Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. У квітні 2024 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та посилалася на те, що 17 листопада 2023 року вона здійснила переказ грошових коштів в розмірі 14945 гривень 00 копійок на рахунок [PERSON] . Вказані кошти мали бути сплачені іншій особі за виготовлення меблів, однак вони були помилково, без жодних правових підстав, перераховані на рахунок відповідача. Крім того, вчасне неповернення грошових коштів завдало моральних страждань позивачу, оскільки вона перебувала в знервованому стані, її здоров`я погіршилось. Тому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 14945 гривень 00 копійок та моральну шкоду в розмірі 7000 гривень 00 копійок. 2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників справи до предявленого позову. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 квітня 2024 року (а.с.23) вбачається, що цивільна справа за позовом, пред`явленим [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 23 квітня 2024 року (а.с.29) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. [PERSON] заперечує проти задоволення позову та посилається на те, що він визнає факт отримання 17 листопада 2023 року грошових коштів від позивача в розмірі 14945 гривень 00 копійок з призначенням платежу «Оплата за диван». Однак вказані кошти були спрямовані на виконання договору. Так, на наступний день відповідачу стало відомо про те, що [PERSON] та його колега ФОП [PERSON] уклали договір на виготовлення дивану, і кошти в розмірі 14945 гривень 00 копійок були перераховані [PERSON] на виконання вказаного договору. 18 листопада 2023 року [PERSON] перерахував на рахунок ФОП [PERSON] двома платежами грошові кошти в загальному розмірі 20000 гривень 00 копійок, при цьому зазначив призначення платежу «Повернення боргу».\~Серед вказаних\~коштів були\~грошові кошти в розмірі 14945 гривень 00 копійок, які раніше перерахувала йому [PERSON] . Тому [PERSON] немає жодної заборгованості перед позивачем і є неналежним відповідачем. Крім того, [PERSON] не надала жодних доказів на підтвердження спричинення їй моральної шкоди. Правнича допомога була надана позивачу ФОП [PERSON] , відтак стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу є також безпідставним. Тому [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позову повністю. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 17 листопада 2023 року [PERSON] здійснила переказ грошових коштів в розмірі 14945 гривень 00 копійок на рахунок [PERSON] . Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією №0.0.3311713408.1 від 17 листопада 2023 року (а.с.11). Спірні правовідносини регулюються главою 83 «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» підрозділу 2 «Недоговірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятою «Зобов`язальне право» ЦК України. 4. Норми права та стала судова практика, якою керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з ч.2 ст.1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постановах від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17 (провадження №12-182гс18) та від 13 лютого 2019 року у справі №320/5877/17 (провадження №14-32цс19) предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. Відповідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з\~ч.1,\~ч.4\~ст.77\~ЦПК України\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. [PERSON] і у поданому ним відзиві (а.с.44-49), і наданих суду поясненнях визнав факт отримання ним 17 листопада 2023 року грошових коштів від позивача в розмірі 14945 гривень 00 копійок. На підставі ч.1 ст.82 ЦПК України ця обставина не підлягаю доказуванню. Всупереч ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] не надав жодного доказу на підтвердження того, що він набув означені грошові кошти на достатній правовій підставі, зокрема, на підставі договору. В матеріалах цивільної справи містяться проекти договору на виготовлення дивану згідно замовлення 171102 від 17 листопада 2023 року (а.с.50-51) та договору на виготовлення ліжка згідно замовлення 191002 від 19 жовтня 2023 року (а.с.52-53), які мали бути укладені між [PERSON] та ФОП [PERSON] щодо виготовлення меблів, однак не містять підписів позивача; квитанції АТ «Універсал Банк» від 18 листопада 2023 року (а.с.54, 55) щодо перерахування [PERSON] на рахунок « [NUMBER] » грошових коштів в загальному розмірі 20000 гривень 00 копійок (10000,00 х 2) з призначенням платежу «Повернення боргу»; роздруківка з месенджера щодо переписки [PERSON] з невідомою особою (а.с.56-59). Однак вказані докази є неналежними, оскільки не підтверджують наявність договірних відносин саме між позивачем та [PERSON] або наявність будь-яких інших правових підстав для отримання відповідачем грошових коштів в розмірі 14945 гривень 00 копійок. З огляду на це суд висновує про те, що з відповідача на користь [PERSON] належить стягнути безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 14945 гривень 00 копійок. Водночас немає жодних правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь позивача моральної шкоди. За змістом ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинно-наслідковий звязок між шкодою та протиправною поведінкою завдавача шкоди, вина останнього. В даній справі між сторонами виникли кондикційні зобовязання, а не деліктні правовідносини. Тому у задоволенні позову в частині вимоги про стягнення моральної шкоди [PERSON] належить відмовити. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред`явлений нею позов задоволений на 68,10% (14945,00 : 21945,00 х 100%). З огляду на це суд висновує про те, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 824 гривень 83 копійок (1211,20 : 100% х 68,10%). Крім того, встановлено, що [PERSON] сплатила ФОП [PERSON] грошові кошти в розмірі 5000 гривень в якості оплати наданих юридичних послуг. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією (а.с.20). Однак підстави для відшкодування позивачу означених витрат на правничу допомогу відсутні, оскільки як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року в справі №496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) у малозначній справі здійснювати представництво особи в суді може особа, яка не є адвокатом. Проте поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом. Таким чином, витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку ч.4 ст.137, ч.7 ст.139 та ч.3 ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial