Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~Свої вимоги до суду позивач [PERSON] обґрунтувала тим, що за час перебування у шлюбі з відповідачем [PERSON] в них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на утриманні матері. З січня 2024 року відносини між сторонами погіршилися, вони не проживають разом, домашнє господарство не ведуть. Діти постійно проживають з мамою в орендованій квартирі у Києві та перебувають на її утриманні, що вимагає значних щомісячних витрат на їжу, одяг та розвиток дітей. Відповідач надає кошти на утримання обох доньок у розміру п`яти тисяч гривень в середньому розрахунку на один календарний місяць, проте цих коштів недостатньо для забезпечення усіх потреб дітей, зокрема; харчування, одяг, навчання, розвиток, відпочинок, оздоровлення, тощо. Тому, позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошові сумі у розмірі 15000 грн. щомісячно. \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач [PERSON] надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] позов визнав частково. У відзиві вказав, що викладені у позовній заяві обставини не підтвердженні жодним належним та допустимим доказом, зокрема факт сплати орендної плати за квартиру та заробітна плата позивача. Погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей по 2500 грн щомісячно на кожну дитину . \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. \~ \~ \~ \~Так, відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження. 25 жовтня 2014 року між позивачем [PERSON] та Відповідачем, [PERSON] , укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Кузьминецької сільської ради Барського району Вінницької області, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №5. Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З січня 2024 року сторони разом не проживають, домашнє господарство не ведуть, кожен проживає окремо своїм особистим життям. Діти постійно проживають з матір`ю, та перебувають на її утриманні. Відповідач [PERSON] надає кошти на утримання обох доньок у розмірі п`яти тисяч гривень в місяць, що сторонами визнається та не заперечується. Факт працевлаштування позивача [PERSON] , отримання нею заробітної плати, сплати орендної плати за квартиру, комунальних платежів, та розмір таких витрат, позивачем не доведено жодним належним та допустимим доказом. Наданий позивачем договір оренди квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , укладений між орендарем [PERSON] та орендодавцем [PERSON] . Позивач не являється стороною договору. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. В зв`язку з наведеним, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. на кожну дитину щомісячно. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на рахунок держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211,20 грн. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: partial