Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у Придніпровський районний суд м.\~Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.05.2015 вона з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту\~Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №\~442. За час перебування у цьому шлюбі у них народилася дочка\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , яка мешкає разом з нею (матір`ю) та знаходиться на її утриманні. Позивач вказує, що спільним подружнім життям вони проживали до 09.01.2022. Разом з тим, на теперішній час шлюбні відносини між ними припинені, а їх відновлення є неможливим. Вважає, що їх шлюб існує формально, а тому відсутні підстави для застосування заходів щодо примирення. Як зазначено, спір з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, яке належить їй з відповідачем на праві спільної сумісної власності, на момент звернення до суду з цим позовом, відсутній. На підставі викладеного вище, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 22.05.2015, актовий запис №\~442. Крім того, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище\~ [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 09.01.2024 позовну заяву прийнято, відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Заперечень щодо такого порядку розгляду справи до суду не надано. 15.02.2024 на адресу суду надійшла заява від відповідача [PERSON] , яка подана його представником\~ адвокатом Березенком\~Є.А., про надання строку для примирення з позивачем. Зазначено, що з 2012\~року сторони проживають разом, в 2015 році вони уклали шлюб, від якого мають спільну дочку. У січні 2022 року відповідач виїхав за межі України на заробітки, а у серпні 2022\~року виїхала і позивач. На теперішній час вони проживають у Німеччині. Весь час підтримують добрі відносини, проживають окремо задля отримання соціальних виплат, але він постійно спілкується з донькою тощо. З листопада 2023\~року між сторонами почали погіршуватися стосунки, він вживав заходів щодо примирення і відповідач має намір зберегти сім`ю, а тому просить термін для примирення 6\~місяців. Ухвалою суду від 15.02.2024 частково задоволено заяву відповідача, яка подана його представником, про надання строку для примирення. Надано сторонам у справі строк для примирення\~ 05\~місяці. Зупинено провадження у справі до 16.07.2024, у зв`язку з наданням сторонам строку для примирення. 16.07.2024 ухвалою суду поновлено провадження у справі, у зв`язку з закінченням строку для примирення, визначеного судом, та призначено її до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явилася, хоча повідомлялася судом про місце, дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку. Разом з тим, 15.07.2024 до суду надійшла письмова заява позивача від 12.07.2024 про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі, оскільки примирення з відповідачем не відбулося. У судове засідання відповідач не з`явився, хоча судом повідомлявся у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено. Відзив на позов не подано. До того ж, 16.07.2024 адвокатом Березенком\~Є.А. подано до суду повідомлення про розірвання 15.07.2024 договору про надання правничої допомоги від 12.02.2024, укладеного між ним та [PERSON] . Враховуючи думку учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 22.05.2015 [PERSON] ,\~ [INFO] та [PERSON] ,\~ [INFO] , зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту\~Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №\~442 від 22.05.2015 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 22.05.2015. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка\~ [PERSON] , дружини\~ [PERSON] \~(а.с.\~4). Також встановлено, що за час перебування в цьому шлюбі у сторін народилася дочка\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується відомостями свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.09.2015, актовий запис №\~1026 від 09.09.2015 (а.с.\~9). Батьком дитини записаний відповідач. До того ж, судом не встановлено наявності спору щодо батьківства та про поділ спільного майна між сторонами. Згода про місце проживання та виховання дитини між сторонами досягнута. Суд враховує позицію сторін, встановлені під час розгляду обставини щодо їхнього не проживання подружнім життям з 09.01.2022, відсутності спільного бюджету, спільне господарство ними не ведеться. Крім того, вжиті судом заходи щодо збереження сім`ї, тобто наданий термін для примирення, не призвели до бажання позивача проживати однією сім`єю з відповідачем і надалі. Також, відповідачем, незважаючи на його наміри примиритися з позивачем, не були наведені жодні обставини, які б свідчили про його дійсне бажання зберегти сім`ю, ним не були зазначені факти та не надані докази про те, що за наданий судом строк для примирення, ним вживались заходи задля збереження сім`ї. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.\~12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.\~3, 4 ст.\~77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.\~2 ст.\~78 ЦПК України). Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.\~16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті\~110 цього Кодексу (ч.\~3 ст.\~105 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.\~1 ст.\~110 СК України). Частиною другою ст.\~112 СК України, встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Така ж позиція висловлена у п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №\~11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Взаємні почуття між ними втрачені, згода на продовження шлюбу у позивача відсутня, а відповідач не переконав суд у тому, що наявні підстави вважати за можливе збереження сім`ї, тобто відсутня їх вільна і повна згода на шлюб. Встановлено, що вони проживають окремо та не підтримують сімейних відносин з 09.01.2022, а також вони не пов`язані спільним побутом та бюджетом. Наданий їм судом строк на примирення бажаних результатів не дав і сторони не примирилися. При дослідженні судом фактичних взаємовідносин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя за відсутності згоди на продовження шлюбу. Побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, які у сторін відсутні. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б спільним інтересам сторін, що має істотне значення. Так, до початку розгляду справи по суті позивач не змінила предмет або підставу позову, не збільшила та не зменшила розмір позовних вимог, відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, а тому суд розглянув цивільну справу у межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Отже, враховуючи зазначене вище, суд вважає за необхідне позовні вимоги про розірвання шлюбу задовольнити у повному обсязі, оскільки не доведені наміри зберегти сім`ю, примирення між сторонами неможливе. До того ж, статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем\~ « [PERSON] », що не суперечить нормам чинного законодавства, а тому такі вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову\~- на відповідача. При зверненні до суду із цим позовом позивач сплатила судовий збір у розмірі 1073\~грн. 60\~коп., що підтверджується платіжним документом від 28.12.2023. Таким чином, оскільки, позовні вимоги [PERSON] задоволено у повному обсязі, то з відповідача на її користь необхідно стягнути судовий збір у розмірі\~ 1073\~грн. 60\~коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved