Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС») звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з позовом до відповідача [PERSON] , про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 05.09.2011 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - АТ «Райффайзен Банк Аваль») та [PERSON] було укладено Кредитний договір №010/1039/82/0012922 (далі - Кредитний договір), відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відкриває на ім`я відповідача картковий рахунок, випускає та надає платіжну карту (згідно заяви), а також забезпечує розрахунки за операціями з картками відповідно до Правил ведення поточних карткових рахунків фізичних осіб та користування платіжними картками, які затверджуються Кредитором, Тарифного плану, Тарифів Кредитора, та вимог чинного законодавства України. Відповідно до умов кредитного договору, розмір ліміту кредитування (на початок кредитування) складає 10340,00 грн., строком дії ліміту кредитування встановлюється з дня набуття чинності Договору страхування по 05.09.2013. включно (може змінюватись в порядку, передбаченому кредитним договором). Процентна ставка за користування кредитом - 36,9%, строк кредиту становить 24 місяці. 22.05.2013 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем було укладено Додаткову угоду до Кредитного договору №010/1039/82/0012922 від 05.09.2011, відповідно до умов якої розмір поточного ліміту на дату початку кредитування складає 14400,00 грн., максимальний ліміт кредиту за договором складає 200 000,00 грн. Строк кредиту становить 48 місяці, що починається з 22.05.2013 та закінчується 22.05.2017. При цьому, з урахуванням прологанції згідно з п.п. 9.3 договору, кінцевий термін повного погашення кредиту - 22.05.2025. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору. 22.12.2022 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-57-F, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» набуло право грошової вимоги за кредитним договором №010/1039/82/0012922 від 05.09.2011, укладеним між [PERSON] та АТ «Райффайзен Банк Аваль», сума заборгованості за яким становить 51 571,88 грн., з яких: 45643,00 грн. заборгованості за дозволеним овердрафтом, 4591,14 грн. заборгованості за недозволеним овердрафтом, 1337,74 грн. заборгованості за відсотками. Позивач зазначає, що після відступлення права грошової вимоги відповідачем не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок нового кредитора. Позивач надіслав відповідачу досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, проте заборгованість так і не була погашена. На підставі вищевикладеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість на загальну суму 51571,88 грн., а також судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 3028 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1400,00 грн. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 12.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» до [PERSON] , про стягнення заборгованості, розгляд справи постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при цьому, у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, не заперечив проти заочного розгляду справи не висловив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся, шляхом направлення судової повістки, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22.08.2011 відповідач [PERSON] звернулася до АТ «Райффайзен Банк Аваль» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву-Анкету для отримання карткового кредиту «Кредитна картка» №10390012922. 05.09.2011 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено Кредитний договір №010/1039/82/0012922, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк Аваль» відкриває на ім`я відповідача картковий рахунок, випускає та надає платіжну карту (згідно заяви), а також забезпечує розрахунки за операціями з картками відповідно до Правил ведення поточних карткових рахунків фізичних осіб та користування платіжними картками, які затверджуються Кредитором, Тарифного плану, Тарифів Кредитора, та вимог чинного законодавства України. Відповідно до умов кредитного договору, розмір ліміту кредитування складає 10340,00 грн., строком дії ліміту кредитування встановлюється з дня набуття чинності Договору страхування по 05.09.2013. включно (може змінюватись в порядку, передбаченому кредитним договором). Процентна ставка за користування кредитом - 36,9%, строк кредиту становить 24 місяці. Того ж дня, 05.09.2011 між ПрАТ «Страхова компанія УНІКА Життя» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування життя №2625328392, за яким вигодонабувачем є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (а.с. 12). 22.05.2013 між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду до кредитного договору №010/1039/82/0012922 від 05.09.2011, за умовами якої сторони вирішили змінити умови банківського обслуговування, виклавши договір у новій редакції. Сторони погодили, серед іншого, що розмір поточного ліміту кредиту на дату початку кредитування складає 14 400,00 грн., в подальшому встановлюється та визначається відповідно до статті 10 Договору (п.1.1 Договору). Максимальний розмір кредиту за Договором складає 200000,00 грн. В межах Максимального ліміту встановлюється поточний ліміт кредиту. Поточний ліміт діє в межах календарного місяця в якому він встановлений (п.10.1 Договору). Строк, протягом якого клієнт користується та здійснює погашення кредиту - 48 місяців, що починається з 22.05.2013 та закінчується 22.05.2017 (п.1.2. Договору). Процентна ставка за користування кредитом - фіксована, річних: 36% - діє з Дати початку кредитування до повного погашення кредиту (п.1.3 Договору). Процентна ставка за користування недозволеним овердрафтом - 36% річних (п.1.4). Відповідно до п.9.3 Додаткової угоди до кредитного договору №010/1039/82/0012922, без укладання додаткових угод до договору, банк має право продовжити строк користування кредитом на той самий строк за умови, що на останній робочий день строку користування кредитом банк не отримав листа клієнта про відмову від продовження строку користування кредитом. Використання клієнтом за рахунок кредиту будь-якої суми коштів після подовження строку користування кредитом розглядається сторонами як згода клієнта на подовження строку користування кредитом. Строк користування може бути подовжений, в тому числі без перевипуску ПК в разі настання обставин згідно п.3.14 або 10.5, з метою виконання обов`язку Клієнта щодо погашення Кредиту без права його отримання, про що Банк повідомляє Клієнта в порядку, аналогічному тому, що вказаний в п.10.3 Договору. Факт надання банком позичальнику кредитних грошових коштів відповідно умов кредитного договору та Додаткової угоди до нього підтверджується копією виписки по рахунку. Таким чином, банк виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі та на умовах, передбачених кредитним договором. Однак, всупереч умов кредитного договору та Додаткової угоди позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання. 20.12.2022 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-57-F, за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату належні йому права вимоги, а новий кредитор приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників. Згідно з Реєстром Боржників до Договору відступлення права вимоги №114/2-57-F від 20.12.2022, ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» отримало право грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №010/1039/80/0012922 від 05.09.2011, загальна сума заборгованості за вказаним кредитним договором становить 51 571,88 грн., з яких: 50234,14 грн заборгованість за основною сумою боргу, 1 337,74 грн. заборгованість за відсотками. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором №010/1039/82/0012922 від 05.09.2011 не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка згідно із розрахунком заборгованості, станом на 22.02.2023 становить 51 571,88 грн., з яких: 45 643,00 грн. - заборгованість за дозволеним овердрафтом, 4591,14 грн. - заборгованість за недозволеним овердрафтом, 1 337,74 - заборгованість за відсотками. 16.12.2023 ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» направило [PERSON] досудову вимогу від 07.12.2023 №1-98222 про виконання зобов`язання за кредитним договором №010/1039/82/0012922, погашення заборгованості по кредиту в розмірі 51 571,88 грн., яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним Договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 629 ЦК України чітко встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частин 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Стороною відповідача не надано доказів в розумінні положень ст.ст.76-81 ЦПК України на спростування позовних вимог. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість на загальну суму 51 571,88 грн. Щодо вимог представника позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на правову допомогу, суд дійшов наступного висновку. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом. Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Витрати на правову допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, стороною позивача було надано договір №14/06/2023 про надання правової допомоги від 14.06.2023, укладений між ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» та адвокатом Тиренком В.В., Додаток №1 до Договору про надання правової допомоги від 14.06.2023 №14/06/2023, замовлення №346 до Договору про надання правової допомоги від 14.06.2023 №14/06/2023 від 23.01.2024, Акт виконаних робіт (наданих послуг) до Замовлення №346 до Договору про надання правової допомоги від 14.06.2023 №14/06/2023 від 23.01.2024, підписаний директором ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» та адвокатом Тиренком В.В., яким сторони обумовили опис наданих послуг та їх вартість, платіжну інструкцію №209 від 24.01.2024 про оплату за послуги з правничої допомоги в розмірі 1400,00 грн., ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Слід також зазначити, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved