Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

11.01.2024 р. Карандюк Ю.О. , яка представляє інтереси позивача, засобами поштового зв`язку звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті за період з 01.12.2016 р. по 31.10.2023 р. житлово-комунальні послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 66743,85 грн., 3% річних у розмірі 8131,11 грн., інфляційні втрати у розмірі 37158,52 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] , які надаються позивачем. Однак в порушення умов договорів та законодавчо встановлених вимог, відповідач зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 грудня 2016 року по 31 жовтня 2023 року житлово-комунальних послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не виконав належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 66743,85 грн. Також позивач вказує, що у зв`язку із простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, відповідач зобов`язаний сплатити на його користь 3 % річних та інфляційні втрати на підставі ст.625 ЦК України. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19 січня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19 березня 2024 року витребувано від Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» код ЄДРПОУ: 03359836 (01001, м.Київ, вул.Трьохсвятительська, 4-В) довідку, витяг або інший документ, що підтверджує право власності на квартиру [ADDRESS] . 18.06.2024 р. від КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» отримано відповідь, що квартира [ADDRESS] на праві власності не зареєстровано. 25.06.2024 р. від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та застосування строку позовної давності згідно вимог ст. 257 ЦК України. 15.07.2024 р. від представника позивача ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» надійшли заперечення на заяву про застосування строків позовної давності, у якій зазначається що періодична оплата боргу відповідачем є підставою для переривання строку позовної давності після яких перебіг позовної давності починається заново, а отже позовні вимоги заявлені в межах строку позовної давності. У судове засідання представник позивача не з`явився, своєю заявою просить здійснювати розгляд справи за його відсутності. У судове засідання відповідач не з`явився, своєю заявою просить здійснювати розгляд справи за його відсутності. Правом подачі відзиву не скористався. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення за адресою: [ADDRESS] , постачання яких здійснює ПАТ "АК "Київводоканал". Вказана обставина не заперечується жодною зі сторін. 05.08.2014 в газеті "Хрещатик" №110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал", в подальшому перейменованим у Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем). Повідомленням було визначено, що фізична особа, що користується послугами централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов публічного договору, а у разі відмови від отримання вказаних послуг, споживач зобов`язаний направити письмову відмову до ПрАТ "Київводоканал" для оформлення припинення надання послуг. Відповідно до п. 1.1 договору, ПрАТ "АК "Київводоканал" зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньо будинкових систем), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Відповідно до п. 3.1 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Жодних повідомлень про відмову від надання зазначених послуг, передбачених повідомленням про публічний договір (оферту) від відповідача не надходило. У зв`язку з тим, що від відповідача на адресу ПрАТ "Київводоканал" не надходило жодних заяв та повідомлень про відмову від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, він вважається таким, що приєдналася до публічного договору та зобов`язана виконувати обов`язки зазначені в ньому. Таким чином, оскільки зазначений договір є публічним та договором приєднання, то відповідно відповідач приєднався до умов такого шляхом фактичного користування такими послугами. Отже, між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються нормами спеціального законодавства та умовами договору. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 статті 6 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається, суд зазначає, що позивач належним чином виконав умови договору, адже у строки та в порядку надав споживачеві послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення. У зв`язку з неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором та простроченням виконанням грошового зобов`язання у [PERSON] виникла заборгованість за послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення за період з 01 грудня 2016 року по 31 жовтня 2023 року у розмірі 66626,28 грн. заборгованість з внесення плати за абонентське обслуговування у сумі 117,57 грн. 3 % річних у сумі 8131,11 грн. інфляційні втрати у розмірі 37158,52 грн. Попри те, такий розрахунок заперечується стороною відповідача, адже вважає, що позивачем пропущено трирічний строк звернення до суду за захистом свого порушеного права. Відповідачем подано до суду заяву про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта ст. 256 ЦК України). Відповідно до частини першої, п`ятої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. У частині першій статті 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважаться, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Отже, переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 (справа N 437/2726/13-ц), Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 (справа N 712/8916/17). Із наданого до позовної заяви розрахунку убачається, що позивачем щомісячно, починаючи з грудня 2016 року по жовтень 2023 року нараховувались житлово-комунальні послуги водопостачання та водовідведення за адресою - [ADDRESS] . Отже, відповідач не вносив плату у зв`язку із чим утворилась заборгованість. Однак, у серпні 2021 року відповідачем було внесено плату за житлово-комунальні послуги у розмірі 1179,63 грн. що підтверджено розрахунком заборгованості за грудень 2016-жовтень 2023р., тим самим визнавши борг зі сплати за житлово-комунальні послуги та перервавши перебіг позовної давності, а відтак така почалась заново. При цьому з урахуванням вищевказаних вимог законодавства, позивачем пропущений трирічний строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості за період з грудня 2016 року по липень 2018 р., яка складає 25051,35 грн заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення, а тому вимоги у цій частині не підлягають до задоволення. За період з серпня 2018 року до жовтня 2023 року заборгованість відповідача за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення складає у сумі 41574,93 грн. що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина 2 цієї статті). У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі N 686/21962/15-ц, який у силу ч. 4 ст. 264 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Повертаючись до матеріалів справи, яка розглядається, суд зазначає, що позивач належним чином виконав умови договору, адже у строки та в порядку надав споживачеві послуги з водопостачання та водовідведення. Оскільки відповідачем не було погашено заборгованість, тому є підстави для стягнення інфляційний втрат та 3 % річних. Розмір інфляційних втрат за період з серпня 2018 року до жовтня 2023 року становить 15276,62 грн., 3 % річних за період з серпня 2018 року до жовтня 2023 року становить 3351,93 грн. Отже, загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 60203,48 грн. (41574,93 грн.+ 15276,62 грн.+ 3351,93 грн.). Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що відповідач взятих на себе зобов`язань в строки передбачені договором належним чином не виконав, прострочив виконання грошового зобов`язання, а тому суд доходить переконання, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 60203,48 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а відтак позов необхідно задовольнити частково. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суд сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. що підтверджено платіжним дорученням, яке міститься у матеріалах справи. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1629,07 грн.

Outcome: partial