Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

У червні 2020 року позивач [PERSON] , інтереси якої представлені адвокатом Гансецьким В.В., звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом, в якому просила стягнути з відповідача ПрАТ «СК «АРКС» страхове відшкодування в розмірі 39 464,49 грн. Позов мотивований тим, що 30.11.2019 року о 16:50 год. в м. Києві на проспекті Перемоги, 3, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів KIA MAGENTIS, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля BMW 328і, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Власником автомобіля BMW 328і, д.н.з. [NUMBER] , є [PERSON] (позивач). У зв`язку з винним [PERSON] матеріальної шкоди транспортному засобу позивача, що підтверджено постановою суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, позивач звернулася з заявою про здійснення страхового відшкодування до ПрАТ «СК «АРКС» (відповідач), клієнтом якої є [PERSON] . Не досягнувши згоди з відповідачем щодо суми страхового відшкодування, позивач звернулася до суду з позовною заявою. На підставі протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 04.06.2020 року головуючим суддею у справі визначено суддю Корнілову Ж.О. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 18.08.2020 року справа передана для розгляду судді Ларіоновій Н.М. Провадження у справі відкрито ухвалою від 21.08.2020 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В липні 2021 року представником відповідача - адвокатом Заруцькою І.О. подано відзив, в якому сторона відповідача просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що згідно звіту №20/20 від 22.01.2020 року, складеного ФОП [PERSON] ,розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля BMW 328і, д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП складає 13 125,50 грн. 23.01.2020 року відповідач перерахував на ім`я позивача за фактом пошкодження її автомобіля страхове відшкодування в розмірі 13 125, 50 грн у АТ «УкрСиббанк» за системою «За мить», про що було повідомлено позивача. 24.04.2020 року на розрахунковий рахунок страховика повернулася сума перерахованого страхового відшкодування у зв`язку з тим, що позивач протягом трьох місяців не звернулася до АТ «УкрСиббанк» за отриманням грошового переказу (страхового відшкодування), тобто причиною неотримання страхового відшкодування є виключно небажання самої позивачки, оскільки страховик зі своєї сторони виконав взяті на себе зобов`язання. Крім того, відповідач наголосив, що у нього відсутні правові підстави для використання наданого позивачем звіту про визначення вартості матеріального збитку, оскільки страховик у повній відповідності до вимог ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та у встановлений строк оглянув транспортний засіб BMW 328і, д.н.з. [NUMBER] , та провів оцінку завданого позивачу матеріального збитку. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали в повному обсязі та просив суд його задовольнити з підстав, наведених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог позивача, просив відмовити з відстав, наведених у відзиві. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 30.11.2019 року о 16:50 год. в м. Києві на проспекті Перемоги, 3, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів KIA MAGENTIS, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля BMW 328і, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Власником автомобіля BMW 328і, д.н.з. [NUMBER] є позивач. Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 19.12.2019 року у справі № 761/47549/19 [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень. Крім того, 13.05.2019 року між [PERSON] та АТ «СК «АХА Страхування» (ПрАТ «СК «АРКС») був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується Офертою № 01805гд9ка, Акцептом № 01805гд9ка до договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/135617657 від 16.05.2019 року. Як вбачається з матеріалів справи, 15.01.2020 року позивач звернулася до відповідача із заявою про страхове відшкодування. Згідно листа № 101/у-20 від 24.01.2020 року відповідач визнав дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 30.11.2019 року, страховим випадком та запропоновавпозивачу виплатити на її користь страхове відшкодування у розмірі 13 125,50 грн (а.с. 10). Згідно листа № 154/у-20 від 04.02.2020 року відповідач повідомив [PERSON] , що у зв`язку з її незгодою із розрахованою страховиком сумою страхового відшкодування, ним було замовлено у ФОП [PERSON] проведення автотоварознавчого дослідження, результатом якого є Звіт № 20/20 від 22.01.2020 року. Саме на підставі вказаного звіту страховиком здійснено розрахунок суми страхового відшкодування, яка складає 13 125,50 грн. Відповідно до Звіту № 20/20 про оцінку автомобіля ТЗ BMW 328і, д.н.з. [NUMBER] станом на 30.11.2019 року, складеного ФОП [PERSON] 22.01.2020 року, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля ТЗ BMW 328і, д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП станом на 30.11.2019 складає 13 125,50 грн (з урахуванням ПДВ на запасні частини). Крім того, 23.01.2020 року відповідач перерахував на ім`я позивача за фактом пошкодження її автомобіля страхове відшкодування в розмірі 13 125,50 у АТ «УкрСиббанк» за системою «За мить», що підтверджується платіжними дорученнями № 635329 та № 635330 від 23.01.2020 р. 24.04.2020 року на розрахунковий рахунок страховика повернулася сума перерахованого страхового відшкодування у зв`язку з тим, що позивач протягом 3 місяців не звернулася до АТ «УкрСиббанк» за отриманням грошового переказу, що підтверджується платіжними дорученнями № 1 від 23.04.2020 року. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було замовлено у ФОП [PERSON] проведення незалежної експертної оцінки для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику ТЗ BMW 328і, д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до звіту № 7976 від 22.03.2020 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складає 39 464,49 грн. 15 квітня 2020 року позивачем на адресу страховика була направлена претензія з пропозицією виплатити їй страхове відшкодування у розмірі 39 464,49 грн внаслідок ДТП, яка відбулася 30.11.2019 року (а.с. 29-30). 12 травня 2020 року листом № 534/у-20 відповідач відмовив у задоволенні претензії [PERSON] , посилаючись на те, що ним в повному обсязі виконані обов`язки, передбачені умовами Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/135617657 від 16.05.2019 року, Акцепту № 01805гд9ка від 16.05.2019 та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а відтак відсутні підстави для задоволення вимог, викладених в претензії [PERSON] (а.с. 31-32). 23.08.2021 року від представника відповідача [PERSON] на адресу суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи судової експертизи, а саме висновку судової автотоварознавчої експертизи № 364/21 від 08.07.2021, складеного судовим експертом Ковалем І.М. (а.с. 116-118). Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 364/21 від 08.07.2021, складеного судовим експертом Ковалем І.М., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля BMW 328і, д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, що сталась 30.11.2019 року, станом на дату ДТП становить 16 189,96 грн (без урахування ПДВ) та 17 646,28 грн (з урахуванням ПДВ) (а.с. 119-153). Допитаний у судовому засіданні від 13.06.2023 року експерт [PERSON] повідомив, що підготований ним висновок судової автотоварознавчої експертизи № 364/21 від 08.07.2021 був складений відповідно до норм законодавства. На підставі встановлених обставин справи та досліджених доказів суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договором є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів. Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До зобов`язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов`язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов`язань. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі- Закон). Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно вказаного Закону є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. ст. 3, 5 Закону). Згідно ст. 6 Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. На відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Тобто, страховик - ПрАТ «СК «АРКС»- за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує шкоду в межах страхових сум і лише ту, яка визначена та оцінена в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Частиною першою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ст. 1188 ЦК України). Як встановлено Шевченківським районним судом м. Києва від 19.12.2019 року у постанові у справі № 761/47549/19, саме [PERSON] визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 гривень. Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак, факт заподіяння позивачу [PERSON] шкоди з вини третьої особи у справі доказуванню не підлягає, оскільки встановлений вищевказаною постановою суду від 19.12.2019 р., та, крім того, визнається всіма учасниками справи. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 30.10.2019 у справі № 753/19288/14-ц, у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення, а у разі не проведення ремонту - як вартість матеріалів і робіт, необхідних для її відновлення у майбутньому. Суд установив, що 22.03.2020 року на замовлення позивача з метою визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля BMW 328і, д.н.з. [NUMBER] , ФОП [PERSON] складено звіт№ 7976,згідно з яким вартість матеріального збитку становить 39 464,49 грн. Отже, суд прийшов до переконання про те, що позивачем доведено у відповідності до ст. ст. 76-80 ЦПК України розмір понесених витрат за відновлення пошкодженого транспортного засобу. Водночас, суд критично оцінює представлені відповідачем докази, а саме звіт № 20/20 від 22.01.2020 року, складений ФОП [PERSON] , та висновок судової автотоварознавчої експертизи № 364/21 від 08.07.2021 року, складений судовим експертом Ковалем І.М., з огляду на їх змістовну неузгодженість та суперечність іншим матеріалам справи. Зокрема, відповідачем не доведено правомірність зіставлення об`єкта дослідження та транспортного засобу, який належить позивачу, не визначено їх ідентичність, аналогічність або подібність за фізичними та технічними характеристиками, у тому числі за маркою, моделлю, модифікацією, комплектацією, роком випуску, типом кузову, обсягом двигуна, типом паливної системи, кольором тощо. Крім того, суд зауважує необґрунтованість позиції ФОП [PERSON] та судового експерта [PERSON] , які не навели достатніх аргументів, доводів та мотивів стверджувати про можливістьвідновлювального ремонту задніх лівих дверей пошкодженого автомобіля позивача, замість їх повної заміни. Інших належних доказів, які б підтверджували можливість усунення недоліків саме за рахунок ремонту, а не заміни, задніх лівих дверей автомобіля багажника, відповідачем не надано. Окрім цього, суд не бере до уваги висновок судової автотоварознавчої експертизи № 364/21 від 08.07.2021, складений судовим експертом Ковалем І.М., як належний і допустимий доказ виходячи з наступних мотивів. У висновку експертизи зазначено, що експерт особисто не досліджував об`єкт експертизи (автомобіль позивача), пояснюючи це неможливістю надання замовником автомобіля до огляду. В якості вихідних даних для дослідження зазначені, зокрема, фотозображення пошкодженого автомобіля в електронному вигляді. Суд звертає увагу, що відповідно до п. 2.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (далі - Інструкція) експерт зобов`язаний особисто провести повне дослідження, дати обґрунтований та об`єктивний письмовий висновок на поставлені питання, а в разі необхідності роз`яснити його. Згідно з п. 3.5 Інструкції коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об`єкта (крім об`єктів почеркознавчих досліджень), його описами та іншими матеріалами, доданими до справи в установленому законодавством порядку, якщо це не суперечить методичним підходам до проведення відповідних експертиз. Таким чином, суд доходить висновку, що судова автотоварознавчаекспертиза проведена, а висновок експерта № 364/21 від 08.07.2021 складений з порушенням вимог 2.2, 3.5 Інструкції, відповідно до яких експертиза за фотознімками може бути проведена у виняткових випадках, коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові. Натомість, у матеріалах справи не містяться докази, які підтверджують неможливість представлення експерту автомобіля, зокрема відсутні докази звернення страховика або експерта до позивача з вимогою про надання автомобіля до огляду судовим експертом або докази відмови позивача у такому наданні. Отже, відповідачем не доведені підстави для зменшення суми страхового відшкодування, а тому відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України суд бере до уваги вартість матеріального збитку, визначеного у звіті № 7976 від 22.03.2020 року, складеному ФОП [PERSON] . Як вбачається із звіту № 7976 від 22.03.2020 року, ремонтна калькуляція № 7976 складена за допомогою комп`ютерної програми для складання кошторису відновлювального ремонту КТЗ «Aurora» системи «AUDATEX», в якій в цінах на матеріали та запчастини автоматично врахована вартість ПДВ 20 % (а.с. 20-22). У матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що позивачем були понесені витрати зі сплати ПДВ. Отже, розмір страхового відшкодування мав визначатисяза вирахуванням ПДВ 20%. Правильність такого підходу неодноразово відзначалася Верховним Судом, зокрема у постанові від 22 грудня 2020 року у справі № 565/1210/19, в якій Суд вказав, що вартість ремонту автомобіля з урахуванням ПДВ виплачується страховою компанією або стягується судом після надання документів про такі витрати,а судам у таких випадках слід з`ясовувати наявність двох обставин: фактичного здійснення ремонту автомобіля танаявності у надавача послуг з ремонту автомобіля статусу платника ПДВ. Отже, підстави сплати позивачу ПДВ були відсутні як під час виплати страхового відшкодування, так і під час винесення рішення судом. При цьому, ПДВ вираховується не з усієї суми, а лише з вартості матеріалів та вартості запасних частин. Тому, щоб вирахувати з певної суми ПДВ (20 %), застосовується проста математична формула: Певна сума/6x5 = Певна сума без ПДВ (20 %). Таким чином, з урахуванням розрахунків, здійснених при складенні звіту № 7976 від 22.03.2020 року, розмір страхового відшкодування, який мав бути сплачений страховиком позивачу у зв`язку з пошкодженням автомобіля BMW 328і, д.н.з. [NUMBER] , складає: 13224,16 грн. + 12178,23 грн/6x5 + 23830,03 грн х (1-0,4099)/6x5 = 13224,16 + 10148,53 + 11 718,42 = 35 091,11 грн. Як підтверджується платіжними дорученнями № 1 від 23.04.2020 року (а.с. 103-104), перерахована страховиком на користь [PERSON] сума страхового відшкодування повернулася у повному обсязі на розрахунковий рахунок страховика. Отже, відповідач повинен виплатити позивачці суму страхового відшкодування з урахуванням зносу та з вирахуванням ПДВ (20%) у загальному розмірі 35 091,11 грн. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Щодо клопотань сторін про відшкодування судових витрат суд прийшов до наступного. Позивач у позовній заяві та відповідач у клопотанні від 12.08.2021 року (а.с. 155) заявили клопотання про розподіл судових витрат. Судом встановлено, що позивач поніс судові витрати у вигляді судового збору, що підтверджується квитанцією про сплату № 3211 від 29.04.2020 (а.с. 6), та витрат на підготовку звіту № 7976 від 22.03.2020 року, що підтверджується рахунком-фактурою № 7976 від 13.03.2020, квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 16.03.2020 (а.с. 33). У свою чергу, відповідач поніс витрати на підготовку висновку експерта № 364/21 від 08.07.2021, що підтверджується рахунком № 364/21 від 08.07.2021, платіжним дорученням № 800333 від 19.07.2021 (а.с. 156-157). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Частинами 6, 7 статті 139 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч. 2 ст. 141ЦПК України інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Суд частково задовольняє позовні вимоги позивача на загальну суму 35 091,11 грн, що становить 89% від первісного розміру позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно пропорційно розміру задоволених позовних вимог стягнути понесені судові витрати у розмірі 2 973,31 грн, з яких: судовий збір - 748,31 грн, витрати на підготовку звіту № 7976 від 22.03.2020 року -2225,00 грн. У той же час, з позивача на користь відповідача підлягають стягненню понесені ним витрати на підготовку висновку експерта № 364/21 від 08.07.2021 у розмірі 308 грн, щопропорційно розміру відхилених позовних вимог.

Outcome: partial