Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

13 червня 2024 року адвокат Топалова Олена Євгенівна, яка діє в інтересах позивача\~ [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до відповідача\~ [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 06 січня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладно та зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Володимирівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, про що видано відповідне свідоцтво з актовим записом №01. [INFO] у позивача\~з відповідачемнародився син [PERSON] , який на даний момент проживає разом із позивачкою. Так, вже тривалий час, відносини між сторонами розладналися, виникли нездоланні непорозуміння, що унеможливлюють подальше збереження шлюбу. У сторін різні погляди на життя та сімейні ціностті, позивачка втратила до відповідача почуття. Сімейно-шлюбні стосунки у сторін відсутні. Крім того, шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися у вересні 2023 року, як сім`я сторони не існують, взаємних обов`язків по відношеню один до одного не несуть, ведуть господарство окремо один від одного. Налагоджувати сімейні стосунки наміру у позимвачки немає та продовжувати і надалі перебувати в шлюбі, з відповідачем, позивачка не бажає. А тому, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, і є таким, що суперечить інтересам позивачки. Враховуючи наведене, просить суд розірвати шлюб між ними. Ухвалою суду від 18 червня 2024 року провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Прични неявки суд не повідомили. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувшидоводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 січня 2021 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно Виконавчим комітетом Володимирівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області 14 травня 2024 року, актовий запис № 01). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 25 серпня 2021 року, актовий запис № 244). Позовні вимоги\~обгрунтовуються тим,\~щошлюбні відносини між сторонами фактично припинилися у вересні 2023 року, як сім`я сторони не існують, взаємних обов`язків по відношеню один до одного не несуть, ведуть господарство окремо один від одного. Налагоджувати сімейні стосунки наміру у позимвача немає та продовжувати шлюб з відповідачем, позивач не бажає. А тому, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, і є таким, що суперечить інтересам позивача. Частиною 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст. 112 СК України. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ч. 1\~ст. 55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4\~ст. 56 СК України). На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст.\~104,\~110,\~112 СК України, з урахуванням небажання сторін перебувати в шлюбі, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб\~розірванню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений при подачі позову до суду. Клопотань чи заяв від позивача про зміну прізвища, до суду не надходили, у зв`язку з чим, слід залишити позивачу прізвище, набуте під час шлюбу « [PERSON] ».

Outcome: approved