Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати заходи забезпечення позову та зняти арешт з нерухомого майна - 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , накладений ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2016 року, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження за № 18424921; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження такий запис: вид обтяження: арешт нерухомого майна; номер запису про обтяження: 18424921; дата державної реєстрації: 29.12.2016 року; який був накладений на 1/2 частину житлового будинку літ. А-1, що належала на праві власності [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що житловий будинок [ADDRESS] в цілому по праву власності належить його матері [PERSON] , а саме - 1/2 його частина належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району 19.08.1995 року, реєстр № 1-1488, зареєстрованого Харківським МБТІ 12.12.2002 року, в реєстровій книзі № 12; інша 1/2 його частина - на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 вересня 2017 року, постанови Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року та постанови Верховного Суду від 10 квітня 2019 року (справа № 635/8677/15-ц), зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.05.2019 року, номер запису про право власності: 31683280, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 452834563251. [INFO] [PERSON] померла. Позивач є її єдиним спадкоємцем першої черги за законом та має намір оформити свої спадкові права на житловий будинок [ADDRESS] , за оформленням яких звернувся до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори, де була відкрита спадкова справа № 746/2021. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 1730/02-31 від 28.06.2023 державним нотаріусом Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Абрамченко Т.А. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] з тих підстав, що в державних реєстрах був виявлений арешт нерухомого майна, а саме 1/2 частини вищезазначеного житлового будинку. З Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна була отримана актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень, а саме вид обтяження: арешт нерухомого майна; номер запису про обтяження: 18424921; дата державної реєстрації: 29.12.2016 року; державний реєстратор: [PERSON] , Харківська районна державна адміністрація Харківської області; документи, подані для реєстрації: рішення суду, серія номер: 2/646/2294/2016, виданий 09.12.2016, видавник: Червонозаводський районний суд м. Харкова; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33294220 від 30.12.2016 10:11:30, [PERSON] , Харківська районна державна адміністрація Харківської області; відомості про суб`єктів обтяження: обтяжувач: Червонозаводський районний суд м. Харкова, код ЄДРПОУ: 02894059, країна реєстрації: Україна; особа, в інтересах якої встановлено обтяження: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , паспорт громадянина України, серія та номер: [NUMBER] , виданий 09.08.2002, видавник: Московський МВХМУУМВС України в Харківській обл., країна громадянства: Україна; опис предмета обтяження: арешт накладено на 1/2 частину житлового будинку літ. А-1, яка належить на праві власності [PERSON] . Існування таких обставин перешкоджає позивачу в оформленні спадкових прав, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Із сайту Судової влади України стало відомо, що в провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 646/12646/16-ц, провадження 2/646/595/2017, яка в 2016 році мала номер провадження 2/646/2294/2016, за позовом [PERSON] до [PERSON] , \~ПФ «Левада-7» про стягнення заборгованості за договором позики. Червонозаводським районним судом м. Харкова позивачу була надана відповідь № 09-04/150/3592/23 від 18.07.2023 року, якою було підтверджено факт розгляду судом справи № 646/12646/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , \~Приватної фірми «Левада-7» про стягнення заборгованості за договором позики, та надіслані копії 2-х судових рішень, прийнятих під час розгляду справи. Так, ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.12.2016 заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову\~було задоволено та накладено арешт на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , шляхом заборони відчуження до вирішення справи по суті. Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.03.2017 позов [PERSON] до [PERSON] , Приватної фірми «Левада-7» про стягнення заборгованості за договором позики\~було задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики грошей від 02.10.2011 у розмірі\~189 000 (сто вісімдесят девять тисяч) грн, в іншій частині позовних вимог\~відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Згідно відмітки на рішенні, воно набрало законної сили 03.05.2017. Незважаючи на те, що в ухвалі суду від 09.12.2016 було зазначено про накладення арешту на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку шляхом заборони відчуження до вирішення справи по суті, ні в рішенні суду, ні після його ухвалення питання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих до вирішення справи по суті, так і не було вирішено, накладений арешт знято не було. З листопада 2015 року в провадженні Харківського районного суду Харківської області перебувала цивільна справа № 635/8677/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ частки із спільної власності, розподіл житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , власниками якого вони були (по 1/2 частині у кожного з них). Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3093/9210/9211 від 14.09.2016 було встановлено, що виділити в натурі частки співвласників неможливо, тому в листопаді 2016 року позовні вимоги [PERSON] були змінені та уточнені про припинення права власності та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку. Відповідно до висновку тієї експертизи була встановлена ринкова вартість спірного житлового будинку, а відповідно і сума грошової компенсації за 1/2 частину будинку згідно його ринкової вартості в розмірі 60\~515,00 гривень. Згідно приписів ч. 2 ст. 365 ЦК України, [PERSON] на час подання такого позову внесла на депозитний рахунок суду вартість 1/2 частини спірного житлового будинку в розмірі 60\~515,00 гривень, що було підтверджено відповідною квитанцією. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 14 вересня 2017 року такі позовні вимоги [PERSON] були задоволені, припинено право власності [PERSON] та визнано право власності за [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . Це рішення суду набрало законної сили тільки 10.04.2019, після перегляду його та постанови Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року в касаційному порядку Верховним Судом. Відповідач в тій справі [PERSON] приймав безпосередню участь в її розгляді, був обізнаним про всі позовні вимоги, висновок експертизи, процесуальні дії, що відбувалися в ній, вживав різні заходи щодо захисту своїх прав, заперечуючи проти позовних вимог моєї матері, затягував розгляд справи, тощо. Саме під час розгляду цієї справи, 29 листопада 2016 року мати [PERSON] [PERSON] звернулася до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , Приватної фірми «Левада-7» про стягнення заборгованості за договором позики (справа № 646/12646/16-ц), що на думку позивача було зроблено з метою накладення арешту на належну на той час її сину [PERSON] 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , щоб завадити [PERSON] оформити право власності на спірну частину будинку. На користь цього свідчить те, що в подальшому виконанням рішення суду по тій справі ніхто не займався, невідомо, чи було фактичне повернення «боргу» сином своїй матері. Вже після проходження всіх судових інстанцій у справі № 635/8677/15-ц [PERSON] у травні 2019 року звернулась до державного реєстратора з питання реєстрації за нею права власності на 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 вересня 2017 року, постанови Харківського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року та постанови Верховного Сулу від 10 квітня 2019 року (справа № 635/8677/15-ц), яке і було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.05.2019 року, номер запису про право власності: 31683280, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 452834563251. На момент реєстрації права власності на 1/2 частину житлового будинку на ім`я [PERSON] ніяких перешкод не було, така дія відбулась на підставі вищевказаних судових рішень. Із сайту Судової влади України позивачу стало відомо, що наприкінці 2022 року [PERSON] звернувся до Харківського районного суду Харківської області із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 635/8677/15-ц. Додатковим рішенням Харківського районного суду Харківської області від 25 січня 2023 року\~(справа № 635/8677/15-ц, провадження № 2-др/635/3/23) таку заяву було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 61515,00 (шістдесят одна тисяча п`ятсот п`ятнадцять) гривень в рахунок компенсації вартості 1/2 частки в праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , шляхом списання на користь [PERSON] \~коштів, внесених [PERSON] на депозитний рахунок МФО 820172 Держказначейська служба України м. Київ, код 26281249 ТУ ДСА України в Харківській області, згідно квитанції № 397 від 15.11.2016, на суму 61515,00 гривень. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 березня 2023 року\~(справа № 635/8677/15-ц, провадження № 2-во/635/2/23) були виправлені описки, допущені по всьому тексту додаткового рішення суду від 25 січня 2023 року у цивільній справі № 635/8677/15-ц, вказавши вірно, що стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] , підлягає сума коштів у розмірі 60515,00 (шістдесят тисяч п`ятсот п`ятнадцять) гривень в рахунок компенсації вартості 1/2 частки в праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , шляхом списання на користь [PERSON] коштів, внесених [PERSON] на депозитний рахунок МФО 820172 Держказначейська служба України м. Київ, код 26281249 ТУ ДСА України в Харківській області, згідно квитанції № 397 від 15.11.2016, на загальну суму 60515,00 гривень. Позивач впевнений, що на цей час [PERSON] отримав зазначені грошові кошти, належні йому в рахунок компенсації вартості 1/2 частки в праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] . За таких\~обставин,\~у разі\~накладення арешту\~Червонозаводським районним\~судом м.\~Харкова на\~1/2\~частину вищевказаного\~житлового будинку\~шляхом заборони\~відчуження до\~вирішення по\~суті справи\~№ 646/12646/16-ц,\~заочне рішення\~у якій\~набрало законної\~сили 03.05.2017,\~та у\~разі отримання\~ [PERSON] компенсації вартості 1/2 частки в праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] у справі № 635/8677/15-ц, відсутні будь-які законні підстави для існування в подальшому раніше вжитих заходів забезпечення позову та перебування під арештом спірного нерухомого майна, власником якого з 17.05.2019 є його мати [PERSON] . Таким чином позивач вважає, що на майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було безпідставно накладено арешт, чим були порушені права його матері [PERSON] , а тепер і його спадкові права на це майно. Існування арешту нерухомого майна порушує його конституційні права, як нового власника цього майна. Позивач стверджує, що його мати [PERSON] , власник вищезазначеного житлового будинку, ніколи не була боржником в будь-яких зобов`язаннях, а відповідно і відсутні підстави для існування арешту на її майно. В зв`язку\~з тим,\~що Червонозаводським\~районним судом\~м.\~Харкова накладався\~арешт \~шляхом заборони\~відчуження 1/2\~частини спірного\~житлового будинку\~до вирішення\~по суті\~справи №\~646/12646/16-ц,\~заочне рішення\~у якій\~набрало законної\~сили ще\~03.05.2017,\~та з\~отриманням [PERSON] компенсації вартості 1/2 частки в праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] у справі № 635/8677/15-ц, [PERSON] не є боржником в будь-якому зобов`язанні, позивач вважає накладення арешту на спірне майно безпідставним та просить суд захистити його порушене право власності шляхом ухвалення рішення про скасування такого арешту. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15.11.2023 витребувано з Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копію актового запису про смерть або Витяг з реєстру актових записів про смерть гр. [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , остання відома адреса місця проживання якої [ADDRESS] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31.01.2024 витребувано з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківській області Управління державної реєстрації Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, копію актового запису про смерть або Витяг з реєстру актових записів про смерть гр. [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.04.2024 витребувано з Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області, відомості про те, хто звертався з заявами про прийняття чи про відмову від прийняття спадщини після смерті гр. [PERSON] , померлої [INFO] , що проживала в [ADDRESS] , та про існуючі заповіти від її імені, чи видавались будь-кому із спадкоємців свідоцтва про право на спадщину, та за наявності, у випадку її заведення, належним чином завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16.05.2024 підготовче провадження у цивільній справі за позовом\~\~ [PERSON] до [PERSON] , приватної фірми «Левада-7»\~про зняття арешту з майна закрито, призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представником позивача надано суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, в якій позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідачі неодноразово в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, відзивів на позов не подавали. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на наведене, враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою нею у письмовій заяві про розгляд справи без його участі, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, яка належно повідомлялась про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до вимог частини другої\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] в цілому по праву власності належить моїй матері [PERSON] , а саме - 1/2 його частина належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району 19.08.1995, реєстр № 1-1488, зареєстрованого Харківським МБТІ 12.12.2002, в реєстровій книзі № 12; інша 1/2 його частина - на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 14.09.2017, постанови Харківського апеляційного суду від 26.12.2018 та постанови Верховного Суду від 10.04.2019 (справа № 635/8677/15-ц), зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.05.2019, номер запису про право власності: 31683280, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 452834563251, що підтверджуються свідоцтвом про право на спадщину за законом із штампом ХМБТІ про реєстрацію права власності, копіями судових рішень, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 167777310 від 23.05.2019 та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 337431242 від 29.06.2023. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] , виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 16.05.2021. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаного житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . За своє життя [PERSON] заповіту не залишила, тому у разі відсутності заповіту, право на спадкування одержують спадкоємці за законом, згідно вимог ч. 2 ст. 1223 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України позивач - [PERSON] , син померлої, є її єдиним спадкоємцем першої черги за законом та має намір оформити свої спадкові права на житловий будинок [ADDRESS] . За оформленням своїх спадкових прав після смерті [PERSON] позивач звернувся до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори, де на підставі його заяви була відкрита спадкова справа № 746/2021. В процесі збору документів для оформлення спадщини було з`ясовано про існуючі перешкоди для цього, у зв`язку з чим постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 1730/02-31 від 28.06.2023 державним нотаріусом Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Абрамченко Т.А. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , з тих підстав, що нотаріусом в державних реєстрах був виявлений арешт нерухомого майна, а саме 1/2 частини вищезазначеного житлового будинку, з посиланням на приписи ст.ст. 49, 50 Закону України «Про нотаріат», пп. 4.16, пп. 4.18 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, в яких мова йде про те, що якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття такого арешту, тому нотаріус вважає неможливим видати свідоцтво про право на спадщину. Через Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державний реєстр Іпотек, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (адреса - [ADDRESS] ) було отримано Інформаційну довідку № 337431242 від 29.06.2023, з якої вбачається актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень, а саме вид обтяження: арешт нерухомого майна; номер запису про обтяження: 18424921; дата державної реєстрації: 29.12.2016; державний реєстратор: [PERSON] , Харківська районна державна адміністрація Харківської області; документи, подані для реєстрації: рішення суду, серія номер: 2/646/2294/2016, виданий 09.12.2016, видавник: Червонозаводський районний суд м. Харкова; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33294220 від 30.12.2016 10:11:30, [PERSON] , Харківська районна державна адміністрація Харківської області; відомості про суб`єктів обтяження: обтяжувач: Червонозаводський районний суд м. Харкова, код ЄДРПОУ: 02894059, країна реєстрації: Україна; особа, в інтересах якої встановлено обтяження: [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , паспорт громадянина України, серія та номер: [NUMBER] , виданий 09.08.2002, видавник: Московський МВХМУУМВС України в Харківській обл., країна громадянства: Україна; опис предмета обтяження: арешт накладено на 1/2 частину житлового будинку літ. А-1, яка належить на праві власності [PERSON] . Існування таких обставин перешкоджає позивачу в оформленні спадкових прав, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Таким чином було встановлено, що 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] знаходиться під арештом на підставі судового рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.12.2016. Судом встановлено, що в провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова знаходилась цивільна справа № 646/12646/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , \~Приватної фірми «Левада-7» про стягнення заборгованості за договором позики. \~ \~ \~ \~Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09.12.2016 по цій справі заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову\~було задоволено та накладено арешт на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , шляхом заборони відчуження до вирішення справи по суті. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01.03.2017 позов [PERSON] до [PERSON] , Приватної фірми «Левада-7» про стягнення заборгованості за договором позики\~було задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики грошей від 02.10.2011 у розмірі\~189 000 (сто вісімдесят девять тисяч) грн, в іншій частині позовних вимог\~відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. \~ \~ \~ \~Згідно відмітки на рішенні останнє набрало законної сили 03.05.2017. \~ \~ \~ \~Однак, незважаючи на те, що в ухвалі суду від 09.12.2016 було зазначено про накладення арешту на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку шляхом заборони відчуження до вирішення справи по суті, ні в рішенні суду, ні після його ухвалення питання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих до вирішення справи по суті, так і не було вирішено, накладений арешт знято не було. Також судом встановлено, що з листопада 2015 року в провадженні Харківського районного суду Харківської області перебувала цивільна справа № 635/8677/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про виділ частки із спільної власності, розподіл житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , власниками якого вони були (по 1/2 частині у кожного з них). Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 3093/9210/9211 від 14.09.2016 встановлено, що виділити в натурі частки співвласників неможливо, тому в листопаді 2016 року позовні вимоги [PERSON] були змінені та уточнені про припинення права власності та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку. Відповідно до висновку вказаної експертизи була встановлена ринкова вартість спірного житлового будинку, а відповідно і сума грошової компенсації за 1/2 частину будинку згідно його ринкової вартості в розмірі 60\~515,00 гривень. Згідно приписів ч. 2 ст. 365 ЦК України, де зазначено, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, [PERSON] на час подання такого позову внесла на депозитний рахунок суду вартість 1/2 частини спірного житлового будинку в розмірі 60\~515,00 гривень, що підтверджено відповідною квитанцією. З огляду на ці обставини, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 14.09.2017 позовні вимоги [PERSON] були задоволені, припинено право власності [PERSON] та визнано право власності за [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . Рішення суду набрало законної сили 10.04.2019 після перегляду та винесення постанови Харківського апеляційного суду від 26.12.2018 в касаційному порядку Верховним Судом. У травні 2019 року [PERSON] звернулась до державного реєстратора з питання реєстрації за нею права власності на 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 14.09.2017, постанови Харківського апеляційного суду від 26.12.2018 та постанови Верховного Суду від 10.04.2019 (справа № 635/8677/15-ц), яке і було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.05.2019, номер запису про право власності: 31683280, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 452834563251. На момент реєстрації права власності на 1/2 частину житлового будинку на ім`я [PERSON] ніяких перешкод не було, така дія відбулась на підставі вищевказаних судових рішень. Також встановлено, що наприкінці 2022 року [PERSON] звернувся до Харківського районного суду Харківської області із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 635/8677/15-ц. Додатковим рішенням Харківського районного суду Харківської області від 25.01.2023 (справа № 635/8677/15-ц, провадження № 2-др/635/3/23) таку заяву було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 61515,00 (шістдесят одна тисяча п`ятсот п`ятнадцять) гривень в рахунок компенсації вартості 1/2 частки в праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , шляхом списання на користь [PERSON] \~коштів, внесених [PERSON] на депозитний рахунок МФО 820172 Держказначейська служба України м. Київ, код 26281249 ТУ ДСА України в Харківській області, згідно квитанції № 397 від 15.11.2016, на суму 61515,00 гривень. В подальшому ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07.03.2023 (справа № 635/8677/15-ц, провадження № 2-во/635/2/23) були виправлені описки, допущені по всьому тексту додаткового рішення суду від 25.01.2023 у цивільній справі № 635/8677/15-ц, вказавши вірно, що стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] , підлягає сума коштів у розмірі 60515,00 (шістдесят тисяч п`ятсот п`ятнадцять) гривень в рахунок компенсації вартості 1/2 частки в праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , шляхом списання на користь [PERSON] коштів, внесених [PERSON] на депозитний рахунок МФО 820172 Держказначейська служба України м. Київ, код 26281249 ТУ ДСА України в Харківській області, згідно квитанції № 397 від 15.11.2016, на загальну суму 60515,00 гривень. Тобто, будь-яких перешкод у [PERSON] отримати зазначені грошові кошти, належні йому в рахунок компенсації вартості 1/2 частки в праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] , не існує. Таким чином,\~у разі\~накладення арешту\~Червонозаводським районним\~судом м.\~Харкова на\~1/2\~частину вищевказаного\~житлового будинку\~шляхом заборони\~відчуження до\~вирішення по\~суті справи\~№ 646/12646/16-ц,\~заочне рішення\~у якій\~набрало законної\~сили 03.05.2017,\~та у\~разі отримання\~ [PERSON] компенсації вартості 1/2 частки в праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] у справі № 635/8677/15-ц,\~ відсутні підстави для існування в подальшому раніше вжитих заходів забезпечення позову та перебування під арештом спірного нерухомого майна, власником якого з 17.05.2019 є [PERSON] . При цьому судом встановлено, що [PERSON] , власник вищезазначеного житлового будинку, ніколи не була боржником у будь-яких зобов`язаннях, а відповідно і відсутні підстави для існування арешту на її майно, тому слід дійти висновку про відсутність правових підстав для арешту спірного майна. Судом встановлено, що позивач у справі № 646/12646/16-ц, що розглядалась Червонозаводським районним судом м. Харкова, [PERSON] померла [INFO] , єдиним спадкоємцем, що прийняв та оформив спадкові права після її смерті, є її син [PERSON] , тому відповідачем за цим позовом правильно залучено тільки [PERSON] , як відповідача по тій справі, тобто особу, на майно якої було накладено арешт, і як спадкоємця за законом першої черги [PERSON] та іншого відповідача - Приватну фірму «Левада-7». Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Згідно ч. 5\~ст. 1268 ЦК України\~права та обов`язки, що складають спадщину переходять до спадкоємців з часу відкриття спадщини. За змістом ст.ст.\~\~\~4,\~5 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 1268 України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно з ч. 2\~ст. 1220 ЦК України\~є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, власник спірного майна [PERSON] померла [INFO] . Як встановлено в ході судового розгляду, позивач по справі [PERSON] є сином померлої і відповідно спадкоємцем першої черги після її смерті, у зв`язку з накладеним арештом на спадкове майно не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Арешт спірного нерухомого майна був зареєстрований 29.12.2016 державним реєстратором Харківської районної державної адміністрації Харківської області Радіоновим О.С. на підставі рішення суду, серія номер: 2/646/2294/2016, виданого 09.12.2016 Червонозаводським районним судом м. Харкова, номер запису про обтяження: 18424921, опис предмета обтяження: арешт накладено на 1/2 частину житлового будинку літ. А-1, розташованого за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] . Сам позивач, який є правонаступником [PERSON] , що померла [INFO] , не є стороною будь-якого виконавчого провадження, відповідно він не може звертатись до суду в порядку, передбаченому розділом VІІ ЦПК. При відсутності достовірних відомостей щодо будь-яких боргових зобов`язань [PERSON] накладенням арешту на майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та його подальшим існуванням порушуються її права, як власника, а тепер і спадкові права [PERSON] на таке майно. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в спорах про зняття арешту з майна» в разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому\~розділом VII ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. Відповідно до п. 2 вищевказаної Постанови позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Відповідно до\~ст. 67 Закону України «Про нотаріат»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані в ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Ця норма міжнародної конвенції передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном; не допускає позбавлення тією чи іншою особою свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права; визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, зняття арешту з нерухомого майна. Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту і в цьому випадку підтвердження в суді права власності, що складає предмет спору, здійснюється, зокрема, шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності. При цьому, якщо майно знаходиться у володінні позивача, його право на майно захищається презумпцією правомірності фактичного володіння. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що на сьогоднішній день відсутні будь-які підстави для існування в подальшому накладеного арешту на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зняття арешту із спірного майна, тобто скасування існуючого обтяження, не буде порушувати прав та інтересів будь-яких осіб, оскільки вже протягом семи років жодна особа не намагалася звернути стягнення на це майно, виконавчого документу щодо звернення стягнення на арештоване майно немає, тим більше, що спірне майно вже не є об`єктом права власності боржника (відповідача). За таких обставин, з метою не порушення права спадкоємця на прийняття спадщини, що прямо встановлено\~ЦК України, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд вважає позовні вимоги цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved