Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

У лютому 2024 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останнього переплату пенсії у розмірі 23582,89 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач звернувся з заявою за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Позивач нарахував пенсію, яку отримував відповідач. Після перерахунку позивач встановив, що не врахував період, коли відповідач перебував на обліку центру зайнятості та отримував допомогу. Після перерахунку розмір щомісячної пенсії зменшився. Отже позивач вважає, що відповідач отримав безпідставно набуті кошти, які необхідно повернути. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02.02.2024 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати її за спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивач в судове засідання не з`явився, проте згідно заяви, яка надійшла до суду, просить суд розглянути справу без його участі. Заявлені позовні вимоги повністю підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, згідно якої заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.1\~ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримував пенсію за віком відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 08.11.2020 у розмірі 7090,33 грн. 03.05.2023 позивач звертався до Головного управління за перерахунком пенсії, а саме - зміна стажу. 24.05.2023 спеціалістами Головного управління під час проведення перерахунку пенсії в зв`язку з надходженням відомостей про нарахування та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за місяць, що передує місяцю подання заяви про перерахунок пенсії було виявлено, що під час призначення пенсії для розрахунку середньомісячного заробітку не було враховано періоди отримання допомоги по безробіттю. Електронна пенсійна справа відповідача була приведена у відповідність з дати призначення та розмір пенсії з дати призначення (08.11.2020) склав 6334,98 грн. Таким чином, переплата пенсії за період з 08.11.2020 по 31.05.2023 склала 23582,89 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Згідно з ч. 1\~ст. 103 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»\~суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого\~постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695, повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до\~ст. 103 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»\~у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім`ї тощо. Частиною першою\~ст. 1212 ЦК України\~передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 1215 ЦК України\~не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тлумачення цієї норми свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі наявності недобросовісності з боку набувача виплати. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18). Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже зазначене у\~ст. 1215 ЦК України\~майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. При цьому, слід зазначити, що чинне законодавство не визначає такого поняття, як\~рахункова помилка. Разом з тим, у\~постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про працю»\~надається роз`яснення визначенню поняття лічильної (рахункової) помилки, під якою розуміється помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок, наприклад, належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період. Виходячи з доводів позовної заяви виплата відповідачу переплати пенсії пов`язана з тим, що внаслідок того, що спочатку позивач перевірив подані відповідачем документи для призначення пенсії та добровільно виплатив відповідачеві пенсію, а потім вирішив провести перевірку документів та здійснити перерахунок, призначив виплату пенсії у меншому розмірі, при цьому здійснивши перерахунок за минулий період. Таким чином, така помилка не є рахунковою. Крім того, у § 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, зазначено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Установивши відсутність двох умов, за наявності яких відповідно до вимог\~ст. 1215 ЦК України\~та\~ст. 50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»\~можливе повернення безпідставно виплаченої пенсії (рахункової помилки з боку позивача і недобросовісності/зловживання з боку відповідача), слід дійти висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року в справі № 530/95/17 (провадження № 61-14755св18). Оскільки підстави для стягнення з відповідача надмірно отриманих коштів відсутні, позов слід залишити без задоволення. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed