Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

20.05.2024 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів, у якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з відповідача на підставі виконавчого листа №755/2687/20 виданого Дніпровським районним судом м. Києва 01.02.2024 року, з твердої грошової суми в розмірі 3000,00 грн. на частину від усіх його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 07.08.2015 року сторони у справі зареєстрували шлюбі від якого мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.09.2019 року шлюб між сторонами у справі був розірваний і після припинення шлюбних відносин відповідач припинив надання належної матеріальної допомоги на утримання дитини, яка постійно потребує нормального харчування, придбання одягу, лікування та інше, що потребує значних коштів, ураховуючи постійне зростання цін та товари та продукти. 15.05.2020 року Дніпровським районним судом м. Києва у справі №755/2687/20 ухвалене рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в сумі 3000,00 грн. щомісячно. На виконання вказаного рішення суду 22.02.2024 року відкрите виконавче провадження [NUMBER]. Позивачка зазначає, що присуджений розмір аліментів є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Рівень витрат на дитину постійно зростає, дитина потребує належного утримання, яке позивачка не може забезпечити за власні кошти та за присуджені судом аліменти. Дитина проживає разом з позивачкою і у зв`язку з агресією рф позивачка з сином наразі перебувають під тимчасовим захистом Республіки Польща, проживають у м. Ольштин, де орендують квартиру згідно договору від 17.11.2023 року. Дитина навчається у 1 класі основної шкоди №2 ім. Ярослава Домбровського м. Ольштин. Позивачка вказує, що матеріальний стан відповідача з моменту ухвалення рішення значно покращився. З 09.09.2021 року відповідач офіційно працевлаштувався на роботу у ТОВ «Альфа-Забава» і його дохід за 4 квартал 2023 року склав 106227,38 грн. Крім того, у власності відповідача перебувають два мопеди Ямаха та автомобіль Фольцваген Пассат. Ухвалою суду від 29.05.2024 року відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Ухвалою суду від 12.06.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 11.06.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач не визнає заявлених позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що після припинення шлюбних відносин дитина залишилась проживати з позивачкою, при цьому відповідач не припиняв бачитись та спілкуватись з сином. Відповідач систематично брав участь в матеріальну забезпеченні сина, постійно надавав кошти дитині та колишній дружині, забезпечував їх продуктами харчування та іншими необхідними речами. Звернення позивачки до суду за стягненням аліментів було незрозумілим, оскільки відповідач усіма силами намагається допомагати незалежно від наявності рішення суду. Відповідач стверджує, що сплачував кошти згідно ухваленого судом рішення, натомість позивачка стала чинити відповідачу перешкоди у спілкуванні з дитиною. З початку агресії рф відповідач позбавлений можливості бачитись та спілкуватись з сином, оскільки позивачка з дитиною перебувають за межами України. З вересня 2021 року відповідач офіційно працевлаштований в ТОВ «Альфа-Забава» на посаді старшого продавця-консультанта та його середній місячний заробіток складає 20000,00 грн. 20.05.2022 року змінився сімейний стан відповідача, оскільки він одружився з [PERSON] . Оскільки подружжя не має власного житла, то вимушене орендувати квартиру. Також у відповідача є батьки, які потребують матеріальної допомоги, оскільки батько пенсіонер, а мати постійно хворіє та часто перебуває на лікарняному. Розмір пенсії батька не є достатнім для нормального життя, тому відповідач вимушений допомагати батькам матеріально. Через похилий вік та стан здоров`я батьки потребують постійного стороннього догляду та піклування. На теперішній час відповідач не є власником мопедів, про які згадує позивачка, оскільки через скрутне матеріальне становище мопеди були продані. Наявність автомобіля не є ознакою значного покращення матеріального стану та являє собою лише засіб пересування, а не засіб отримання доходу. Станом на 01.06.2024 року у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів в сумі 138321,00 грн. у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. Заборгованість відповідач почав сплачувати. Що також відображається на його матеріальному стані. Матеріальне забезпечення відповідача не дозволяє змінити спосіб стягнення аліментів з 3000,00 грн. на частину від всіх доходів. Загальний розмір всіх відрахувань не може перевищувати 50% заробітної плати, що має бути сплачена працівнику. Стягнення аліментів у розмірі частини від доходу є необґрунтовано великим, не враховує матеріального становища відповідача і інші істотні обставини. 25.06.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив зі змісту якої вбачається, що позивач підтримує раніше заявлені позовні вимоги та додатково зазначає, що дохід відповідача на теперішній час становить більше 20 тис на місяць, зокрема у квітні заробітна плата склала 30 тис. грн. 28.08.2021 року відповідач придбав два мопеди Ямаха, а 08.09.2021 року автомобіль Фольцваген Пассат. Вказане підтверджує покращення матеріального стану відповідача. Укладення відповідачем шлюбу, наявність у нього батьків та оренда квартири не є ознакою тяжкого матеріального стану, оскільки відповідач не надав доказів на підтвердження доходів або непрацездатності дружини, не надано інформації про доходи батьків та їх матеріальний стан. Наявність боргу зі сплати аліментів лише підтверджує небажання відповідача належним чином утримувати свого сина. Відповідач інших дітей не має, належні докази перебування на його утриманні інших непрацездатних осіб відсутні. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватись разовим її здійсненням. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Згідно наявної в матеріалах справи копії виконавчого листа виданого Дніпровським районним судом м. Києва 01.02.2024 року у справі №755/2687/20, своїм рішенням від 15.05.2020 року суд стягнув з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в сумі 3000,00 грн. щомісячно, з проведенням індексації, починаючи з 19.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8-9). За вказаним рішенням суду постановою державного виконавця від 22.02.2024 року відкрите виконавче провадження [NUMBER] (а.с. 10-11). Відповідно до наявних в матеріалах справи письмових доказів, відповідач з 09.09.2021 року працює у ТОВ «АЛЬФА-ЗАБАВА» на посаді старшого продавця-консультанта (а.с. 12-13). За змістом відповіді Державної податкової служби України від 22.02.2024 року: - у 2 кварталі 2021 року відповідач отримав дохід від ТОВ «Сільпо-Фуд» за вирахуванням утриманого податку в сумі 14747,40 грн.; - у 3 кварталі 2021 року відповідач отримав дохід від АТ «Універсал Банк» за вирахуванням утриманого податку в сумі 82,82 грн., від ТОВ «Альфа-Забава» за вирахуванням утриманого податку в сумі 10925,09 грн., від ТОВ «Сільпо-Фуд» за вирахуванням утриманого податку в сумі 28931,98 грн., всього - 39939,89 грн.; - у 4 кварталі 2021 року відповідач отримав дохід від ТОВ «Альфа-Забава» за вирахуванням утриманого податку в сумі 60532,26 грн.; - у 1 кварталі 2022 року відповідач отримав дохід від ТОВ «Альфа-Забава» за вирахуванням утриманого податку в сумі 32467,02 грн.; - у 2 кварталі 2022 року відповідач отримав дохід від ТОВ «Альфа-Забава» за вирахуванням утриманого податку в сумі 23300,57 грн.; - у 3 кварталі 2022 року відповідач отримав дохід від ТОВ «Альфа-Забава» за вирахуванням утриманого податку в сумі 54755,46 грн.; - у 4 кварталі 2022 року відповідач отримав дохід від ТОВ «Альфа-Забава» за вирахуванням утриманого податку в сумі 63555,07 грн.; - у 1 кварталі 2023 року відповідач отримав дохід від ТОВ «Альфа-Забава» за вирахуванням утриманого податку в сумі 68325,56 грн.; - у 2 кварталі 2023 року відповідач отримав дохід від ТОВ «Альфа-Забава» за вирахуванням утриманого податку в сумі 68096,17 грн.; - у 3 кварталі 2023 року відповідач отримав дохід від ТОВ «Альфа-Забава» за вирахуванням утриманого податку в сумі 7710631 грн. (а.с. 14-17). Відповідно до даних банківської виписки про рух коштів на картці відповідача, заробітна плата отримана ним від ТОВ «Альфа-Забава» становила: за травень 2024 року - 22818,77 грн.; за квітень 2024 року - 30159,35 грн.; за березень 2024 року - 23121,59 грн.; за лютий 2024 року - 22187,73 грн.; за січень 2024 року - 35512,22 грн.; за грудень 2023 року - 25592,04 грн.; за листопад 2023 - 24627,05 грн.; за жовтень 2023 року - 22547,72 грн.; за вересень 2023 року - 17271,91 грн.; за серпень 2023 року - 25865,74 грн.; за липень 2023 року - 35122,59 грн.; за червень 2023 року - 21381,50 грн.; за травень 2023 року - 20086,11 грн.; за квітень 2023 року - 17027,79 грн.; за березень 2023 року - 31112,86 грн.; за лютий 2023 року - 19205,82 грн.; за січень 2023 року - 24283,76 грн.; за грудень 2022 року - 18422,25 грн.; за листопад 2022 року - 19557,54 грн.; за жовтень 2022 року - 9467,13 грн.; за вересень 2022 року - 24614,15 грн.; за серпень 2022 року - 17187,62 грн.; за липень 2022 року - 14669,68 грн.; за червень 2022 року - 14669,68 грн.; за травень 2022 року - 5451,59 грн.; за березень 2022 року - 7666,49 грн.; за лютий 2022 року - 21935,68 грн.; за січень 2022 року - 24373,34 грн.; за грудень 2021 року - 20413,70 грн.; за листопад 2021 року - 14993,86 грн.; за жовтень 2021 року - 12042,51 грн.; за вересень 2-021 року - 1097,73 грн. (а.с. 52-56). Середній розмір заробітної плати відповідача за час роботи у ТОВ «Альфа-Забава» становить 20105,93 грн., а середній розмір заробітної плати за п`ять місяців 2024 року дорівнює 26759,93 грн. Вбачається, що після розірвання шлюбу з позивачкою відповідач повторно одружився з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 57). Відповідно до копії договору оренди житлового приміщення №1 від 12.04.2024 року відповідач є орендарем кв. [ADDRESS] розмір місячної орендної плати за яку складає 7000,00 грн. (а.с. 58-60). На підтвердження здійснення оплат орендної плати стороною відповідача додано до позову копії банківських квитанцій про проведені платежі, а також копії банківських квитанцій щодо оплати комунальних послуг у середньому в сумі 2500,00 грн. (а.с. 61-66). Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України від 22.02.2024 року, за відповідачем зареєстровані наступні транспортні засоби: мопед Ямаха, 2011 року випуску, д.н.з. [NUMBER] ; автомобіль Фольцваген Пассат, 1993 року випуску, д.н.з. [NUMBER] ; мопед Ямаха, 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] ; мопед Ямаха, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 18-19). Убачається, що вказані транспортні засоби були придбані вже після ухвалення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання його малолітнього сина: автомобіль - 08.09.2021 року, мопеди - 28.08.2021 року (а.с. 94-98). 15.03.2023 року відповідач видав нотаріально посвідчену довіреність на ім`я [PERSON] та [PERSON] , якою уповноважив зазначених осіб розпоряджатись належним йому мопедом Ямаха, 2013 року випуску, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 67). 02.06.2024 року відповідач та гр. [PERSON] склали взаємні розписки про те, що відповідач продав, а гр. [PERSON] придбав у відповідача мопед Ямаха, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , за 25000,00 грн. (а.с. 68-69). Із матеріалів справи вбачається, що позивачка з дитиною проживають в Республіці Польща де орендують квартиру за ціною 1200 злотих на місяць, і у Польщі дитина навчається у 1 класі Основної шкоди [ADDRESS] (а.с. 20-33). Відповідно до наявних у справі письмових доказів батьками відповідача є [PERSON] , [INFO] , який є пенсіонером, та [PERSON] , [INFO] , яка має незадовільний стан здоров`я (а.с. 70-79). Станом на 01.06.2024 року відповідач мав заборгованість за аліментами в сумі 138321,00 грн. і з розрахунку заборгованості вбачається, що за період 02.2020 - 05.2024 рр., відповідач сплатив по 6000,00 грн. за березень, квітень та травень 2024 року (а.с. 80). Згідно поданих платіжних інструкцій відповідач сплатив: 09.05.2024 року - 6000,00 грн.; 07.03.2024 року - 6369,00 грн.; 08.04.2024 року - 6000,00 грн. (а.с. 82-84). За змістом наступного розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 13.06.2024 року заборгованість по аліментах становить вже 102821,00 грн. (а.с. 99-100). Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частини першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визначає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною першою статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить - 3196,00 грн. Із матеріалів справи вбачається, що на час розгляду судом справи №755/2687/20 стосовно стягнення з відповідача аліментів, останній не мав постійного місця роботи та стабільного заробітку, натомість після ухвалення рішення у зазначеній справі, відповідач працевлаштувався і на теперішній час його щомісячна заробітна плата в середньому становить 26759,93 грн. Крім того, після ухвалення рішення про стягнення аліментів відповідач придбав автомобіль Фольцваген та три мопеди Ямаха. Наведене свідчить про покращення матеріального становища відповідача у порівнянні з його матеріальним становищем на час ухвалення рішення про стягнення аліментів. Доводи сторони відповідача про те, що він не має власного житла та вимушений орендувати квартиру сплачуючи за неї орендні платежі та комунальні послуги, суд до уваги не приймає, оскільки відповідач має зареєстроване місце проживання в кв. [ADDRESS] , тобто має право користування зазначеною квартирою і у своєму відзиві відповідач не зазначив з яких підстав він не може проживати за власним місцем реєстрації зі своєю теперішньою дружиною. Сам по собі факт повторної реєстрації шлюбу відповідачем не свідчить про те, що його матеріальний стан погіршився, адже відсутні докази, що теперішня дружина відповідача є непрацездатною, не працює та не отримує доходів, при цьому згідно положень ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя, отже за умови отримання дружиною доходу матеріальний стан відповідача лише покращується. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що він надає матеріальну допомогу своїм батькам, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження таких обставин. Розмір доходів самих батьків відповідача, останнім не зазначений, що не дає підстав для виноску про наявність у відповідача обов`язку утримувати батьків, адже відповідно до положень ст. 200 СК України зазначений обов`язок виникає не лише у разі непрацездатності батьків а й за умови наявності у них потреби в матеріальній допомозі. Стосовно наявності у відповідача заборгованості зі сплати аліментів суд зазначає, що платником аліментів не наведено даних які б свідчили про те, що заборгованість виникла у зв`язку з тяжкою хворобою відповідача або іншою обставиною, що має істотне значення, тобто що така заборгованість виникла не з вини самого відповідача, тому суд не може віднести обставину заборгованості до підстав з яких відповідач не може сплачувати аліменти в розмірі частини від всіх його доходів. Також суд не може прийняти до уваги дані відповідача про продаж ним двох мопедів, оскільки поданими доказами (довіреність, розписки) така продаж не підтверджується, поскільки чинне законодавство встановлює інший порядок відчуження транспортних засобів. При цьому, навіть відчуження мопедів не впливає на висновок суду про те, що матеріальний стан відповідача після ухвалення рішення про стягнення аліментів покращився, адже він мав можливість придбати ці транспортні засоби, а відчуживши їх отримав додатковий дохід, у власності відповідача залишається автомобіль та ще один мопед, які були придбані після стягнення з нього аліментів, відповідач працевлаштувався та отримує заробітну плату в середньому розмірі 26759,93 грн., що цілком дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі частини від доходу, оскільки після здійснення відрахування відповідач матиме у розпорядженні суму, яка перевищує шість прожиткових мінімумів для працездатної особи. Ураховуючи все вище наведене суд дійшов висновку, що позивачка довела свої вимоги про зміну способу стягнення аліментів, якою фактично збільшується їх розмір, оскільки стороною позивача доведено покращення матеріального стану відповідача. При цьому, суд зауважує, що таке судове рішення не перешкоджає відповідачу заявляти про зменшення розміру аліментів із наданням доказів погіршення майнового стану чи зміни сімейного стану. На підставі викладеного,

Outcome: approved