суду. Статтею 130\~цього Кодексу\~передбачено,\~що у\~разі смерті\~чоловіка,\~який не\~перебував у\~шлюбі з\~матір`ю\~дитини,\~факт його\~батьківства може\~бути встановлений\~за рішенням\~суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього\~Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій\~статті 128 цього Кодексу. Згідно ст. 135 цього Кодексу встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Пунктом 7 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 Сімейного кодексу України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Пунктом 3 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~3\~від 15\~травня 2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» передбачено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови №\~5\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України. Відповідно до положень ст. 53 КпШС України, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5\~від 31\~березня 1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення» встановлено, що заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Отже, за визначених обставин, враховуючи, що встановлення факту смерті особи\~в певний\~час у\~разі неможливості\~реєстрації органом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану факту\~смерті та\~встановлення факту\~батьківствапороджують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення особистих чи майнових прав заявника, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Таким чином є всі підстави для задоволення заяви [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved