Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 07.06.2024 позивач, від імені та в інтересах якого діє адвокат В.А. Петрук, звернувся в суд з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свій позов тим, що [INFO] померла [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно за заповітом: - земельну ділянку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пожарківської сільської ради Луцького (Рожищенського) району Волинської області, площею 3, 50 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ВЛ №021443, виданого Пожарківською сільською радою 12.10.2001 року. Про існування спадкового майна позивач дізнався в кінці листопада 2023 року від [PERSON] . Для оформлення спадщини після смерті [PERSON] позивач звернувся до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Р.П. Павлюк і отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку тим, що не подав в нотаріальні органи в установлений законом шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила відповідне розпорядження, а саме: належну їй на праві особистої власності земельну ділянку (пай), згідно державного акта на землю серії ІІІ-ВЛ № 021443, заповіла [PERSON] , [INFO] , який проживає в м. Луцьку. На момент смерті [PERSON] позивач разом із спадкодавцем не проживав. Причиною неподання позивачем заяви про прийняття спадщини за заповітом є те, що йому стало відомо про його існування лише в листопаді 2023 року від [PERSON] , коли той під час прибирання будинку, де проживала [PERSON] , у шафі знайшов заповіт, яким позивачу спадкодавець заповіла земельну ділянку (пай). Просить визначити йому додатковий строк терміном один місяць для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки позивач не знав про заповіт, а тому не звернувся до нотаріуса в 6-місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що є поважною причиною пропуску даного строку. Позовна заява подана через систему «Електронний суд». Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2024 року, справа передана на розгляд головуючому судді Н.В. Шептицькій (ас 18). Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 07.06.2024 року позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, витребувані додаткові матеріали, що були надані на вимогу суду, підготовче засідання призначено на 03.07.2024 року; задоволено заяву представника позивача про виклик і допит свідків (ас 19-21). Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 03.07.2024 року закрито підготовче провадження, зобов`язано сторону позивача забезпечити явку свідків, справа призначена до судового розгляду по суті на 08.07.2024 року (ас 37-38), в якому оголошено перерву на 23.07.2024 року. Представник позивача в судовому засіданні 08.07.2024 року підтримав позовні вимоги [PERSON] з підстав, наведених у заяві, яку просив задовольнити. Додатково суду пояснив, що позивач не є спадкоємцем [PERSON] за законом, на день її смерті разом з нею не проживав, про існування заповіту на його ім`я не знав, інших спадкоємців за законом і за заповітом, а також тих, хто має право на обов`язкову частку, після смерті [PERSON] немає. 23.07.2024 року представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (ас 54). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був вчасно і належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи. 05.07.2024 року через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача. Проти заявлених вимог не заперечує ( ас 44). Суд ухвалив: розглядати справу у відсутності учасників, згідно частини 1 статті 223 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно частин 4, 5 статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Датою прийняття рішення у цій справі є 23 липня 2024 року - дата складення повного судового рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позовної заяви, суд встановив наступне. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка до дня смерті проживала в [ADDRESS] , одна. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: - земельна ділянка (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Пожарківської сільської ради Луцького (Рожищенського) району Волинської області, площею 3,50 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ВЛ №021443, виданого Пожарківською сільською радою 12.10.2001 року. Позивачу в листопаді місяці 2023 року стало відомо від [PERSON] , якій стало відомо від [PERSON] , що [PERSON] на випадок своєї смерті вчинила заповіт, посвідчений 18.03.2014 року секретарем Пожарківської сільської ради Рожищенського району Волинської області, зареєстрований в реєстрі від № 03, згідно якого заповіла позивачу належну їй на праві особистої власності земельну ділянку (пай), згідно державного акта на землю серії ІІІ-ВЛ № 021443. З приводу оформлення спадкових прав за заповітом після смерті [PERSON] позивач звернувся до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Р.П. Павлюк і 04.06.2024 року отримав від нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку тим, що не подано в нотаріальні органи в установлений законом шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Встановлено, що позивач не є спадкоємцем [PERSON] за законом, на день її смерті разом з нею не проживав, інших спадкоємців за законом і за заповітом, а також тих, хто має право на обов`язкову частку, після смерті [PERSON] немає. Дані обставини підтверджуються показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , а також письмовими доказами, що досліджені безпосередньо у судовому засіданні: копією паспорта [PERSON] (ас 7); витягом з Реєстру Луцької територіальної громади від 26.10.2023 року № 2023/008696854 (ас 8); копією свідоцтва про смерть [PERSON] (ас 10); постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.06.2024 року за № 143/02-31 (ас 11); Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 04.06.2024 року (ас 12); заповітом від 18.03.2014 року (ас 13); Державним актом на право приватної власності на землю Серії ІІІ-ВЛ № 021443 від 12.10.2001 року ( ас 14); довідкою виконавчого комітету Рожищенської міської ради Волинської області № 116 від 05.02.2024 року (ас 15), Інформаційною довідкою із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 19.06.2024 року (ас 32). Надаючи правову оцінку встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, суд керується такими нормами права. Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно частини 1 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно частини 3 статті\~1223, частини 1 статті\~1220, частини 1 статті\~1270\~ЦК України, здійснення права на спадкування, право на спадщину, виникає у день її відкриття. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1\~статті 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, згідно частини 3\~статті 1272 ЦК України. За змістом наведених норм ЦК України, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини 3\~статті 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. В судовому засіданні встановлено, що позивач не проживав постійно разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується: паспортом [PERSON] з відміткою про місце проживання (реєстрації) (ас 7); витягом з Реєстру Луцької територіальної громади від 26.10.2023 року № 2023/008696854 (ас 8); довідкою виконавчого комітету Рожищенської міської ради Волинської області № 116 від 05.02.2024 року про місце реєстрації спадкодавця на день її смерті (ас 15), та пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини, встановлений\~статтею 1270 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду із цим позовом, позивач покликається на те, що причиною пропуску строку для подання заяви і прийняття спадщини було відсутність у нього станом на день смерті спадкодавця і протягом шести місяців після цього інформації про наявність заповіту від імені [PERSON] на його ім`я. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин, в контексті положень частини 3\~статті 1272 ЦК України,\~поважними, оскільки вони унеможливили реалізацію позивачем передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для подання заяви і прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведене у сукупності, виходячи із характеру спірних правовідносин та встановлених обставин справи, суд доходить висновку, що позивач, який не є спадкоємцем [PERSON] за законом, пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом з поважних причин, а саме у зв`язку з його необізнаністю про наявність заповіту спадкодавця на його ім`я, а тому пропущення позивачем строку для прийняття спадщини не має стати причиною усунення його від права спадкування за заповітом, а відтак, про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] один місяць з дня набрання рішенням законної сили. На думку суду, визначений строк є достатнім для подання позивачем нотаріусу заяви про прийняття спадщини. При ухваленні рішення у справі, суд також враховує визнання позову відповідачем. Також, при ухваленні рішення у справі суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, що висловлена в Постанові від 26.06.2024 року у справі № 868/5757/23, де в п. 154 зазначено: «Резюмуючи, Велика Палата Верховного Суду, з урахуванням конкретних обставин справи, що переглядається, висновує, що\~необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Проте це стосується обставин, за яких заповіт є єдиною підставою спадкування і незнання про його існування не вимагає від спадкоємця вчинення дій щодо прийняття спадщини. Спадкоємець за законом, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк з часу відкриття спадщини. Тож необізнаність про наявність заповіту може вважатися поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини тільки для осіб, які не є спадкоємцями за законом першої черги або кожної наступної черги спадкоємців за законом,\~у разі їх обізнаності про відсутність спадкоємців попередньої черги,\~які набували право на спадкування за законом». Враховуючи клопотання позивача, суд залишає судові витрати, понесені при сплаті судового збору, за позивачем [PERSON] .

Outcome: approved