Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

у березні 2024 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 7 вересня 2023 року, о 12 год. 25 хв., по просп. Науки в м. Києві сталася ДТП за участю автомобілів Ford Fusion, номерний знак [NUMBER] , який належить йому та Ford Focus, номерний знак [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , в результаті якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 листопада 2023 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Автомобіль Ford Focus, номерний знак [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , був забезпечений згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 216323535 від 7 вересня 2023 року. Відповідно до звіту № 34-S/13/99 від 22 вересня 2023 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Ford Fusion, номерний знак [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,7 та без ПДВ становить 28880,68 грн.. Разом з тим, за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-216323535 передбачено франшизу, розмір якої становить 3200 грн.. ТДВ «СК «КРЕДО»» виплатило йому страхове відшкодування в розмірі 25680 грн.. Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником, або особою, яка відповідальна за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона передбачена договором страхування. Оскільки франшиза в розмірі 3200 грн. йому відповідачем не відшкодована, її необхідно стягнути з останньої. При зверненні до суду він скористався послугами адвоката, гонорар за які становить 1200 грн. та сплатив судовий збір в розмірі 1211,20 грн.. Позивач просить суд стягнути із відповідача на його користь 3200 грн. завданої в результаті ДТП шкоди, як франшизу, передбачену договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 216323535, а також судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 25 березня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 21-22). Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. В судовому засіданні сторони відсутні, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Відповідач про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала, з будь-якими іншими клопотаннями до суду не зверталася. Судова повістка, направлена на адресу місця реєстрації відповідача повернулася до суду з довідкою Укрпошти, в якій зазначено причину повернення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 27). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 7 вересня 2023 року, о 12 год. 25 хв., по просп. Науки в м. Києві сталася ДТП за участю автомобілів Ford Fusion, номерний знак [NUMBER] , який належить позивачу та Ford Focus, номерний знак [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 листопада 2023 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (а.с. 4). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 ЦПК України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 листопада 2023 року, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка набрала законної сили, відповідно до яких відповідача [PERSON] визнано винною вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль Ford Fusion, номерний знак [NUMBER] (а.с. 8-9). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Ford Focus, номерний знак [NUMBER] - [PERSON] , на час ДТП була застрахована в ТДВ «СК «КРЕДО»» відповідно до полісу № 216323535, який був діючий (а.с. 6). Із листа ТДВ «СК «КРЕДО»» від 25.01.2024 за № 184 (а.с. 5) вбачається, що за страховим випадком, що стався 7 вересня 2023 року, ТДВ «СК «КРЕДО»» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 28880,68 грн за реквізитами, що були вказані в заяві про виплату страхового відшкодування. Розмір страхового відшкодування було зменшено на розмір франшизи 3200 грн., що передбачений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Як зазначив позивач в позовній заяві ТДВ «СК «КРЕДО»» виплатило йому страхове відшкодування в розмірі 25680,68 грн.. Позивач також зазначає, що франшиза йому не відшкодована. Відповідно до статті 16 ЦК України відшкодування збитків є одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів. Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Поняття «франшиза» міститься в статті 9 Закону України «Про страхування» від 07.03.1996 № 85/96-ВР, відповідно до якої франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. У ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 №1961-IV (далі Закон №1961-IV) зазначено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно ч. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Таким чином, в ідеальному значенні франшиза - це частина збитку, яка підлягає самостійному відшкодуванню (покриттю) страхувальником за свій рахунок при виникненні страхового випадку. Судом встановлено, що розмір франшизи становить 3200 грн. Станом на час розгляду справи відповідач франшизу позивачу не відшкодувала (доказів протилежного суду не надано), а тому вказані кошти слід стягнути із [PERSON] .. Щодо стягнення судових витрат Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). У відповідності до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137). Позивач в позовній заяві просить суд стягнути із відповідача на його користь понесені витрати правничу допомогу в розмірі 1200 грн.. Із матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, останнім надано копії: договору про надання правничої допомоги № 01/0224 від 2 лютого 2024 року, укладеного між адвокатом Глядик БМ. та [PERSON] (а.с. 11), в якому сторони погодили, що адвокат здійснює аналіз консультування клієнта та підготовку позовної заяви в інтересах клієнта як позивача щодо стягнення із [PERSON] франшизи в розмірі 3200 грн. згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/216323535; акту надання правничої допомоги від 28 лютого 2024 року (а.с. 13), відповідно до якого сторони затвердили, що підписанням цього акту договір про надання правничої допомоги № 01/0224 від 2 лютого 2024 року повністю виконаний і припинений; розрахунку вартості правничої допомоги згідно із договором про надання правничої допомоги № 01/0224 від 2 лютого 2024 року ( а.с. 10), відповідно до якого вартість підготовки даної позовної заяви становить 1200 грн. та квитанції про оплату юридичних послуг на суму 1200 грн. (а.с. 12). Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465 цс 18); від 19 лютого 2020 року у справі№ 755/9215/15-ц (провадження № 14-382 цс 19); від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26 цс 21); від 07 липня 2021 року у справа № 910/12876/19 (провадження № 12-94 цс 20). Враховуючи положення ст. 137 ЦПК України, відсутність заперечень відповідача та його представника, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу у сумі 1200 гривень. Позивачем при зверненні до суду із позовом сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн. (а.с. 16). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved