Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся із заявою до суду про встановлення факту самостійного виховання дитини. В обґрунтування своєї заяви заявник вказав, що 28.10.2011 року між ним [PERSON] та заінтересованою особою [PERSON] було укладено шлюб. Протягом періоду спільного проживання в шлюбі у них народився син [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження. [PERSON] зазначає, що він здійснюю постійне і повне утримання сина [PERSON] , що підтверджується нотаріально посвідченою заявою матері. [PERSON] потрібно встановити факт самостійного виховання та утримання неповнолітнього сина з метою підтвердження права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, щоб в подальшому здійснювати захист прав та інтересів його дитини. Без підтвердження даного факту заявник у будь-який час може бути мобілізований і неповнолітня дитина залишиться одна. Така ситуація є вкрай небезпечною для подальшої долі неповнолітньої дитини, тому [PERSON] вимушений звернутися до суду. На підставі вищевикладеного заявник [PERSON] просить суд: Встановити факт, що батько, [PERSON] , [INFO] , здійснює самостійне виховання та повне фінансове утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , без участі матері. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явився, в заяві просить справу розглянути без його участі, вимогу про встановлення факту підтримує в повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, вимоги заявника [PERSON] визнає в повному обсязі (а.с.21). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ст. ст.211, 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 28.10.2011 року між ним [PERSON] та заінтересованою особою [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] (а.с.5). Протягом періоду спільного проживання в шлюбі у них народився син [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с.4). [PERSON] здійснюю постійне і повне утримання сина [PERSON] . Відповідно до Акту про встановлення факту проживання встановлено, що [PERSON] та [PERSON] фактично проживають разом за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). 13.06.2024 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Корнійчук А.В. посвідчено Договір між батьками щодо визначення місця проживання та виховання дитини, між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто згоди стосовно здійснення батьківських прав, участі у вихованні дітей та визначенні місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Відповідно до умов, вказаних у договорі, син [PERSON] залишається проживати з [PERSON] , він здійснює самостійне та одноособове виховання дитини, при цьому мати - [PERSON] , має право бачитися з дитиною і приймати участь в його житті в порядку, передбаченому у договорі (а.с.15). За таких обставин, суд дійшов до обґрунтованого висновку, що заявник [PERSON] здійснює самостійне виховання неповнолітнього сина - [PERSON] . Суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів та те, що встановлення вищезазначеного факту необхідно заявнику для призначення соціальних пільг, субсидій, допомоги, тощо, а також для підтвердження права на стягнення аліментів з матері дитини у випадку ухилення її від виконання своїх батьківських обов`язків в частині утримання та матеріального забезпечення дітей,а також те, що встановлення вказаного факту не породжує спір про право, суд вважає, що заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved