Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , до суду з позовом до ТОВ « Шахтобудівельна компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ГУ ПФУ в Донецькій області, про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона є матір`ю малолітньої доньки [PERSON] , батьком якої є [PERSON] . [INFO] [PERSON] під час виконання трудових обов`язків загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві Нещасний випадок стався з вини роботодавця, яким не було забезпечено безпечних умов праці. Вважає, що у зв`язку зі смертю її чоловіка їх дитині [PERSON] спричинена моральна шкода, оскільки вона втратила рідну людину- свого батька, відчуває самотність, назавжди позбавлена можливості отримувати піклування, матеріальну підтримку. Просить стягнути з відповідача на її користь в інтересах малолітньої [PERSON] моральну шкоду в розмірі 800000 грн. Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що наслідки, які настали від нещасного випадку обумовлені необережністю, у тому числі діями самого потерпілого [PERSON] , а твердження позивача про порушення відповідачем законодавства про охорону праці не відповідає дійсності. З позовної заяви не вбачається доказів вини підприємства відповідача у настанні нещасного випадку, який призвів до смерті [PERSON] . Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 800000 грн. є такими, що не відповідають засадам розумності та справедливості. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. ( а.с. 59-65). Представник позивача адвокат Назаренко А.С. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача ТОВ « Шахтобулдівельна компанія» в судовому засідання позовні вимоги не визнав, вважаючи їх такими, що не відповідають принципам розумності та справедливості, просив відмовити в їх задоволенні . Представник третьої особи ГУ ПФУ в Донецькій області в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином , просив справу слухати без участі представника ( а.с. 111). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що малолітня [PERSON] є донькою позивачки по справі [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 13). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі ТОВ « Шахтобудівельна компанія», де працював на посаді машиніста гірничих виїмкових машин підземної гірничопрохідницької дільниці № 5. [INFO] піж час виконання трудових обов`язків на ТОВ « Шахтобудівельна компанія» з [PERSON] стався стався нещасний випадок зі смертельним наслідком . ( а.с. 32). Відповідно до п. 7 Акту Н-1/П від 12.09.2023 р. нещасний випадок, що стався з [PERSON] , є таким, що пов`язаний з виробництвом ( а.с. 26). Згідно п. 5 Акту Н-1/П основні причини нещасного випадку: - організаційні: порушення технологічного процесу; норм законодавства про охорону праці ; супутні причини: невиконання трудових обов`язків: відсутність з боку ІТП підземної гірничопрохідницької дільниці № 5 ТОВ « Шахтобудівельна компанія» належного контролю за діями робітників ПГПД № 5 щодо дотримання прийнятої технології при комбайновому проведенні 2-го північного конвеєрного штреку центральної панелі блока 11 ПрАТ « ШУ «Покровське»; недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації устаткування підвищеної небезпеки, на які видано відповідний дозвіл ( а.с. 24-25). Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно із частиною 2 статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України). Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). Оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, відшкодування якої здійснюється на підставі статті 1168 ЦК України, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи. Виходячи з аналізу вищезазначених норм права, вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали окремо з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві. Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого нещасним випадком, виникає з настанням юридичного факту смерті та за наявності причинного зв`язку між смертю та нещасним випадком, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент. Відповідно до ст. 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Як вбачається з матеріалів справи, Актом розслідування нещасного випадку Н-1/П від 12.09.2023 року встановлено, що нещасний випадок, що стався 30.07.2023 року о 19.35 годин з машиністом гірничих виїмкових машин [PERSON] ,є такий, що пов`язаний з виробництвом. Основні причини нещасного випадку: - організаційні: порушення технологічного процесу; -супутні причини: порушення трудової і виробничої дисципліни, у тому числі невиконання посадових обов`язків, невиконання вимог інструкцій з охорони праці.. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що втрата батька завдає його дитині -доньці [PERSON] фізичного болю та душевних страждань, які виникли у тому числі з вини відповідача, яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці відповідно до нормативно-правових актів. В даному випадку суд вважає, що, відповідач ТОВ «Шахтобудівельна компанія» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди дитині позивачці [PERSON] , оскільки у зв`язку зі смертю батька внаслідок нещасного випадку, вона перенесла та переносить моральні страждання, які полягають у душевних та психічних стражданнях, зміни психологічного стану, що призводять до порушення її звичного ритму та способу життя. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. При визначенні розміру моральної шкоди при вирішенні суд приймає до уваги той факт, що причина нещасного випадку, який стався 30.07.2023 року з [PERSON] , є , окрім іншого, порушення останнім нормативно-правових актів та локальних актів з охорони праці. Виходячи із наведених вище обставин, зазначених нормативно-правових актів, суд вважає, що [PERSON] заподіяно моральну шкоду і позивачка, яка діє в її інтересах, має право на її відшкодування на підставі норм ст. ст. 1167, ч. 2 ст. 1168 ЦК України, які передбачають відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї. Розмір моральної шкоди, з урахуванням всіх обставин справи, суд оцінює в 300000 грн. Щодо відрахування з присудженої позивачу до стягнення суми моральної шкоди податків та зборів, суд зазначає наступне. Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом IV Податкового кодексу України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 ПК України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподатковуваного доходу (стаття 165 ПК України). Відповідно до пп. «А» п.164.2.14 ст.164 Податкового кодексу України (в редакції з 23 травня 2020 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. При цьому, відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 ПК України. Отже, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподатковуваного доходу платника податку (в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати) та відповідно підлягають оподаткуванню, однак крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю. Аналогічні правові позиції були викладені Верховним Судом у постанові від 25 липня 2018 року по справі № 180/683/13-ц та у постанові від 21 червня 2022 року по справі № 599/645/21. За таких обставин суд доходить висновку, що моральна шкода, завдана смертю людини та яка має причинний зв`язок з нещасним випадком на виробництві, не є об`єктом оподаткування доходу платника податку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 3000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial