Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

02 лютого 2024 року позивач звернулась до суду з цим позовом, в обґрунтування якого зазначила, що при надходженні до бухгалтерії підприємства, на якому працює позивач постанови від приватного виконавця виконавчого округу Луганської області, яким є [PERSON] , у виконавчому провадженні № 67959743 дізналась про відкриття виконавчого провадження щодо себе. Підставою відкриття виконавчого провадження є те, що 21 грудня 2021 року приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, якою є [PERSON] , видала виконавчий напис за номером 57341, яким стягнула з позивача на користь відповідача заборгованість в розмірі 38\~362,55 грн. Зазначає, що жодної постанови приватного виконавця з виконавчим написом, іншими документами нотаріуса не отримувала та змогла отримати документи лише через інтернет сайт «ДІЯ». Вказує, що відповідачем їй не направлено повідомлень про наявність заборгованості та необхідність усунення порушень стосовно зобов`язання. Постановленою Сєвєродонецьким міським судом Луганської області ухвалою від 02 лютого 2022 року у справі № 428/942/22 за її позовом відкрите виконавче провадження про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. однак судове провадження залишилося на тимчасово окупованій території України та не може бути відновлене. В межах провадження у справі № 428/942/22 постановленою судом ухвалою від 02 лютого 2022 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення за виконавчим написом. Позивач вважає вказаний виконавчий напис незаконним та відповідно таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений нотаріусом із грубим порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172, так як нотаріусу не надано доказів безспірності заборгованості за вказаним виконавчим написом, оригіналів документів, на підставі яких він вчинений, у зв`язку з чим є всі підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Крім того, на момент видачі виконавчого напису набрала сили постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Постановленою суддею ухвалою від 07 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрите провадження у справі, призначене судове засідання. Постановленою судом ухвалою від 18 березня 2024 року судом, у порядку ч. 7 ст. 81, 84 ЦПК України витребувано докази у справі від третьої особи-2. Докази отримано 10 травня 2024 року. Позивач у судове засідання не з`явилась, представник позивача адвокат Прийма Р. С. подав до суду заяву, в якій просить цивільну справу розглянути у судовому засіданні без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] , у судове засідання не з`явився. 09 лютого 2024 року подав заяву про розгляд справи у відсутність представника та визнання позовних вимог. Водночас, з урахуванням положень ст. 206 ЦПК України, долученої до заяви копії довіреності, п. 2 якої надає представникові права представляти відповідача в судових органах, окрім права визнавати позов повністю, або частково /а.с.38-39/, суд не приймає визнання позову відповідачем, ураховуючи цю заяву, як заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Відзиву на позов до суду у встановлений строк не надходило. Треті особи у судове засідання не з`явились, підстав неявки не повідомили. Про день та час розгляду справи повідомлені своєчасно, належним чином. Пояснень треті особи у встановлений строк не надали. Про обізнаність третьої особи свідчить також і надання доказів, витребуваних ухвалою суду. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, представник якого подав заяву про розгляд справи у відсутність представника, суд вважає за можливе провести розгляд справи та ухвалити рішення за наявними в справі матеріалами. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, висновує таке. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків є договори. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Поряд з цим, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Судом установлено, що 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, якою є [PERSON] , вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 57341 про звернення стягнення з позивача, яка є боржником за Кредитним договором № 1001399952301 від 09 вересня 2019 року, укладеним з ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є відповідач. Стягнення заборгованості проводиться за період з 12 жовтня 2020 року по 26 квітня 2021 року. Загальна сума, що підлягає стягненню (з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису) становить 38\~362,55 грн /а.с.59, зворот/. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Луганської області, яким є [PERSON] від 21 грудня 2021 року відкрите виконавче провадження № 67959743 з примусового виконання виконавчого напису № 57341, який вчинено 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, якою є [PERSON] /а.с.7-8, 14-15, 85/, проводяться виконавчі дії /а.с.16-17, 18-19, 20-21/. Також дані Єдиного державного реєстру судових рішень свідчать, що постановленою Сєвєродонецьким міським судом Луганської області ухвалою від 02 лютого 2022 року у справі № 428/942/22 заяву адвоката Прийми Романа Сергійовича в інтересах [PERSON] про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Оленою Василівною від 11 червня 2021 № 57341. Постановленою Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалою від 16 січня 2024 року у справі № 428/942/22 відмовлено у відкритті провадження за заявою [PERSON] про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 428/942/22 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Встановлено, що судовий розгляд у справі № 428/942/22 закінчено не було, зазначена справа не закінчена ухваленням рішення та провадження по ній не закрите, ця заява подана до закінчення судового розгляду у Сєвєродонецькому міському суді Луганської області. Вирішуючи спір, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Можливість вчинення виконавчого напису прямо передбачена, зокрема, ст. 18 ЦК України, главою 14 Закону України «Про нотаріат», ч. 6 ст. 20 Закону України «Про заставу», ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 3.1. Глави 16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскільки відповідачем не доведено жодними доказами, що між ним та позивачем укладений саме кредитний договір і він був посвідчений нотаріально, і в подальшому наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не заявлено клопотання про витребування таких доказів через неможливість їх самостійного отримання, суд приходить висновку, що наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, оскільки суд прийшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, а позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», процесуальну поведінку представника відповідача, яким подано заяву з процесуальних питань, суд вважає, що 50 % судових витрат по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави у сумі 605,60 грн, а решту віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved