Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

У травні 2024 року [PERSON] (надалі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), про розірвання шлюбу. Предметом позову є розірвання шлюбу, укладеного 03.03.2021 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого Шевченківським районним у м.Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Києв), про що складено актовий запис №205 та видано свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] . Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08.05.2024 року відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що спільне життя між позивачем та відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Основною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачем взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов`язань одного перед іншою. Станом на дату подання цієї позовної заяви сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Сім`я розпалась і подальше її збереження є неможливим. Де-факто шлюб існує формально. Відтак збереження шлюбу надалі не можливе та суперечитиме інтересам позивача. Відповідач подала до суду відзив в якому позов визнала, не заперечила проти його задоволення. В судове засідання, позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, у відзиві просила проводити розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З копії свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 03.03.2021 року, вбачається, що з 03.03.2021 року [PERSON] та [PERSON] , перебувають у шлюбних відносинах, про що Шевченківським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), складено актовий запис №205. Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є сторони у справи. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні продовжувати сімейні відносини з відповідачем. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved