Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

10 травня 2024 року [PERSON] звернулась до суду із позовною про встановлення факту припинення іпотеки, припинення обтяження та зняття заборони відчуження нерухомого майна. В обґрунтування вимог зазначила, 26 липня 2006 року між позивачем та Акціонерним комерційним банком «Форум» укладено іпотечний договір, який було посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Максьом Г.І., зареєстровано у реєстрі за №4388 та у зв`язку з посвідченням цього іпотечного договору , накладено заборону відчуження зазначеного у договорі нерухомого майна квартири [ADDRESS] , яка належить позивачу на праві власності. Вказаний іпотечний договір забезпечував виконання Боржником [PERSON] зобов`язань, що випливають з укладеного між Боржником та Іпотекодержателем Кредитного договору №68/06/14-Z від 26 липня 2006 року та додаткових угод до нього за умовами якого Боржник зобов`язаний повернути іпотекодержателю кредитні кошти в розмірі 15000 доларів США з кінцевим терміном повернення 25 липня 2011 року. Позичальник [PERSON] виконав свої обов`язки по сплаті коштів повністю, що підтверджується копією листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 жовтня 2023 року, як ліквідатора ПАТ «Банк Форум» про відсутність в Єдиній операційній інформаційній системі Фонду будь-якої інформації щодо заборгованості [PERSON] за Кредитним договором №68/06/14-Z від 26 липня 2006 року перед ПАТ «Банк Форум». Зважаючи на ті обставини, що зобов`язання [PERSON] перед ПАТ «Банк Форум» за Кредитним договором №68/06/14-Z від 26 липня 2006 року повністю виконані, 04 липня 2019 року ПАТ «Банк Форум» ліквідований, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора ПАТ «Банк Форум» припинені, позивач змушений був звернутись до суду за захистом своїх інтересів. В зв`язку з викладеним, просили суд, встановити факт припинення іпотеки за іпотечним договором від 26.07.2006 року, який укладений між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] та посвідчений 26.07.2006 року приватним нотаріусом Богородчанського районного нотаріального округу Івано-Франківської області, зареєстровано в реєстрі за №4388; Припинити обтяження іпотекою, реєстраційний номер обтяження 3516246 у Державному реєстрі іпотек, щодо нерухомого майна: квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] та виключити відповідний запис з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; Зняти обтяження заборону відчуження зазначеного в договорі нерухомого майна: квартири: квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за №4389 та виключити відповідний запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Ухвалою від 14 травня 2024 року відкрито провадження по справі та постановлено розглядати справу у порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач та її представник не з`явились надали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач заперечень проти позову не надав, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Відповідно до положень ч.2 \~ст. 247 ЦПК України, зважаючи на відсутність всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснювалось. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, дійшов висновку про таке. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини друга, четверта статті 77 ЦПК України). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~Ці дані встановлюються зокрема висновком експерта (ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 ЦПК). Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року). Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК Украйни). Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою (пункт 1 частини першої статті 593 ЦК України). Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання (частина п`ята статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання (абзац 1 частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»). Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (стаття 609 ЦК України). Укладення договору застави (іпотеки) або її виникнення на основі рішення суду чи при наявності юридичних фактів, вказаних в законі, зумовлює виникнення між заставодержателем і заставодавцем додаткового (акцесорного) зобов`язання відносно до основного, забезпеченого заставою (іпотекою). З огляду на похідний характер застави (іпотеки), виконання забезпеченого заставою основного зобов`язання або його припинення з інших підстав припиняє право застави (іпотеки); Стаття 609 ЦК України присвячена такій підставі припинення зобов`язання як ліквідація юридичної особи. Під ліквідацією розуміється спосіб припинення юридичної особи без правонаступництва. Юридична особа є такою, що припинена, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (частина п`ята статті 104 ЦК України). Ліквідація для юридичних осіб призводить по своїй суті до аналогічних правових наслідків, що і смерть фізичної особи, тобто, обумовлює припинення правоздатності юридичної особи. Замість припиненої юридичної особи не виникає іншої юридичної особи, яка наділяється її майном; Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи як за добровільного, так і за примусового порядку її ліквідації. Стаття 609 ЦК України поширюється на договірні, недоговірні, основні та додаткові (акцесорні) зобов`язання. Встановлено, що [PERSON] звернулась до суду з позовом про встановлення\~факту припинення\~іпотеки,\~припинення обтяження\~та зняття\~заборони відчуження\~нерухомого майна.\~ В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що зобов`язання за кредитним договором припинилося у зв`язку з припиненням без правонаступників юридичної особи позикодавця, а тому є припиненою й іпотека. Так, 26 липня 2006 року між позивачем та Акціонерним комерційним банком «Форум» укладено іпотечний договір, який було посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Максьом Г.І., зареєстровано у реєстрі за №4388 та у зв`язку з посвідченням цього іпотечного договору , накладено заборону відчуження зазначеного у договорі нерухомого майна квартири [ADDRESS] , яка належить позивачу на праві власності. Вказаний іпотечний договір забезпечував виконання Боржником [PERSON] зобов`язань, що випливають з укладеного між Боржником та Іпотекодержателем Кредитного договору №68/06/14-Z від 26 липня 2006 року та додаткових угод до нього за умовами якого Боржник зобов`язаний повернути іпотекодержателю кредитні кошти в розмірі 15000 доларів США з кінцевим терміном повернення 25 липня 2011 року. Позичальник [PERSON] виконав свої обов`язки по сплаті коштів повністю, що підтверджується копією листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 жовтня 2023 року, як ліквідатора ПАТ «Банк Форум» про відсутність в Єдиній операційній інформаційній системі Фонду будь-якої інформації щодо заборгованості [PERSON] за Кредитним договором №68/06/14-Z від 26 липня 2006 року перед ПАТ «Банк Форум». Таким чином, встановлено та матеріалами справи підтверджено, що зобов`язання [PERSON] перед ПАТ «Банк Форум» за Кредитним договором №68/06/14-Z від 26 липня 2006 року повністю виконані, ПАТ «Банк Форум» ліквідований, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як ліквідатора ПАТ «Банк Форум» припинені. Так, зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи як у добровільному, так і за примусовому порядку її ліквідації. Стаття 609 ЦК України поширюється на договірні, недоговірні, основні та додаткові (акцесорні) зобов`язання. З урахуванням установлених обставин у цій справі, положень статті 609 ЦК України, ліквідації юридичної особи позикодавця ПАТ «Банк Форум» за Кредитним договором №68/06/14-Z від 26 липня 2006 року, укладеним між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] існують підстави для висновку про припинення зобов`язань за кредитним договором, та внаслідок цього припинення іпотеки за іпотечним договором, укладеним 26 липня 2006 року між позивачем та Акціонерним комерційним банком «Форум». \~ \~ \~ \~Належним відповідачем за вимогами про визнання іпотеки припиненою, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку є ПАТ «Банк Форум» , щодо якого 04 липня 2019 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію припинення без правонаступника юридичної особи. Проте, запис про реєстрацію обтяження не скасований, адже повідомлення про припинення іпотеки у порядку статті 74 Закону України «Про нотаріат» не подано. Наявність такого запису порушує право власника предмета іпотеки. Тлумачення, як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України свідчить, що загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер, й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства (див. зокрема, постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року у справі № 214/7462/20). Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19). Якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону) (частина перша статті 8 ЦК України). Тлумачення частини першої статті 8 ЦК України свідчить: законодавець визначив порядок усунення прогалин в приватному праві. Приватні відносини є різноманітними, а соціальне життя - рухливе. У зв`язку з цим може виникнути необхідність визначення певного правила, яке не закріплено в приватно-правових нормах безпосередньо; умовами застосування аналогії закону є те, що: відносини, до яких застосовується аналогія, охоплюються предметом цивільно-правового регулювання (статті 1, 9 ЦК); наявність прогалини в їх регулюванні (прогалини в праві); відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин (норми акту цивільного законодавства або договору); існують правові норми, що регулюють подібні за змістом відносини; застосування аналогії закону не повинно суперечити суті цих відносин. У постанові Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі № 295/7291/20 зауважено, що можуть існувати випадки, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Касаційний суд констатував, що в ЦК України є прогалина та відсутній регулятор, який визначав би правило поведінки учасників приватних відносин для випадку, коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто, бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації). Подібною нормою є абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України, відповідно до якої, якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, то фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування (абзац третій частини четвертої статті 277 ЦК України). Тому Касаційний суд підкреслив, що коли «відсутня» особа, яка має відповідати за позовом, тобто бути відповідачем (наприклад, припинення юридичної особи внаслідок ліквідації), то особа (іпотекодавець) може звернутися із заявою про встановлення факту припинення іпотеки, скасування запису про заборону відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку згідно з абзацом третім частини четвертої статті 277 ЦК України, яка підлягає застосуванню на підставі аналогії закону. За таких обставин та з урахуванням наявних підстав вважати іпотеку припиненою, суд вважає за можливе встановити\~факт припинення іпотеки за іпотечним договором за іпотечним договором від 26 липня 2006 року, який укладений між Акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] Припинити обтяження іпотекою, реєстраційний номер обтяження 3516246 у Державному реєстрі іпотек, зняти обтяження заборону відчуження зазначеного в договорі нерухомого майна, зареєстрованого в реєстрі за №4389. Вказане рішення є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про скасування заборони відчуження нерухомого майна та запису про іпотеку.

Outcome: approved