Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

07 березня 2024 року позивач Вороновицька селищна рада звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 11 березня 2024 рокк, цивільна справа за позовною заявою Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області до [PERSON] про позбавлення батьківських прав передано за підсудністю на розгляд до Ленінського районного суду м. Запоріжжя. Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2024 року визначено головуючого суддю Баруліну Т.Є. Позов обґрунтований тим, що відповідач у справі [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] є батьком неповнолітньої дитини, [PERSON] . Громадяни, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] , однак, сімейне життя у громадян не склалося через відсутність взаєморозуміння. 4 листопада 2008 року між громадянами [PERSON] та [PERSON] шлюб було розірвано, дитина залишилась з матір`ю, батько з 2009 року не відвідував дитину, не цікавився його життям. Місце перебування та проживання його наразі невідоме. 24.10.2023 року службою у справах дітей Вороновицької селищної ради було надіслано лист до відділу поліції № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про можливе місце проживання чи перебування гр. [PERSON] , [INFO] . Відділом поліції № 5 Вінницького РУП ГУНП було встановлено, що [PERSON] , востаннє проживав близько одного місяця в квартирі своєї матері [PERSON] , жительки [ADDRESS] . В телефонній розмові з матір`ю було з`ясовано що її син [PERSON] поїхав до м. Вінниці, адреса невідома, мобільний телефон відсутній. З метою уточнення інформації щодо місця проживання чи перебування батька дитини, було направлено лист до Запорізького РУП ГУНП у Запорізькій області. Згідно листа ВГІ № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області від 17.01.2024 року № 482/23812 було з`ясовано та перевірено адресу у [ADDRESS] , співробітниками СІОІІ ВГІ ЗРУ1І ГУНП у Запорізькій області, було встановлено, що за даною адресою проживає [PERSON] , яка повідомила, що її син [PERSON] , [INFO] проходить службу у лавах ЗСУ. Де саме зараз знаходиться його підрозділ вона не знає, телефон у сина відсутній. Мати, [PERSON] , [INFO] позбавлена батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , Вінницьким районним судом Вінницької області. [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку служби у справах дітей Вороновицької селищної ради, як дитина, щозалишилась без батьківського піклування відповідно наказу начальника служби у справах дітей Вороновицької селищної ради № 11 від 13.10.2023 року про взяття на облік дитини, яка залишилась без батьківського піклування [PERSON] , [INFO] . За час перебування [PERSON] в закладах батько не відвідав сина, не шукав зустрічі з ним та його контактів. Хлопець не пам`ятає і жодного разу не бачив батька. У відповідача немає бажання виконувати відносно дитини батьківські обов`язки, покладені на нього законом. Нехтування своїми обов`язками з боку матері принижує гідність дитини, яка юридично має права матері, але фактично залишається чужою людиною, може привести до негативних наслідків у житті дитини, як з моральної, так із правової точки зору. Враховуючи вищезазначене виконавчий комітет Вороновицької селищної ради вирішив звернутись до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом про позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2024 року провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Відповідач [PERSON] у жодне підготовче судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення повістки рекомендованим повідомлення. Згідно довідки про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 10 годину 45 хвилин 22 липня 2024 року. Представник позивача Вороновицької селищної ради у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законодавством порядку, шляхом направлення повістки рекомендованим повідомлення, яке представник отримав 03.07.2024 року. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення повістки рекомендованим повідомлення. Згідно довідки про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно відповіді Управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 09.04.2024 року, місце проживання фізичної особи [PERSON] , [INFO] було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 30.07.2009 по 14.05.2014 року. Станом на теперішній час місце проживання вищезазначеної особи в м. Запоріжжя не зареєстроване. Зважаючи на вищевикладене, [PERSON] про дату та час розгляду справи повідомлявся також шляхом розміщенням оголошення на офіційному сайті «Судової влади України». Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач у визначений строк не надав суду відзив на позовну заяву, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що [PERSON] , є батьком неповнолітньої дитини- [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого10 серпня 2007 року виконкомом Гуменської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Матір`ю дитини зазначена [PERSON] . (а.с.7) Громадяни [PERSON] та [PERSON] , 07 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 04.11.2008 року було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького районного управління юстиції Вінницької області. (а.с.8) [PERSON] , [INFO] перебуває на обліку служби у справах дітей Вороновицької селищної ради, як дитина, що залишилась без батьківського піклування відповідно наказу начальника служби у справах дітей Вороновицької селищної ради № 11 від 13.10.2023 року про взяття на облік дитини, яка залишилась без батьківського піклування [PERSON] , [INFO] . (а.с. 9) Згідно Висновку органу опіки та піклування Вороновицької селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Органом опіки та піклування Вороновицької селищної ради вивчено документи зібрані Службою у справах дітей Вороновицької селищної ради щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Встановлено, що батько з 2009 року не відвідував дитину, не цікавився його життям, проживає окремо від сім`ї та сина, займається виключно своїм життям, не виявляє жодного бажання займатися його вихованням та матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Матір, [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] за рішенням суду (справа 128/2025/23 від 05.06.2023 року) позбавлена батьківських прав по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] . Наразі [PERSON] , [INFO] навчається в Брацлавському спортивному ліцеї в 11 класі. За характером хлопчик спокійний, врівноважений, відкритий, комунікабельний, життєрадісний, має багато друзів серед однокласників. Батька дитина не бачила жодного разу. Дитина перебуває на обліку служби у справах дітей Вороновицької селищної ради, як дитина. Яка залишилась без батьківського піклування. У зв`язку з невиконанням батьком батьківських обов`язків належним чином дитина та позбавлення матері батьківських прав, дитина не може отримати юридичний статус та бути влаштованою до сімейних форм виховання. [PERSON] немає бажання виконувати відносно дитини батьківські обов`язки, покладені на нього законом. Нехтування своїми обов`язками з боку батька принижує гідність дитини, який юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може привести до негативних наслідків у житті дитини, як з моральної, так із правової точки зору. Рішенням виконавчого комітету Вороновицької селищної ради від 21.02.2024 року №45 «Про затвердження висновку висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] » затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частин першої та четвертої статті 15 СК України, сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим кодексом або домовленістю (договором сторін). Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Стаття 27 Конвеції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року передбачає, що батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 , п. 2 ст.6 Конвенції про права дитини про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою покладення на них відповідальності, передбаченої законом. Статтею 157 СК України передбачено обов`язок того із батьків, хто проживає окремо від дитини, брати участь у її вихованні і право на особисте спілкування з нею. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно з ч.1 ст.164 СК Українимати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У ст. 166 СК України визначено правові наслідки позбавлення батьківських прав. Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно із ч.4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до ч.5 ст. 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї дитини [PERSON] , дитиною не цікавиться, не надає матеріального утримання, участь у вихованні дитини не приймає, хоча таких перешкод йому ніхто не чинив. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, дають суду підстави вважати, що відповідач [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, своєю винною поведінкою ухиляється від встановленого ст. 150 Сімейного Кодексу України обов`язку щодо виховання своєї дитини, піклування про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, а тому відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України суд приходить до висновку, що відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Таким чином, з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним у справі доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Вороновицької селищної ради до [PERSON] про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 15, 18, 150, 155, 157, 164, 165, 166 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 1, 10,223, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved