Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

25.12.2023 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь франшизу у розмірі 3 200 грн.; стягнути з відповідача на її користь завдану моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.; стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2 147, 20 грн. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 16.10.2023 року близько 11 год. 50 хв. у м. Кривому Розі по проспекту 200- річчя Кривого Рогу, 11 а, сталася дорожньо-транспортна пригода, під час виїзду з місця стоянки водій [PERSON] керуючи транспортним засобом Chevrolet Malibu д.н.з. [NUMBER] завдав матеріальної шкоди [PERSON] , пошкодив її транспортний засіб RENAULT\~Symbol д.н.з. [NUMBER] , яким керував її знайомий. Внаслідок ДТП автомобілю RENAULT\~Symbol д.н.з. [NUMBER] 2004 року випуску, завдано технічних пошкоджень, а саме подряпав праву сторону транспортного засобу від попередньої правої фари до задньої заднім бампером. Відповідач вину у вчиненні ДТП визнав на місці, і оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача за шкоду, спричинену ДТП була застрахована в ТДВ «Експрес Страхування», відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідач та позивач, за взаємною згодо, відповідно до примістки ст. 124 КУпАП склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 16.10.2023 року (Європротокол), в якому зазначено про визнання вини відповідачем, обставини ДТП та складена схема ДТП. 24.10.2023 року позивач, як потерпіла особа, звернулася до ТДВ «Експрес Страхування» із заявою про страхове відшкодування. Через додаток Viber працівниця ТДВ «Експрес Страхування» повідомила позивача про отримання ними Звіту експерта з сумо завданого збитку, яка складає 20\~000 грн. Листом від 26.10.2023 року ТДВ «Експрес Страхування» повідомило позивачу, що за заявленою подією, яка сталась 16.10.2023 року прийнято рішення щодо сплати страхового відшкодування за вирахуванням безумовної франшизи 3\~200 грн., передбаченої Полісом страхування АР/6253875 та встановлено у сумі 16\~801, 91 грн., яке буде перераховано позивачу на вказані реквізити найближчим часом. 26.10.2023 року ТДВ «Експрес Страхування» шляхом перерахування коштів на банківський рахунок позивача виплатило суму страхового відшкодування в розмірі 16\~801, 91 грн. без врахування суми франшизи, розмір якої згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становить 3\~200, 00 грн. Крім того зазначає, що в результаті грубого порушення Правил дорожнього руху з боку відповідача позивачу була спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що позивач була позбавлена можливості тривалий час реалізовувати свої потреби без автомобіля, не мала можливості його використати за призначенням, що викликало стан пригнічення, яку оцінює у розмірі 10\~000 грн. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які позивач зазнала внаслідок ДТП, в тому числі через пошкодження її автомобіля, який має істотну цінність як засіб пересування, без якого було обмежене вільне і швидке пересування, призводило до незручностей, матеріальна шкода та відновлювальний ремонт, який повністю не відшкодовано, що призводить до втрати душевного покою, дратівливості, погіршення самопочуття. У зв`язку з вищевикладеним, звертається до суду з даним позовом. 29.03.2024 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він не погоджується із зазначеними позовними вимогами. Зазначив, що посилання позивача на ст. 993 ЦК України, ст. 23 ЗУ «Про страхування», ст. 1194 ЦК України є абсолютно необґрунтованими та безпідставними, оскільки жодним чином не впливають на компенсацію суми франшизи страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки. Крім того зауважив, що у нього до моменту подання позовної заяви були відсутні будь-які контактні дані позивача, тому здійснити перерахування грошових коштів франшизи позивачу він не мав ніякої можливості. Позивач до нього не звертався і не надав будь-яких доказів свого звернення з вимогою компенсації йому суми франшизи. На його думку, позивач не обґрунтував, які саме втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ він поніс. До відзиву додав клопотання про залучення співвідповідача, в якому просив залучити ТДВ «Експрес\~Страхування» до\~участі у\~справі в\~якості співвідповідача. Ухвалою суду від 04.03.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом сторін) (а.с.20-21). Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористались, подавши заяви, кожен окремо, про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх. Відповідач просив позов розглянути за його відсутності. Позовні вимоги в частині стягнення франшизи у розмірі 3200, 00 грн. визнав повністю, позовну вимогу про стягнення моральної шкоди не визнав. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , належить транспортний засіб Renault RENAULT\~Symbol з номерним знаком [NUMBER] (а.с. 17). Судом встановлено, що 16.10.2023 року близько 11 год. 50 хв. у м. Кривому Розі по проспекту 200- річчя Кривого Рогу, 11 а, сталася дорожньо-транспортна пригода, під час виїзду з місця стоянки водій [PERSON] керуючи транспортним засобом Chevrolet Malibu д.н.з. [NUMBER] завдав матеріальної шкоди [PERSON] , пошкодив її транспортний засіб RENAULT\~Symbol д.н.з. [NUMBER] , яким керував її знайомий. Внаслідок ДТП автомобілю RENAULT\~Symbol д.н.з. [NUMBER] 2004 року випуску, завдано технічних пошкоджень, а саме подряпав праву сторону транспортного засобу від попередньої правої фари до задньої заднім бампером. Відповідач вину у вчиненні ДТП визнав на місці, і оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача за шкоду, спричинену ДТП була застрахована в ТДВ «Експрес Страхування», відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідач та позивач, за взаємною згодо, відповідно до примістки ст. 124 КУпАП склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 16.10.2023 року (Європротокол), в якому зазначено про визнання вини відповідачем, обставини ДТП та складена схема ДТП. Даний факт сторонами не заперечувався. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на час ДТП була застрахована у ТДВ «Експрес Страхування». Відповідно Полісу № АР/6253875 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі розмір франшизи становить 3200,00 грн. (а.с. 28). 24 жовтня 2023 року [PERSON] звернулася до ТДВ «Експрес Страхування» із заявою про страхове відшкодування (а.с. 10). 26 жовтня 2023 року ТДВ «Експрес Страхування» повідомило позивача про прийняте рішення щодо сплати страхового відшкодування в розмірі 16\~801, 91 грн. без врахування суми франшизи, розмір якої згідно Полісу №\~АР/6253875 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів становить 3\~200, 00 грн. (а.с 12). Квитанцією від 18.12.2023 року підтверджується, що 23.10.2023 року ТДВ «Експрес Страхування» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] 16\~801, 91 грн. ( а.с. 13). Щодо заявленого відповідачем клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача ТДВ «Експрес Страхування» суд зазначає наступне. Відповідно до\~ч. 1 ст.51\~ЦК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Із з даної норми слідує, що відповідач не наділений правом заявлення клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даного клопотання. Відповідно до\~ст.22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до\~ст.\~9 Закону\~України «Про\~страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно зі\~ст.12 цього Закону\~страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до\~ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.12.1.\~ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Тобто, франшиза в будь-якому виді є елементом договору страхування, який впливає на суму виплати страхового відшкодування в сторону її зменшення та її наявність у договорі обумовлена згодою сторін. Встановлюючи розмір франшизи страхувальник фактично погоджується, що у разі настання страхового випадку визначена шкода не буде покриватися сумою франшизи. Вирішуючи питання щодо обов`язку відшкодувати суму франшизи, суд виходить з того, що у відповідно до п.36.6 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», саме страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Водночас суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду, висловлену 04.07.2018 у справі №755/18006/15, 12.12.2018 у справі №758/2356/17-ц та 15.10.2020 у справі №755/7666/19, згідно з якою володілець джерела підвищеної небезпеки має відшкодувати потерпілому вартість відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика, франшизу, якщо вона встановлена умовами договору, і втрату вартості автомобіля у разі її наявності. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, зважаючи на те, що страховиком, у якого відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність, було виплачено суму погодженого страхового відшкодування за виключенням суми франшизи, визначеної в полісі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності в розмірі 3200,00 грн., така сума франшизи у розмірі 3200,00 грн. не відшкодована страхувальником добровільно, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення франшизи слід задовольнити в повному обсязі. Щодо відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті. Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача. Відповідно до п. п. 5\~постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»,\~згідно загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд враховує, що захист порушеного права забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з порушенням її прав. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин. У постанові від 03.10.2019 року у справі №709/1173/17 Верховний суд зазначив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Судом встановлено, що позивач була позбавлена можливості тривалий час реалізовувати свої потреби без автомобіля, не мала можливості його використати за призначенням, що викликало стан пригнічення. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які позивач зазнала внаслідок ДТП, в тому числі через пошкодження її автомобіля, який має істотну цінність як засіб пересування, без якого було обмежене вільне і швидке пересування, яке призводило до незручностей, матеріальна шкода та відновлювальний ремонт, який повністю не відшкодовано, що призвело до втрати душевного покою, дратівливості, погіршення самопочуття. Визначаючись щодо розміру відшкодування моральної шкоди позивачу [PERSON] , судом враховується характер порушення прав позивача, його наслідки та інші обставини справи, а тому вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди відповідачем, із врахуванням розміру, заявленого позивачем, повинен бути встановлений судом у розмірі 500 грн., що буде відповідати розумності, виваженості та справедливості, тому приходить до висновку, що вимога про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Вирішуючи питання розподілу судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України, суд враховує часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди (5 %), а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] 1271 грн. 75 коп. в рахунок часткового відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору пропорційно частині задоволених позовних вимог.

Outcome: partial