Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

представник відповідача\~ [PERSON] \~-\~адвокат Бобанич\~І.Б.\~звернувся до\~суду із\~заявою про\~ухвалення додаткового\~рішення з\~приводу понесених\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу та\~просить стягнути\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,0 гривень. Заяву мотивує\~тим,\~що рішенням\~Личаківського районного\~суду м.Львова\~від 03.07.2024\~року, відмовлено\~у задоволенні\~позову [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів. Представником\~відповідача до\~ухвалення судового\~рішення було\~подано заяву\~про стягнення\~витрат на\~правничу допомогу.\~Розмір витрат,\~які сторона\~сплатила або\~має сплатити\~у зв`язку\~з розглядом\~справи,\~встановлюється судом\~на підставі\~поданих сторонами\~доказів (договорів,\~рахунків тощо).\~Такі докази\~подаються до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі або\~протягом п`яти\~днів після\~ухвалення рішення\~суду за\~умови,\~що до\~закінчення судових\~дебатів у\~справі сторона\~зробила про\~це відповідну\~заяву.\~За наслідками\~розгляду вказаної\~цивільної справи\~у суді\~першої інстанції\~відповідач поніс\~судові витрати,\~пов`язані із\~наданням професійної\~правничої допомоги\~у розмірі\~6000,0\~гривень.\~Враховуючи вищенаведене,\~просить суд\~ухвалити додаткове\~рішення та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу, а також визнати зловживанням процесуальними правами дії сторони позивача, що виразились у безпідставному зверненні до суду із вказаним вище позовом за відсутності предмету спору. На адресу суду від представника позивача - адвоката Куспись Є.А. 09.07.2024 року надійшло клопотання про зменшення витрат на правову допомогу з урахуванням складності справи, обсягу виконаних робіт адвокатом, часом витраченим, ціною позову, значення справи для сторін. Вважає, що витрати у розмірі 6000,0 гривень не відповідають вказаним вище критеріям реальності адвокатських витрат. Відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 1000,0 гривень буде достатнім та співмірним із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом, оскільки участь представника відповідача у справі полягала лише у поданні до суду клопотань про долучення доказів, а тому просить зменшити витрати на професійну правничу допомогу до 1000,0 гривень. Учасники процесу в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Від представника відповідача - адвоката Бобанича І.Б. на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності сторони відповідача, заяву просить задовольнити в повному обсязі. Крім того, від представника позивача - адвоката Куспись Є.А. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, просить зменшити розмір витрат з підстав, викладених у письмовому клопотанні. Враховуючи те, що учасники процесу в судове засідання не з`явилися, судовий розгляд проведено без їхньої участі, оскільки їхня неявка не є перешкодою для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення (ч.4 ст.270 ЦПК України). Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу 11.07.2024 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вирішуючи заяву про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного. Згідно зі ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Статтею 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.ч.3, 4 ст.270 ЦПК України). Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За змістом ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.ч.4-6 цієї статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у статті 133, статтях 137, 141 ЦПК України. Витрати на правничу допомогу, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка. За своєю юридичною природою, договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, зміст якого розкривається главою 63 ЦК України і за загальним правилом, перед його укладенням сторони користуються свободою розсуду щодо визначенні його умов, однак з врахуванням, серед іншого, вимог розумності та справедливості (ст.ст.6, 627 ЦК України). Як встановлено судом, відповідач разом із подачею відзиву 10.06.2024 року повідомив, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу. Згідно заяви від 03.07.2024 року, представником відповідача заявлено, що докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що підлягатиме сплаті будуть додатково долучені до матеріалів справи в строки передбачені ч.8 ст.141 ЦПК України. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 03.07.2024 року, відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В подальшому, 08.07.2024 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Бобаничем І.Б. на адресу суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, до якої долучено копію Договору про надання правової допомоги № 01/06/24 від 04.06.2024 року, Акт приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги № 01/06/24 від 04.06.2024 року у справі № 463/4410/24, рахунок-фактуру № 01 від 10.06.2024 року на суму 6000,0 гривень та квитанцію № 0.0.3715061774.1 від 19.06.2024 року на суму 3000,0 гривень (а.с.133-137). Як встановлено судом, між відповідачем [PERSON] та адвокатом Бобаничем І.Б. укладено договір № 01/06/24\~від 04.06.2024\~року про надання правової допомоги, предметом якого є надання клієнту правової допомоги щодо захисту його прав та інтересів на умовах визначених Договором у справі № 463/4410/24. Відповідно до\~п.3.1\~Договору,\~вартість послуг\~представництва Замовника\~під час\~розгляду справи\~№ 463/4410/24\~у Личаківському\~районному суді\~м.Львова\~є фіксованою\~та становить\~6000,0\~гривень за\~весь обсяг\~послуг,\~які будуть\~необхідними.\~Гонорар сплачується\~у порядку\~та розмірі\~визначному окремою\~додаткового угодою\~до даного\~договору.\~Замовник сплачує\~Виконавцю винагороду\~у безготівковій\~формі шляхом\~перерахування на\~банківський рахунок\~Виконавця,\~або готівкою. (а.с.135-136). Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги № 01/06/24 від 04.06.2024 року у справі № 463/4410/24 вбачається, що правова допомога адвоката полягала у наданні юридичних консультацій, роз`яснень, ознайомленні та вивченні матеріалів позовної заяви, підготовці відзиву, збір та подання доказів, заяв, клопотань з процесуальних питань, представництво у судових засідання, отримання копій судових рішень. Загальна вартість наданих Виконавцем послуг за цим Актом згідно з п.3.1 Договору про надання правової допомоги становить 6000,0 гривень. Згідно п.п.3, 4 Акту Замовником здійснено часткову оплату послуг у розмірі 3000,0 гривень. За згодою сторін, враховуючи скрутне матеріальне становище Замовника остаточний розрахунковий строк для оплати послуг встановлено до 01.09.2024 року (а.с.137). Згідно рахунку-фактури № 01 від 10.06.2024 року на суму 6000,0 гривень та квитанції № 0.0.3715061774.1 від 19.06.2024 року вбачається, що [PERSON] здійснив часткову оплату послуг на користь адвоката Бобанича І.Б. за надання правової допомоги по справі № 463/4410/24 у сумі 3000,0 гривень (а.с.133-134). Суд враховує те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу, зокрема дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін, реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, відтак навіть фіксованість гонорару у договорі не безумовним обов`язком суду стягнути такий. У своїх висновках Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи, що адвокатом фактично було зібрано докази, складено та подано відзив на позовну заяву, часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), суд вважає, що розмір гонорару у сумі 6000,0 гривень є необґрунтованим. Як наслідок, з врахуванням таких засад цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність, суд вважає, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу слід зменшити до суми 5000,0 гривень, що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг. Вирішуючи заявлене представником відповідача питання про можливе зловживання процесуальним правами позивачем, суд відхиляє такі доводи сторони відповідача, з огляду на не встановлення таких обставин судом під час розгляду справи суті.

Outcome: partial