Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Мірініченко В.К. звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради, в якому просить суд визначити [PERSON] додатковий строк в три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказав, що у зв`язку з початком широкомасштабного військового наступу Російської Федерації на територію України, усвідомлюючи, що найголовнішим є збереження життя та здоров`я, враховуючи існуючу на той час загрозу окупації міста Києва, позивач з дитиною 06 березня 2022 року виїхала за кордон - спочатку до Молдови, а потім до Німеччини, що підтверджується відповідними відмітками про перетин кордону у паспорті громадянина України для виїду за кордон. Під час перебування позивача в Німеччині, померла її мати - [PERSON] , при цьому позивач сама має проблеми зі здоров`ям та на фоні переживань через смерть матері, а також через події на території України настало значене погіршення її стану, у зв`язку з чим не мала можливості приїхати в Україну навіть на похорон. У зв`язку з постійним поганим самопочуттям позивач вимушена була звернутися за медичною допомогою в Німеччині через суправентрикулярну тахікардію (SVT) та в серпні 2022 року була проведена операція на серці. У жовтні 2022 року вона повернулася до України та продовжила проходити медичні обстеження. Гостро переживаючи війну в Україні, втрату матері, знаходячись у постійному страху через регулярні ракетні обстріли російськими військами всієї території України, майнові питання відійшли на задній план. У січні 2023 року знову виїжджала до Німеччини для консультації за результатами проведених досліджень. Того ж місяця позивач звернулася до лікаря кардіолога у зв`язку з післяопераційним обстеженням, після чого її було направлено на здачу аналізів, де було виявлено значні порушення у формулі крові. В подальшому були призначені додаткове обстеження, включаючи біопсію кісткового мозку. В лині 2023 року було поставлено остаточний діагноз - рак крові. Наразі позивачу доводиться боротися зі страшною хворобою. У січні 2024 року позивач звернулась до П`ятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері - [PERSON] , де було заведено спадкову справу № 42/2024. Постановою державного нотаріуса П`ятої київської державної нотаріальної контори Василевської О.А. № 193/02-31 від 23 січня 2024 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском шестимісячного строку. Несвоєчасне звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини викликане тим, що після повномасштабного вторгнення Російської Федерації вона не змогла приїхати в Україну та особисто подати нотаріусу заяву, оскільки проходила медичні обстеження та отримувала лікування. Після повернення в Україну на фоні поганого самопочуття позивачка продовжила обстеження, за результатами яких їй було поставлено остаточний діагноз - рак крові, у зв`язку з чим позивач вимушена була зосередиться на лікуванні. Враховуючи те, що позивач є єдиною спадкоємицею після смерті матері та бажає прийняти спадщину, однак вважає, що пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, тому наявні підстави для звернення до суду з позовом про визначення їй додаткового строку тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 лютого 2024 року справу розподілено судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 лютого 2024 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, витребувано від П`ятої Київської держаної нотаріальної контори копію спадкової справи №432/2024, після померлої [INFO] [PERSON] . 25 березня 2024 року від представника позивача [PERSON] - адвоката Мірініченка В.К. надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме копії спадкової справи №42/2024, після померлої [INFO] [PERSON] . 24 квітня 2024 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому представник Київської міської ради просив ухвалити рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у відсутності представника Київської міської ради. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, у поданому до суду відзиві просив слухати справу у його відсутність, просив ухвалити рішення згідно чинного законодавства. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши доводи та аргументи сторін, обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до такого висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 грудня 1971 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 13 травня 1994 року. [INFO] мати позивача [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10 травня 2022 року. Постановою державного нотаріуса П`ятої київської державної нотаріальної контори Василевської О.А. №193/02-31 23 січня 2024 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском шестимісячного строку. Позивач, звернувшись до суду із вказаним позовом, просить визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] , посилаючись на те, що пропустила строк з поважних причин. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно з частиною першою статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами першою та другою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). Як встановлено судом з наданої до суду копії спадкової справи № 42/2024, стосовно майна померлої [INFO] [PERSON] , позивач 23 січня 2024 року звернулась до П`ятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері - [PERSON] , однак державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори Василевською О.А. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском шестимісячного строку. Інші особи із заявами про прийняття спадщини не зверталися, відтак позивач є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] . Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можливе за наявності таких умов: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 6121447св19). Водночас, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. З викладеного вбачається, що спадкоємцю, який пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Крім того, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Такий висновок зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 13 березня 2020 року у постанові у справі № 314/2550/17. Представник позивача зазначає, що несвоєчасне звернення позивача до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини викликане тим, що після повномасштабного вторгнення Російської Федерації вона не змогла приїхати в Україну та особисто подати нотаріусу заяву через триваюче погане самопочуття та проходження медичних обстежень. Після повернення в Україну на фоні поганого самопочуття позивач продовжила обстеження, за результатами яких їй було поставлено остаточний діагноз - рак крові, у зв`язку з чим позивач вимушена була зосередиться на лікуванні. Так, 24 лютого 2022 року Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб до 26 березня 2022 року. У подальшому він неодноразово був продовжений: - Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» воєнний стан продовжено до 25 квітня 2022 року. - Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» воєнний стан продовжено до 25 травня 2022 року. - Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» воєнний стан продовжено до 23 серпня 2022 року. - Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» воєнний стан продовжено до 21 листопада 2022 року. - Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» воєнний стан продовжено до 19 лютого 2023 року. - Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» воєнний стан продовжено до 20 травня 2023 року. - Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» воєнний стан продовжено до 18 серпня 2023 року. - Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» воєнний стан продовжено до 16 листопада 2023 року. - Указом Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строком на 90 діб. Як вбачається з копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон документів, 06 березня 2022 року [PERSON] виїхала з України до Молдови. У подальшому - до Німеччини. Позивач стверджує, що після смерті матері на фоні переживань через смерть матері, а також через події на території України значно погіршився стан її здоров`я, у зв`язку з чим вона не мала можливості приїхати в Україну навіть на похорон. З 28 серпня 2022 року до 01 вересня 2022 року позивач проходила обстеження в кардіологічній клініці в Німеччині (місто Потсдам), в результаті чого їй було поставлено діагноз - порушення серцевого ритму та проведено абляцію (операція при якій на ділянці з вогнищами аритмії впливає радіочастотна енергія). При цьому, у висновку кардіолога вказано про зміни в аналізах крові та рекомендовано провести діагностику. Як стверджує представник позивача, у жовтні 2022 року вона повернулася до України та продовжила проходити медичні обстеження. Гостро переживаючи війну в Україні, втрату матері, знаходячись у постійному страху через регулярні ракетні обстріли російськими військами всієї території України, майнові питання відійшли на задній план. У січні 2023 року позивач знову виїжджала до Німеччини для консультації за результатами проведених досліджень. Указані обставини підтверджується відмітками про перетин державного кордону в паспорті громадянина України для виїзду за кордон. Представник позивача вказав, що в січні 2023 року позивач звернулася до лікаря кардіолога у зв`язку з післяопераційним обстеженням, після чого її було направлено на здачу аналізів, де було виявлено значні порушення у формулі крові. В подальшому були призначені додаткове обстеження, включаючи біопсію кісткового мозку та було поставлено остаточний діагноз - рак крові. Наразі позивачу доводиться боротися зі страшною хворобою. Як встановлено судом із доданих до позовної заяви медичних документів, [PERSON] у період з січня 2023 року до грудня 2023 року проходила медичні обстеження, що підтверджується відповідними результатами досліджень від 19 січня 2023 року, 25 лютого 2023 року, 02 березня 2023 року, 28 березня 2023 року, 11 квітня 2023 року, 25 квітня 2023 року, 10 травня 2023 року, 14 червня 2023 року, 15 червня 2023 року, 15 липня 2023 року, 27 липня 2023 року, 21 серпня 2023 року, 03 жовтня 2023 року, 31 жовтня 2023 року, 14 грудня 2023 року, а також патоморфологічним висновком від 15 червня 2023 року. Згідно з вимогами статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідач наведені позивачем обставини не спростував. Відтак, на переконання суду, тривале перебування позивача за кордоном через військові дії в Україні, а також хвороба позивача об`єктивно створили їх перешкоди для своєчасного подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що строк на прийняття спадщини пропущений з поважних причин, а тому необхідно встановити позивачу [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці. Такий строк, на думку суду, буде достатнім для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved