Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

10 квітня 2024 року [PERSON] звернулася до суду із указаним позовом про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Своїм заповітом все належне йому майно у випадку своєї смерті заповідав доньці [PERSON] , яка є єдиним спадкоємцем. На ім`я позивача було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та господарські споруди, розташовані в [ADDRESS] . При оформленні у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, на якій розташований вказаний житловий будинок та надвірні споруди, позивач отримала постанову від 23.08.2012 року про відмову у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, які підтверджують реєстрацію права власності. За словами позивача, її батьку на праві приватної власності належав житловий будинок з усіма надвірними спорудами загальною площею 68 кв.м, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок та земельна ділянка, на якій він розташований, була ним набута у власність на підставі договору довічного утримання за [PERSON] від 18.01.2003 року. Земельна ділянка була сформованою з закріпленими розмірами та межами, однак не було розроблено та виготовлено технічної документації, необхідної для присвоєння кадастрового номеру. Як слідує зі змісту позову, батько позивача за життя не встиг оформити необхідних технічних документів для підтвердження права власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, хоча у вказаному помешканні фактично проживав та користувався земельною ділянкою у визначених межах. Таким чином, позивач не може завершити процес оформлення спадкових прав після смерті батька, так як відсутні правовстановлюючі документи на підтвердження права власності на земельну ділянку та присвоєння кадастрових номерів. З огляду на викладене у позові, [PERSON] просить визнати за нею в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1883 га, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 16.04.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача - адвокат Сірач В.С. подав заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву підтримує, просить її задовольнити. Представник відповідача - Територіальної громади міста Житомира в особі Житомирської міської ради в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов не визнає. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до заповіту, посвідченого 10.10.2006 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвою О.В. і зареєстрованого в реєстрі за №4613, [PERSON] на випадок своєї смерті заповів все належне йому майно своїй дочці [PERSON] 23.08.2012 року державним нотаріусом Другої житомирської державної нотаріальної контори Брох А.А. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] . Разом з тим, у той же день державним нотаріусом Другої житомирської державної нотаріальної контори Брох А.А. складено постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1883 га, що розташована в [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документу, підтверджуючого право власності померлого на спадкове майно. Як слідує з наявної в матеріалах справи копії договору довічного утримання від 18.01.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ширінською Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за №3, [PERSON] передала у власність [PERSON] належний їй жилий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 1883 кв.м, розташовану в [ADDRESS] . Землю передано для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, споруд та ведення садівництва. Натомість [PERSON] зобов`язався довічно утримувати [PERSON] , забезпечувати її житлом (довічним проживанням у відчужуваному жилому будинку), харчуванням, одягом, необхідною допомогою. Належність [PERSON] на праві приватної власності земельної ділянки площею 0,1883 га за адресою: [ADDRESS] підтверджується копії державного акту на право приватної власності на землю від 17.10.2002 року. З листа виконавчого комітету Житомирської міської ради від 08.04.2024 року вбачається, що рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради народних депутатів від 11.01.1996 №12 житловому будинку по [ADDRESS] надано нову адресу - [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Із витребуваної судом копії спадкової справи №283/2007, заведеної Другою житомирською державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] , вбачається, що дочка померлого [PERSON] звернулася 21.03.2007 року із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців, з огляду на матеріали спадкової справи, немає. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з положеннями ч ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як роз`яснено у пунктах 16, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 при вирішенні спорів у зв`язку зі спадкуванням за заповітом суд повинен врахувати, що заповідач, зокрема, має право призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи та норм закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду для задоволення позову, адже як з`ясовано, [PERSON] за життя був фактичним власником спірного нерухомого майна, однак у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих право власності на спадкове майно, - його дочка [PERSON] не має змоги оформити своїх спадкових прав. Отже, судом встановлено, що позивач має законне право на отримання у власність нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved