Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 17.05.2024 року до Жовківського районного суду Львівської області із позовною заявою до відповідача Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Рава-Руська державна нотаріальна контора Львівської області, в якій просить визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , в нотаріальну контору, а саме 3 (три) місяці з часу набрання рішенням суду законної сили. Обгрунтовує позовну заяву наступним. Вказує, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого 27 вересня 2005 року Підліссянською сільською радою Жовківського району Львівської області. [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована і проживала в будинку [ADDRESS] , що стверджується копією довідки № 687 від 09.05.2024, виданої виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області. Він, позивач [PERSON] , проживав без реєстрації разом із [PERSON] в будинку [ADDRESS] , до дня її смерті [INFO] та вів з нею спільне господарство, що стверджується копією довідки № 688 від 09.05.2024, виданої виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області. Вказує, що [PERSON] до дня смерті проживала у будинку, який належить його матері, разом із ним, а тому, він вважав, що у неї відсутнє майно, на яке можна претендувати в порядку спадкування. Зазначає, що при перегляді фотографій, в березні 2018 року, його мама серед таких знайшла заповіт [PERSON] від 16 травня 1997 року, про який їм не було відомо. Із змісту заповіту вбачається, що [PERSON] , на випадок своєї смерті, робить заповітне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не знаходилося, все, що належить їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] , тобто йому. Заповіт посвідчено секретарем виконкому Підліссянської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 7. Наведене також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 76932868. Зазначає, що з 10 січня 2018 року стан його здоров`я різко погіршився, що вимагало негайного обстеження і дороговартісного лікування, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 631, виданою обласною клінічною лікарнею; протоколом ультразвукового обстеження серця від 29.01.2018; протоколом № 22 засідання ЛКК від 19.03.2020. Вказує, що він є особою із інвалідністю третьої групи з дитинства безтерміново, що стверджується копією довідки до акта огляду МСЕК № 349260 Серія 12 ААБ. Із такої вбачається висновок про умови та характер праці: обмеження фізичних та психо-емоційних навантажень. Після отримання вищевказаної інформації позивач [PERSON] звернувся до Рава-Руської ДНК Львівської області, яка листом від 13 травня 2024 року № 271/01-16 відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки ним як спадкоємцем пропущено строк для прийняття спадщини. Додатково повідомлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в Рава-Руській ДНК Львівської області спадкова справа не заводилась. Наведене також підтверджується Інформайційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76932852. Позивач не може реалізувати своє право на спадкування, а тому вимушений звернутися з позовом до суду. Просить позов задоволити. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився. В прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити у його відсутності. Представник відповідача Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак надіслав клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Проти задоволення позову не заперечив, фактично визнав такий. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Рава-Руська державна нотаріальна контора Львівської області в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, клопотань не подавала, про причини неявки суд не повідомила. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача та третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані сторонами заяви про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 3 статті 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , виданого 27 вересня 2005 року Підліссянською сільською радою Жовківського району Львівської області (арк. спр. 6). [PERSON] до дня смерті [INFO] була зареєстрована і проживала в будинку [ADDRESS] , що стверджується копією довідки № 687 від 09.05.2024, виданої виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області (арк. спр. 12). Позивач [PERSON] , проживав без реєстрації разом із [PERSON] в будинку [ADDRESS] , до дня її смерті [INFO] та вів з нею спільне господарство, що стверджується копією довідки № 688 від 09.05.2024, виданої виконавчим комітетом Добросинсько-Магерівської сільської ради Львівського району Львівської області (арк. спр. 11). За життя, 16 травня 1997 року, [PERSON] , склала заповіт, яким, на випадок своєї смерті, зробила заповітне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не знаходилося, все, що належить їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] , тобто позивачу по справі. Заповіт посвідчено секретарем виконкому Підліссянської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстровано в реєстрі за № 7 (арк. спр. 7). Наведене також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 76932868 (арк. спр. 9). Із позовної заяви вбачається, що [PERSON] до дня смерті проживала у будинку, який належить матері позивача, разом із позивачем. При перегляді фотографій, в березні 2018 року, мама позивача серед таких знайшла заповіт [PERSON] від 16 травня 1997 року, про який їм не було відомо. Встановлено, що з січня 2018 року стан здоров`я позивача різко погіршився, що вимагало обстеження і лікування, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 631, виданою обласною клінічною лікарнею (арк. спр. 13); протоколом ультразвукового обстеження серця від 29.01.2018 (арк. спр. 14); протоколом № 22 засідання ЛКК від 19.03.2020 (арк. спр. 15). Позивач є особою із інвалідністю третьої групи з дитинства безтерміново, що стверджується копією довідки до акта огляду МСЕК № 349260 Серія 12 ААБ. Із такої вбачається висновок про умови та характер праці: обмеження фізичних та психо-емоційних навантажень (арк. спр. 16). Позивач [PERSON] звернувся до Рава-Руської ДНК Львівської області, яка листом від 13 травня 2024 року № 271/01-16 відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки ним як спадкоємцем пропущено строк для прийняття спадщини. Додатково повідомлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в Рава-Руській ДНК Львівської області спадкова справа не заводилась. (арк. спр. 10). Наведене також підтверджується Інформайційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 76932852 (арк. спр. 8). Суд враховує зазначення позивача про те, що йому не було відомо про наявнівсь заповіту складеного [PERSON] в його користь та про наявність будь-якого спадкового майна. Згідно з ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пунктом 24 постанови передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Відповідно до постанови Верховного Суду України № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Таким чином, з огляду на те, що законодавцем чітко не визначено вичерпний перелік обставин поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, враховуючи обставини конкретної справи, необізнаність позивача про навність складеного [PERSON] в його користь заповіту, визнання позовних вимог відповідачем, що не порушує прав та інтересів інших осіб, суд приходить висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved