Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

24 жовтня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 26 серпня 2005 року між позивачкою, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер картки обліку платника податків [NUMBER] , та відповідачем, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер картки обліку платника податків [NUMBER] , було укладено шлюб. Від шлюбу позивач та відповідач мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] . Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2020 року у цивільній справі № 369/6501/20 шлюб між сторонами розірвано. Діти проживають разом з позивачкою. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. 10 травня 2023 року Києво-Святошинський районний суд Київської області видав судовий наказ № 369/1634/23 про стягнення з відповідача аліментів на утримання наших дітей в розмірі однієї третини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. [INFO] старшому синові [PERSON] виповнилося 18 років. На разі [PERSON] є студентом першого курсу архітектурного факультету Київського національного університету будівництва та архітектури денної форми навчання, що підтверджується довідкою №126 від 21 вересня 2023 року. Строк закінчення навчання - 30 червня 2027 року, що підтверджується вищезазначеною довідкою з місця навчання. Син ніде не працює, оскільки навчається на денній формі, проживає разом позивачем, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Борщагівської сільської ради № 23 від 18 січня 2023 року та довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 24 від 18 січня 2023 року. Тому всі витрати на утримання сина (харчування, одяг, оплата проїзду, забезпечення необхідним для навчання, лікування, дозвілля та оздоровлення тощо) несе позивачка. Позивач інвалід ІІ групи, працює на державному підприємстві, біологом у Національному науковому центрі радіаційної медицини НАМН України, але зважаючи на стан здоров`я та те, що вона одна утримує дітей, заробітної платні не вистачає на все необхідне. Зважаючи на те, що син навчається на денній формі навчання у навчальному закладі і не має ніякого джерела доходів та повністю знаходиться на моєму утриманні, він потребує матеріальної допомоги. А також, враховуючи те, що відповідач знаходиться у працездатному віці, він зобов`язаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина, [PERSON] , який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги - шляхом сплати 1/4 частини від усіх видів його заробітку. На підставі вищевказаного позивач просила суд щомісячно стягувати з [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер картки обліку платника податків [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер картки обліку платника податків [NUMBER] , аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до закінчення дитиною навчання, тобто до 30 червня 2027 року. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.10.2023 року відкрито провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 26.01.2024 року до канцелярії суду від відповідача [PERSON] надійшла заява, згідно якої останній визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини від його доходу. Просив розглянути справу без його участі. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання 02.07.2024 року не з`явився. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 серпня 2005 року між позивачкою, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер картки обліку платника податків [NUMBER] , та відповідачем, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер картки обліку платника податків [NUMBER] , було укладено шлюб. Від шлюбу позивач та відповідач мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] . Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2020 року у цивільній справі № 369/6501/20 шлюб між сторонами розірвано. Діти проживають разом з позивачкою. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. 10 травня 2023 року Києво-Святошинський районний суд Київської області видав судовий наказ № 369/1634/23 про стягнення з відповідача аліментів на утримання наших дітей в розмірі однієї третини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. [INFO] старшому синові [PERSON] виповнилося 18 років. На разі [PERSON] є студентом першого курсу архітектурного факультету Київського національного університету будівництва та архітектури денної форми навчання, що підтверджується довідкою №126 від 21 вересня 2023 року. Строк закінчення навчання - 30 червня 2027 року, що підтверджується вищезазначеною довідкою з місця навчання. Син ніде не працює, оскільки навчається на денній формі, проживає разом позивачем, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Борщагівської сільської ради № 23 від 18 січня 2023 року та довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 24 від 18 січня 2023 року. Тому всі витрати на утримання сина (харчування, одяг, оплата проїзду, забезпечення необхідним для навчання, лікування, дозвілля та оздоровлення тощо) несе позивачка. Позивач інвалід ІІ групи, працює на державному підприємстві, біологом у Національному науковому центрі радіаційної медицини НАМН України, але зважаючи на стан здоров`я та те, що вона одна утримує дітей, заробітної платні не вистачає на все необхідне. З огляду на спірні правовідносини та встановлені обставини суд приходить до наступних висновків. Виходячи зі змісту ч.ч. 6-10 ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 18 СК України способами захисту сімейних прав та інтересів є, зокрема, примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У принципі 2 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, проголошено, що дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Зважаючи на положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991, що набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ч. 4 ст. 27 згаданої Конвенції держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 Сімейного кодексу України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 Сімейного кодексу України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання) (постанова Верховного Суду від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц). Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позову в повному обсязі. Отже, слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви (24.10.2023 року) і до закінчення дитиною навчання, тобто до 30 червня 2027 року. Вказаний розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітнього сина, який навчається та платоспроможності самого відповідача. У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, отже, згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Outcome: approved