Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якому просить розірвати шлюб. Позовну заяву мотивує тим, що 23.08.2012 року між ними було укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивіьного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1814. У шлюбі у них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . На початку їхнє сімейне життя складалось добре, проте протягом останніх декількох років між ними почали часто виникати сварки та конфлікти, що призвело до погіршення їхніх стосунків, розладу сім`ї, та фактичного припинення відносин між ними. Відповідач живе своїми власними інтересами, постійно нехтує сімейними цінностями не намагається перейнятись проблемами сім`ї, не цікавиться навчанням та розвитком дитини, не займається її вихованням. Тривалий час між ним взагалі відсутнє порозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї. Будь-яких дій, які б свідчили про бажання Відповідача налагодити стосунки у сім`ї, вести спільне господарство, спільно вирішувати проблеми, тощо немає. Шлю між ними носить формальний характер, вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, суперечить їхнім спільним інтересам, крім цього їхнє спільне проживання травмує їхню спільну дитину, оскільки відповідач зловживає алкоголем, не працює, неодноразово спричиняла сварки конфлікти, часто буває відсутня вдома по декілька днів. Його неодноразові намагання налагодити стосунки, спроби вилікувати відповідача не мали успіху із-за її небажання щось змінити. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в їхній сім`ї, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Востаннє конфлікт між ними стався 19.01.2024 року після чергового зловживання алкоголем відповідачем свідком чого вкотре була їхня дитина, що дуже тяжко вплинуло на її психічний стан та спричинило сильні душевні страждання з її боку. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. За його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки яку нього так і у відповідача на грунті сімейно - побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги, крім цього це суперечить правам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини. Позивач вважає що за таких умов щлюб необхідно розірвати. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у відповідності до положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України до суду не надійшло. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 14.06.2024 року відкрито провадження у справі. Судом встановлено, що 23.08.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивіьного стану Львівського міського управління юстиції, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії № [NUMBER] від 23.08.2012 року, актовий запис № 1814. Як встановлено судом, що між сторонами виникли розбіжності, у них різні погляди на життя, вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків, сім`я фактично розпалась, її збереження недоцільне. У відповідності до\~ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст. 104\~Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1\~ст.110 Сімейного кодексу України, передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Зі змісту\~ст.112 Сімейного кодексу України, вбачається, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, укладеного між сторонами, є неможливим, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, строк для примирення нічого не змінить. Згідно із\~ст. 6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого із сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Отже, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки вони не підтримують сімейних відносин, позивач втратив до відповідача хороші почуття і помиритися з ним не бажає, а тому цей шлюб слід розірвати. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження, а тому підлягають до задоволення. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved