Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

28.05.2024 [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Крамар В. П., звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 24.07.2005 зареєструвала шлюб з відповідачем. Спільне життя у подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння й розходження поглядів на сімейні відносини. Така ситуація призвела до того, що кожен з них живе своїм особистим життям. Вказує, що шлюбні відносини на теперішній час не підтримують, шлюб між ними існує лише формально, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, тому просить задовольнити поданий позов. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О. Б. від 06.06.2024 прийнято вказану позовну заяву до розгляду й відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні). Відповідачці встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач чи її представник у судове засідання не з`явилися, однак останній через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подавши клопотання про визнання позову й розгляд даної справи у його відсутності. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Тож, відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Частиною 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Разом з цим, згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дойшов наступного висновку. Як видно з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Щепанівською сільською радою Козівського району Тернопільської області 24.07.2005, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.07.2005, актовий запис № 02 /а.с. 10/. Судом встановлено, що сімейне життя у подружжя не склалося, протягом тривалого часу, вони не підтримують подружніх відносин, шлюб виявився невдалим. На даний час подружні відносини між ними припинені, примирення і подальше спільне проживання неможливе. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ст. 56 Сімейного кодексу України кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тож суд дойшов висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін, тому такий слід розірвати. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн згідно з квитанції від 28.05.2024. З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд дойшов висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 605, 60 грн.

Outcome: approved