Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-11 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі - АТ «Ідея Банк»), в особі представника Гук М.І. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 105348, 42 грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 15.04.2021 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено договір кредиту та страхування №Е08.00605.007884435. Пунктом 3 Кредитного договору визначено, що нанесенням власноручного підпису позичальник акцептує публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк», яка розміщена на офіційному веб-сайті Банку. Згідно вказаного Кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 62300 грн, зі сплатою 0, 01 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами. Станом на дату подання заяви відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений термін та не сплатив інші нараховані платежі, у тому числі проценти за Кредитним договором. Сума боргу відповідача за Кредитним договором станом на 08.05.2024 становить 105348, 42 грн, з них: прострочений борг 55432, 97 грн, прострочені проценти 11, 72 грн, прострочена плата за обслуговування кредиту 49903, 73 грн. У зв`язку із невиконанням умов Кредитного договору, 04 березня 2024 року на адресу відповідача Банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Окрім того, повідомлено, що в разі непогашення заборгованості в тридцятиденний строк з дня направлення вказаної вимоги, АТ «Ідея Банк» будуть здійснені заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за Кредитним договором. Відтак, оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив заборгованістьт, позивач змушений звернутися за захистом своїх порушених прав та інтересів до суду. За наведених обставин, просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 12 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з наявного в матеріалах справи поштового повідомлення, позовна заява з додатками, ухвала суду про відкриття провадження, направлені відповідачу за місцем реєстрації, повернулась до суду без вручення з відміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою», що в свою чергу, згідно ст. 128 ЦПК України, дає суду підстави дійти висновку про належне сповіщення відповідача про надходження позову та відкриття провадження у справі, та узгоджується з висновками ВС, викладеними у Постановах ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17). На момент розгляду справи судом відповідачем відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Згідно з ч. 3 ст.\~1\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 15 квітня 2021 року, згідно Публічної пропозиції АТ «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, між АТ «Ідея Банк», в особі уповноваженого працівника з однієї сторони, Товариством з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» (страховий агент) в особі уповноваженого представника, з другої сторони та [PERSON] , з третьої сторони, укладено Договір кредиту та страхування №Е08.00605.007884435 (далі Договір), згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 62300,00 грн, зі сплатою 0, 01 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідно до п.1.7 вищевказаного Договору Банк надає кредит позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 56227, 44 грн на рахунок позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк» та позичальник доручає Банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 6072, 56 грн згідно з умовами Договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п.2 цього Договору. Спосіб оплати переказ коштів на рахунок ПрАТ«СК «ПЗУ Україна Страхування життя» в АТ «Ідея Банк» на умовах договору про прийом платежів, укладеним отримувачем коштів з Банком. Згідно п.1.5 Договору, комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачуються згідно з діючими Тарифами Банку. Тарифи є невід`ємною частиною Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та розміщені на веб-сайті Банку: https://ideabank.ua. Строк дії Договору та дата повернення Кредиту до 15 квітня 2024 року. Повернення заборгованості за Договором здійснюється через рахунок, відкритий у Банку, відповідно до порядку повернення кредиту, згідно додатку №1 до Договору. На виконання умов Договору кредиту та страхування № Е08.00605.007884435 від 15.04.2021 Банк надав Позичальнику грошові кошти в межах кредитного ліміту у сумі 62300.00 грн, а Позичальник, відповідно, зобов`язався повернути кошти разом з платежами (відповідно до тарифів Банку, які розміщені на сайті Банку), згідно з умовами цього Договору до 15 квітня 2024 року. Із п.3 вказаного Договору вбачається, що підписанням Договору кредиту та страхування № Е08.00605.007884435 від 15.04.2021 Позичальник акцептує Публічну пропозицію про приєднання до ДКБОФО та Публічну оферту на укладення договору про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки Банку, які зберігаються на офіційному сайті Банку. Підтверджує, що в день укладення даного Договору у відділені Банку або Кредитного посередника, за його вибором, йому надано ДКБОФО та Тарифи, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Позивач повністю виконав свої зобов`язання, що підтверджується меморіальними ордерами №5627708, №5627714, №5627710, копії яких долучені до матеріалів цивільної справи. Натомість, судом встановлено, що [PERSON] не повернув отриманий кредит у встановлений термін та не сплатив нараховані відсотки а також плату за обслуговування кредиту, у зв`язку з чим сума заборгованості за розрахунком банку станом на 08.05.2024 становить 105348, 42 грн з них: прострочений борг 55432, 97 грн, прострочені проценти 11, 72 грн, прострочена плата за обслуговування кредиту 49903, 73 грн. Вказана заборгованість відповідача підтверджується випискою з 01.01.2000 по 08.05.2024, довідкою-розрахунком заборгованості станом на 08.05.2024 за кредитним договором № Е08.00605.007884435 від 15.04.2021. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому (частина друга статті 1050 ЦК України). 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України\~«Про захист\~прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частини п`ятої статті 12\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Згідно пункту 4 частини першої статті 1\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Відповідно до частини другої статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України\~«Про споживче\~кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8\~Закону України\~«Про споживче\~кредитування» Правління Національного\~банку України\~постановою від\~08\~червня 2017\~року №\~49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від11 січня 2023 року зазначила, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження №14-44цс21) вказано, що відповідно до частини другої статті 8 «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості,розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом «Про\~споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту(пункти 31.17 та 31.18). Тобто, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, зокрема і щодо правомірності встановлення у кредитному договорі комісії за розрахунково-касове обслуговування. З огляду на вищезгадані положення законодавства України суд не заперечує право банку встановлювати плату за обслуговування кредитної заборгованості. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, наведеним в постанові № 199/7014/20 від 01.02.2023 року. Однак, в судовому засіданні встановлено, що ні в договорі, ні в графіку, ні в публічній пропозиції АТ «Ідея Банк» чи інших наданих позивачем доказах не передбачено, які саме послуги банку включаються в обслуговування кредиту. Таким чином, в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються відповідачу позивачем та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, наведеним в постанові № 204/224/21 від 06.11.2023 року. Разом з тим до загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими, в тому числі встановлювати вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. В паспорті споживчого кредиту, що є додатком №1 до кредитного договору плата за обслуговування кредитної заборгованості визначена в розмірі 3, 39 середньомісячно від початкової суми кредиту згідно графіку в п.5 починаючи з 0% в перший місяць із зменшенням щомісячно на -5,140% до 1,6399%. Необхідність внесення плати за обслуговування кредитної заборгованості, передбачена в Графіку платежів кредитного договору (колонка 7 графіку). Загальний розмір (за весь період користування кредитом) складає 76028, 76 грн. Однак, встановивши у кредитному договорі сплату платежів за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, банк не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позичальнику, а розмір такої плати, з огляду на обставини справи (зокрема, розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови кредитного договору є несправедливими. Позивач не надав докази на підтвердження справедливості умов договору щодо встановленої плати, зокрема з урахуванням переліку та обсягу послуг, які надаються позичальнику за таку плату. Разом з тим наявні в матеріалах справи документи взагалі не містять будь-якого опису послуг з обслуговування кредитної заборгованості, за які банком встановлена плата. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, наведеним в постанові № 199/7014/20 від 01.02.2023 року. За таких обставин, суд вважає, що умови кредитного договору, які встановлюють плату за обслуговування кредитної заборгованості є недійсними відповідно до положень статей 203, 215 ЦК України, статті 18\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» та ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 2 ст.\~215\~ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У задоволенні вимог позивача про стягнення простроченої плати за обслуговування кредиту в розмірі 49903, 73 грн слід відмовити. З розрахунку заборгованості, наданого Банком, вбачається, що відповідачем було здійснено погашення плати за обслуговування кредиту у розмірі 24186, 87 грн. Враховуючи той факт, що Банк не мав права стягувати плату за вказаними правовідносинами, суд вважає за необхідне здійснити зарахування такої до суми сплаченого тіла кредиту та стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за тілом кредиту у розмірі 31257, 82 грн (55432, 97 грн (прострочений борг) + 11, 72 грн (прострочені проценти) 24186, 87 грн (сплачена плата за обслуговування кредитної заборгованості) = 31257, 82 грн). Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість за кредитним договором № Е08.00605.007884435 від 15.04.2021 на загальну суму 31257, 82 грн, що складається із простроченого боргу в розмірі 31246, 1 грн та заборгованості по прострочених процентах в розмірі 11, 72 грн. Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме, згідно розрахунку: 31257, 82 грн (задоволена частина вимог): 105348, 42 грн (ціна позову) х 100 = 30 %, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908, 4 грн ( 30 % від 3028 грн.). На підставі\~ст.ст.\~526,\~610\~-\~612,\~1050,\~1054\~ЦК України\~та

Outcome: approved