Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

13.03.2024 КОНЦЕРН «МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, мотивуючи свої вимоги тим, що у період з жовтня 2016 року по 17 квітня 2017 року позивач на підставі договору № 213189 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді надав відповідачці послуги з постачання теплової енергії в нежитлове приміщення [ADDRESS] , на загальну суму 4 921,84 грн. За вказаний період відповідачка оплату не здійснювала. Претензій від відповідачки щодо якості теплової енергії за вказаний період не надходило. Просив стягнути з відповідачки суму заборгованості загальним розміром 4 921,84 грн., а також судовий збір. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи. Копію ухвали від 14.03.2024 було направлено відповідачці рекомендованим листом із повідомленням, який було вручено особисто 29.05.2024. Заяв по суті справи від сторін не надходило. За таких обставин, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне. Судом встановлено, що позивачем протягом періоду з жовтня 2016 року по 17 квітня 2017 року надавались відповідачці послуги з постачання теплової енергії у нежитлове приміщення [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] станом на 17.04.2017 була власницею вказаного нежитлового приміщення з 12.06.2008, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.11.2018 № 144932057. З 18.04.2017 власником цього приміщення є [PERSON] (а.с. 15-17). Постачання теплової енергії здійснювалось позивачем у вказане приміщення за особовим рахунком № [NUMBER] протягом періоду жовтня 2016 року по 17 квітня 2017 року, що підтверджується копіями актів приймання-передачі теплової енергії від 31.10.2017, актом звірки власних розрахунків. Відповідно до розрахунку основного боргу по особовому рахунку № [NUMBER] , позивачем надано послуги постачання теплової енергії в гарячій воді у приміщення відповідача на загальну суму 4 921,84 грн. (а.с. 44-45). Відповідачкою оплата за надані послуги не здійснювалась. Згідно з ч. 6 ст. 21, ч. 4 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону № 540-IX від 30.03.2020 (далі - Закон), послуги з постачання теплової енергії та гарячої води надаються згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання даних послуг, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 (далі - Правила), послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - договір). Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 18 Правил встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим місяцем. Відповідно до п. 29 Правил споживач має право на несплату вартості послуг лише в разі їх ненадання виконавцем або припинення надання у встановленому порядку за письмовою заявою споживача. Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Стаття 559 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідачка свої зобов`язання з оплати послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води виконувала неналежним чином, внаслідок чого в неї виникла заборгованість перед позивачем, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості розміром 4 921,84 грн. відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с. 44-45). Враховуючи викладене, позовні вимоги Концерну «МТМ» підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені, у розмірі 2 422,40 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved