Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

04.06.2024 позивачка звернулася до суду із цим позовом, покликаючись на те, що відповідач є її колишнім чоловіком, шлюб між ними розірвано у 2019 році. У них є спільний син - [PERSON] , [INFO] .. Після розірвання шлюбу з відповідачем син залишився проживати разом з нею і перебуває на її повному утриманні. Відповідач не брав та не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться його станом здоров`я, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину. Відповідач жодного разу не давав їй коштів на утримання сина, жодного разу не відвідував дитячий садочок, змагання сина з тхеквондо, не просив зустрічей з ним. Більше того, відповідач позичає значні гроші у людей, бере позики в банках, грає в азартні ігри, програні гроші не віддає та переховується від фізичних осіб, правоохоронних органів, чим ставить під загрозу їхню безпеку, оскільки неодноразово були погрози в їхню сторону. Таким чином відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не виявляє інтересу до внутрішнього світу сина, не створює умов для його розвитку, не піклується про духовних та фізичний розвиток дитини, не готує сина до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей тощо. Просила суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав щодо його дитини - [PERSON] , [INFO] . Позивачка в судове засідання не з"явилася, від її представниці надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, проти постановлення заочного рішення у справі не заперечують. Відповідач своєчасно та належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, однак в суд не з`явився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило відзиву на позовну заяви чи клопотання про відкладення розгляду справи. Представник органу опіки та піклування Городоцької міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи у його відсутності (а.с.84). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, права та обов`язки сторін суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] - сторони у справі, є батьками [PERSON] , [INFO] , громадянина України (а.с.7, 9). Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 27.12.2019 шлюб між сторонами у справі розірвано (а.с.66-68). [PERSON] після розірвання шлюбу між сторонами залишився проживати з матір"ю - [PERSON] , що підтверджується Витягом № 1184 Центру надання адміністративних послуг Городоцької міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 17.05.2024 (а.с.10). Дитина проживає разом з матір`ю в квартирі [ADDRESS] , яка належить в цілому [PERSON] (а.с.73-74). [PERSON] працює головним спеціалістом відділу бухгалтерського обліку та господарського забезпечення Городоцької міської ради Львівської області, середньомісячний її дохід за період з листопада 2023 року до квітня 2024 становить 31483 грн. (а.с.72). Згідно довідок Городоцького ЗДО (ясла-садок) № 4 «Зернятко» від 26.04.2021, 26.01.2022, 12.01.2023, 17.01.2024 [PERSON] , 2018 р.н., дійсно відвідує цей заклад з 01.09.2020, з цього часу і до сьогодні батько дитини - [PERSON] , в закладі не з`являвся, не цікавився станом здоров`я сина, його розвитком, не при ймав участі в будь-яких заходах у закладі (а.с.11-14). Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 22.11.2022 у справі № 441/1273/22 вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.09.2022 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.69-71). Згідно розрахунку заборгованості по аліментах заступниці начальника Городоцького ВДВС у Львівському районі Львівської області ЗМУМЮ (м. Львів) від 21.05.2024 станом на вказану дату заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів згідно виконавчого листа № 441/1273/22 від 22.12.2022 становить 52500 грн. (а.с.15). Виписками по картковому рахунку [PERSON] за період з 01.01.2020 до 21.05.2024 підтверджується відсутність переказів коштів від [PERSON] за вказаний період (а.с.16-55). Як зазначено у висновку органу опіки та піклування Городоцької міської ради Львівської області, затвердженому рішенням виконавчого комітету Городоцької міської ради Львівської області № 186 від 27.06.2024, дитина - [PERSON] , 2018 р.н., проживає разом з матір`ю - [PERSON] , в [ADDRESS] , дитина забезпечена усім необхідним до віку, має окрему кімнату, де є спальне ліжко, шафа для одягу, робочий стіл, у квартирі чисто, приготовлена їжа. Відповідно до свідчень сусідів батько дитини - [PERSON] , в квартирі не з"являється, не бере участі у вихованні дитини, ніколи не допомагав сину матеріально. З метою захисту прав та інтересів малолітнього, у зв`язку з тим, що батько свідомо самоусунувся від виховання та утримання свого сина, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не цікавиться життям та розвитком, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток хлопця, враховуючи рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.85-88). Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 Сімейного кодексу України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. В матеріалах справи є наявні докази винної поведінки відповідача, які, безперечно, свідчать саме про безпідставне ухилення батька від виконання своїх батьківських обов`язків. Характер поведінки відповідача, дані про його особу та інші конкретні обставини вимагають позбавлення батьківських прав і не свідчать про наявність підстав збереження батьківських прав з відмовою в позові і попередженням відповідача про необхідність зміни його ставлення до виховання дитини, оскільки він без вагомих на те підстав добровільно не виявляє бажання спілкуватися з сином, не цікавиться станом його здоров"я, уподобаннями, навчанням. Головною метою позбавлення батьківських прав при вирішенні цієї справи суд вважає захист саме інтересів дитини і стимулювання батька належно виконувати свої обов`язки, оскільки позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини і водночас санкція за протиправну винну поведінку. Таким чином позбавлення відповідача батьківських прав на даний час, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, на думку суду є єдиним можливим засобом забезпечення [PERSON] спокійного життя, гармонічного виховання в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, як того вимагає ст.150 СК України. При цьому судом не встановлено, що відповідачу перешкоджали будь яким чином виконувати свої батьківські обов`язки. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно ст.ст. 12, 15 вказаного Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні. Відповідно до ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти, що знайшло повне відображення в поведінці відповідача [PERSON] . Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Своїми процесуальними правами сторони розпорядились на власний розсуд. Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що у судовому засіданні встановлено, що відповідач, маючи можливість виконувати свої обов`язки відносно свого малолітнього сина, не вчиняє відповідних дій, свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини, а саме не проявляє до сина ніякої батьківської турботи, не займається вихованням та не спілкується з ним, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, що підтверджує умисне ухилення відповідача від виконання обов`язків щодо [PERSON] , суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задоволити у повному обсязі. Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачкою та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та ст.ст.150, п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved