Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-11 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. В обґрунтування позовних вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що 01 серпня 2003 між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований у Любинцівській сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис №8. У вказаному шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що він з відповідачкою являються людьми з різним характером, у них різний світогляд. Відповідачка постійно нехтує сімейними цінностями, зокрема такими як повага до чоловіка, піклування про створення в сім`ї доброзичливої, сприятливої морально - психологічної атмосфери. Протягом останніх років шлюбне життя з відповідачкою стало нестерпним, оскільки остання постійно принижує позивача, що відображається у негативному впливі на нього та їхньої малолітньої дитини. Відповідачка неодноразово залишала сім`ю і переходила жити у м. Стрий. Внаслідок такої поведінки відповідачки між сторонами постійно виникали сварки. В результаті поганих відносин між сторонами припинилися будь-які відносини і відповідачка з лютого 2023 залишила сім`ю і перейшла постійно проживати окремо у м. Стрий. Позивач неодноразово намагався зберегти їхню сім`ю, однак відповідачка протягом тривалого періоду часу не змінює своєї поведінки, не прагне змінити своє ставлення до чоловіка та не розуміє всієї відповідальності подружнього життя. Ведення між сторонами спільного господарства припинено. На ґрунті сімейно-побутових проблем, та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Позивач вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати. Перебування у шлюбі суперечить його інтересам. Строку для примирення просить не давати. За таких умов позивач вважає, що малолітня дочка [PERSON] [INFO] повинна проживати разом із батьком, у зв`язку з кращим становищем житла та наявності більшого часу для виховання, піклування, проведенням вільного часу, супроводом до школи, проведенням вільного часу з організацією розваг, екскурсій, додаткових занять, де вона привикла жити і вони проживають зараз. Дитина тривалий час проживає і навчається у школі у с. Гірне, де у неї є друзі, їй комфортно проживати, так як вона звикла до уже сталого проживання. Відповідачка не займається вихованням дитини, а у вільний час інтересами дитини не цікавиться. Позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 01.08.2003 у Любинцівській сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис №8.Визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом із батьком [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка правом на подання відзиву не скористалася. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з мотивів вказаних в позовній заяві, наполягає на розірванні шлюбу та задоволенні позову. Просить визначити місце проживання дитини з ним, оскільки відповідачка не займається вихованням дитини. Відповідачка у судове засідання не прибула, однак подала до суду заяву, про розгляд справи без її участі та зазначила, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Вважає, що діти звикли проживати з батьком за його місцем проживання, тому позов визнає повністю. Представник третьої особи [PERSON] при вирішенні спору покликається на розсуд суду. Заяви та клопотання учасників справи. 11.08.2024 відповідачкою подано до суду заяву про розгляд справи без її участі та визнання позовних вимог. Процесуальні дії у справі. 31.05.2024 суд, з метою визначення підсудності справи, здійснив дії по визначенню місця реєстрації відповідача у Єдиному державному демографічному реєстрі. Ухвалою від 03.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 20.06.2024 призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та пояснення відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому суд доходить такого висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] 01 серпня 2003 зареєстрували шлюб у Любинцівській сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис №8. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про одруження, виданим 01.08.2003 серії [NUMBER] . Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 02.07.1998 Стрийським МВ УМВС України у Львівській області, [PERSON] народився [INFO] у м. Стрий Львівської області. Відповідно до паспорта громадянина України, документ № [NUMBER] від 11.03.2024, [PERSON] народилася [INFO] , у с. Любинці, Стрийського району Львівської області. Згідно витягу з реєстру Стрийської територіальної громади №2024/002831499 від 21.03.2024, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.12.2011, [PERSON] народилася [INFO] . Батьки [PERSON] та [PERSON] . Крім того в судовому засіданні досліджено письмові докази: Відповідно до довідки від 04.06.2024 №61, виданої дирекцією НВК «Гірненський ЗНЗ І-ІІІ ст. ДНЗ`про те, що [PERSON] навчається в 7 класі даного НВК. Згідно акта обстеження умов проживання №18 від 18.06.2024, виданої службою у справах дітей Грабовецько-Дулібівської сільської ради Стрийського району Львівської області, за адресою: Львівська область, Стрийський район, с. Гірне, вул. Шевченка, 225А, проживають без реєстрації [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Житло розміщене на 1 поверсі двохповерхового будинку, складається з п`яти кімнат. Загальною площею 188,4 кв.м., житлова 96,0 кв.м. Умови проживання добрі. Для виховання та розвитку дитини створені всі належні та необхідні умови. Для дитини є окрема кімната обладнана меблями та оргтехнікою. Дитина забезпечена одягом та продуктами харчування. В сім`ї панують теплі родинні стосунки. Відповідно до довідки про склад сім`ї № 392 від 17.06.2024, виданої Гірненським старостинським округом Грабовецько-Дулібівської сільської ради, за адресою: [ADDRESS] , згідно акту на факт проживання №391 від 17.06.2024 проживають без реєстрації - [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . Власником житлового будинку являється [PERSON] . Загальна площа будинку 188,4 кв.м., житлова 96,0 кв.м. Земельна ділянка площею 0,3775 га. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , від 26.03.2012, власником є [PERSON] . Відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації «Будівництво індивідуального житлового будинку з господарськими спорудами та гаражу в [ADDRESS] » від 15.05.2012, забудовник [PERSON] Загальня площа нежитлових приміщень 92,4 кв.м. Загальна площа 188,4 кв.м. Житлова площа 96,0 кв.м. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Цивільного кодексу України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» та інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 160\~СК України,\~місце проживання\~дитини,\~яка не\~досягла десяти\~років,\~визначається за\~згодою батьків. Місце\~проживання дитини,\~яка досягла\~десяти років,\~визначається за\~спільною згодою\~батьків та\~самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі №377/128/18 (провадження № 61- 44680св18) зазначено, що "тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку". Згідно із\~частинами 2-3\~статті 150\~СК України,\~батьки зобов`язані\~піклуватися про\~здоров`я\~дитини,\~її фізичний,\~духовний та\~моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Так, за приписом частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Також, суд застосував норми статей 104, 110 та 113 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу та право на вибір прізвища після розірвання шлюбу. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд враховує роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пункті 10 постанови від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якими проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Зважаючи на положення частини 2 ст. 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову. Суд погоджується з аргументами позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, тривалий час у подружжя виникають непорозуміння, сторони фактично спільно не проживають і припинили шлюбні відносини. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. При вирішенні спору щодо визначення місця проживання доньки [PERSON] , суд дотримується принципу забезпечення найкращих інтересів дітей обумовлених необхідністю забезпечити їм повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя. Неповнолітня [PERSON] тривалий час проживає і навчається у с.Гірне Стрийського району, забезпечена належними умовами продживання. Крім цього суд враховує ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини, стан її здоров`я, можливість створення дитині умов для виховання і розвитку та позицію відповідачки, яка має намір виїхати за межі України і визнала позовні вимоги. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності та визнання позову відповідачкою, тому позов підлягає до задоволення. На підставі статей 104, 105, 110, 112, 161 СК України та

Outcome: approved