Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

У лютому 2024 року адвокат Кріль Валентин Ярославович в інтересах [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про встановлення факту, що має юридичне значення, зобов`язання вчинити дії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що починаючи з квітня 2021 року [PERSON] та [PERSON] проживали спільно, вели спільний побут, між ними фактично склалися шлюбні відносини без реєстрації шлюбу. Після початку збройної агресії російської федерації [PERSON] мобілізувався до лав Збройних сил України та [INFO] у віці 32 років помер (загинув). [INFO] народився [PERSON] , відомості про батька якого в актовому записі про народження зроблено на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України. Висновком молекулярно-генетичного експертного дослідження №?40111 від 26 жовтня 2023 року, встановлено ймовірність у 99,99% того, що [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , є біологічною бабусею, тобто матір`ю батька дитини [PERSON] , [INFO] , народженої матір`ю [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що встановити факт батьківства [PERSON] інакше, ніж у судовому порядку, неможливо, а встановлення цього факту необхідне для оформлення спадкових прав дитини, позивачка звернулася до суду із позовом у цій справі. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 лютого 2024 року заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. 11 березня 2024 року на запит суду у порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Розпорядженням від 20 березня 2024 року передано справу на повторний авторозподіл у зв`язку з помилкою в реєстрації позовної заяви як заяви в окремому провадженні. Згідно протоколу передачі раніше визначеному складу суду від 21 березня 2024 року справу передано судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 березня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/4461/24 за вказаним позовом за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21 травня 2024 року, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Васютенко Анжели Миколаївни належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 05/2023 заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 22 квітня 2024 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Васютенко Анжели Миколаївни надійшла належним чином засвідчена копія матеріалів спадкової справи № 05/2023, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 09 травня 2024 року від Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказує, що належним відповідачем є Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та просив відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Дарницького району міста Києва від 21 травня 2024 року замінено первісного відповідача Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на належного відповідача Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відкладено підготовче засідання на 17 червня 2024 року, витребувано за клопотанням позивача з канцелярії Дарницького районного суду міста Києва матеріали справи № 753/8691/23. 11 червня 2024 року з канцелярії Дарницького районного суду міста Києва надійшли матеріали справи № 753/8691/23. 14 червня 2024 року позивач подав клопотання про долучення додаткових доказів. Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 14 червня 2024 року закрито підготовче провадження у справі № 753/4461/24 та призначено справу до судового розгляду по суті на 02 липня 2024 року. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Кріль В.Я. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, відповідач [PERSON] також підтримала позовні вимоги, просила встановити факт батьківства її сина щодо дитини. Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) свого представника у судове засідання не направив, у поданій до суду заяві просив розглядати справу у відсутність представника. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як встановлено судом, [INFO] народився [PERSON] , про що Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 20 вересня 2023 року зроблено актовий запис № 312 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] , у якому батьком записаний [PERSON] , а матір`ю записана [PERSON] . Як слідує із Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00042177085 від 07 листопада 2023 року, підставою запису відомостей про батьків є заява матері від 20 вересня 2023 року, а відомості в актовому записі про батька зроблено на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України. [INFO] у селі Калинівка Горлівського району Донецької області у віці 32 років помер (загинув) [PERSON] , про що Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 21 березня 2023 року зроблено відповідний актовий запис № 479 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 18 липня 1990 року виконавчим комітетом Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження №?40111 від 26 жовтня 2023 року, ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічною бабусею, тобто матір`ю батька дитини [PERSON] , [INFO] , народженої матір`ю [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, складає 99,99%. Як зазначає позивач у поданій заяві, починаючи з квітня 2021 року вона з [PERSON] проживали спільно, вели спільний побут, у них фактично склалися шлюбні відносини без реєстрації шлюбу. Вказані обставини підтверджуються протоколом опитування [PERSON] , яка є матерію [PERSON] , спільними фотографіями за час проживання [PERSON] та [PERSON] , їх листуванням між собою за допомого месенджерів, яке досліджено судом шляхом огляду у судовому засіданні мобільного телефону [PERSON] , наданого [PERSON] . Частиною першою статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з протоколом опитування від 05 грудня 2023 року, проведеного адвокатом Кріль В.Я., [PERSON] пояснила, що між її сином та [PERSON] склалися фактичні шлюбні відносини, вони разом проживали, вели спільний побут, проводили спільно час та кохали один одного. З початком війни якийсь час вона, [PERSON] та [PERSON] спільно проживали на дачі під Києвом . У подальшому [PERSON] мобілізувався, а [PERSON] до лютого 2023 року продовжила з нею проживати на дачі. Вказані обставини [PERSON] підтвердила і у наданих пояснення під час розгляду справи. Стаття 51 Конституції України регламентує, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (частина десята статті 7 СК України). Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю сторін. Одним із способів захисту сімейних прав є встановлення правовідношення (частина друга статті 18 СК України). Дитина має право знати своїх батьків (частина перша статті 7 Конвенції про права дитини). Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Як передбачено статтею 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу, зокрема матір`ю дитини. Провадження стосовно встановлення батьківства або його оспорювання стосується «приватного життя» за статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке охоплює важливі аспекти особистої ідентичності. Згідно із статтею 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. Рішення щодо встановлення факту батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства в органах реєстрації актів цивільного стану. Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є достатньою підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту батьківства. Пленум Верховного Суду України в абз. 3-5 пункту 7 Постанови № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Частиною першою статті 135 СК України передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Як зазначено у постанові Верхового Суду від 15 квітня 2021 року у справі № 361/2653/15-ц, підставою для визнання батьківства, є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від батька. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20). Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини (постанова Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 201/3963/16-ц). Також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування статті 130 СК України та вказано, що «закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України». Висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи може бути підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку. Разом із тим, підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України, які мають оцінюватися в їх сукупності. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Це встановлюється на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про встановлення факту батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved