Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Адвокат Самозван К.А., діючи в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою 07.03.2024, в якій просила суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 01.12.2001 відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №840. Пред`явлені вимоги\~мотивовано тим,\~що 01.12.2001\~сторони уклали\~шлюб,\~зареєстрований відділом\~реєстрації актів\~громадянського стану\~Саксаганського районного\~управління юстиції\~м.\~Кривого Рогу\~Дніпропетровської області.\~Від шлюбу\~вони мають\~двох спільних\~дітей:\~повнолітню доньку\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та неповнолітню\~доньку [PERSON] ,\~ [INFO] .\~Шлюбно-сімейні\~стосунки між\~подружжям погіршились\~з вересня\~2023\~року у\~зв`язку з\~відсутністю взаєморозуміння\~та поваги,\~різними поглядами\~на сімейне\~життя та\~обов`язки,\~втратою спільних\~інтересів та\~почуттів.\~Спільного господарства\~вони не\~ведуть,\~подружні стосунки\~не підтримують,\~а відтак,\~на думку\~позивача,\~подальше існування\~шлюбу є\~недоцільним.\~Між ними\~постійно виникають\~сварки та\~непорозуміння.\~На переконання позивача, шлюб розпався остаточно та носить формальний характер, а його збереження на майбутнє суперечитиме його інтересам, адже за 23 роки існування шлюб себе вичерпав. Доцільності у наданні строку на примирення не вбачає. Спір про визначення місця проживання неповнолітньої доньки між ними відсутній, дитина й надалі мешкатиме з матір`ю. Питання утримання дитини, участі у вихованні між ними врегульовані. Ухвалою суду від 08.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 01.04.2024 за клопотанням відповідача подружжю надано строк на примирення тривалістю в 3 місяці, до 01.07.2024; провадження у справі зупинене до 01.07.2024, тобто до закінчення строку на примирення, на підставі п.3 ч.1 ст.253 ЦПК України. Ухвалою суду від 01.07.2024 провадження у справі поновлено. Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористалися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Самозван К.А. пред`явлені вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні. Зі сплином строку на примирення подружжя не примирилось, а відтак позиція позивача щодо розлучення є незмінною. При ухваленні рішення понесені ним судові витрати у справі з відповідача просив не стягувати. Після сплину визначеного судом строку на примирення відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою належним чином. Від її представника адвоката Івасик Т.Р. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення вимог та розірвання шлюбу відповідач не заперечує, оскільки не бажає надалі перебувати у шлюбі із [PERSON] . Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін та їх представників. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/ доказів, зупинення/ відновлення провадження не застосовувались. Дослідивши\~ докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін та їх представників, суд доходить висновку про можливість задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що 01.12.2001 між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №840, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 01.12.2001. Від шлюбу сторони мають двох спільних доньок повнолітню [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 29.04.2002), та неповнолітню [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 05.08.2008). Судовим розглядом встановлено, що шлюбно-сімейні стосунки між подружжям припинені у зв`язку з втратою взаєморозуміння, поваги, почуттів, різними поглядами на сімейне життя та майбутнє, відсутністю спільних інтересів. Наразі стосунків, притаманних подружжю, вони не підтримують. Відповідно до\~ст.24\~СК України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка.Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, зумовлює його добровільний характер. Частина 1 статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно зі ст.110 СК України. Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності\~шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в ст.16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 п.«с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 червня 2019 року у справі № 605/434/18, яку кореспондує п.10 \~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Під час розгляду справи, з урахуванням відповідного клопотання відповідача, суд застосовував положення ст.111 СК України шляхом надання сторонам строку на примирення з метою збереження їх сім`ї, що позитивних результатів не дало. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач, діючи через представника, не заперечує проти розлучення. Згідно зі ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, на переконання\~суду,\~в судовому\~засіданні зібрано\~достатньо доказів,\~які підтверджують,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження сім`ї\~стали неможливими,\~а збереження\~шлюбу суперечитиме\~інтересам сторін,\~оскільки навіть\~після надання\~сторонам строку\~на примирення\~їх сім`ю\~зберегти не\~вдалося.\~Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Згідно зі ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про одруження серії\~ [NUMBER] \~від 01.12.2001слідує, що під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін з огляду на відсутність вимог відповідача щодо відновлення дошлюбного прізвища. Вирішуючи питання розподілу судових витрат згідно зі ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову, а тому вважає за необхідне повернути позивачеві 50% судового збору, сплаченого при поданні позову (квитанція ID 5976-2662-0718-6110 від 05.03.2024 АТ «ТАСКОМБАНК») за рахунок коштів з Державного бюджету України, що становить 605 грн. 60 коп. Зважаючи на те, що позивач просив не стягувати з відповідача понесені ним судові витрати, суд вважає за можливе інші 50% судового збору (605 грн. 60 коп. відповідно) залишити за позивачем.

Outcome: approved