Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

07 грудня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 2225009 від 07 серпня 2021 року у розмірі 16160 грн., та судові витрати по справі у розмірі 2684 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 07 серпня 2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено Кредитний договір № 2225009. 27 червня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 27062022. Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 27062022 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 16160 грн. за Кредитним договором № 2225009. До теперішнього часу на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у позовній заяві зазначив, що в разі неявки відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений причин неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надійшло. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 07 серпня 2021 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» було укладено Кредитний договір № 2225009, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» надало відповідачу кредитні кошти на суму 5000 грн., строком на 30 днів (з можливістю продовження строку) (арк.с.5-11). Кредит було надано Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом Товариству з метою отримання кредиту. 27 червня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 27062022. Таким чином Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Кредитним договором № 2225009 від 07 серпня 2021 року. Вказане підтверджується копією зазначеного Договору факторингу та витягом з Реєстру боржників до вказаного договору (арк.с.15-18). Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі, проте відповідач порушив умови договору та перестав належним чином сплачувати кредит, у результаті чого виник борг. Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 2225009 від 07 серпня 2021 року за період з 27 червня 2022 року по 31 жовтня 2023 року, станом на 31 жовтня 2023 року заборгованість становить 16160 грн. (арк.с.19). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України - заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до змісту ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Зважаючи на викладені по справі обставини та дослідженні докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved