Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] з позовом до відповідачки [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання дитини [PERSON] (змінено на [PERSON] ), [INFO] , за виконавчим листом Збаразького районного суду Тернопільської області 598/282/17 від 01 червня 2017 року і рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 01 червня 2017 року у справі №598/282/17, та звільнити його від сплати заборгованості за аліментами по утриманню дитини [PERSON] (змінено на [PERSON] ), [INFO] , з 03.02.2018 року, тобто з дня набрання зак4онної сили рішення про усиновлення дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 26 листопада 2009 року він перебував з відповідачкою у шлюбі, який розірвано рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2012 року. У шлюбі у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 вересня 2013 року з нього стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , в розмірі 1/4 від всіх видів доходів, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 20 серпня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 01 червня 2017 року його позбавлено батьківських прав щодо доньки та змінено розмір стягуваних аліментів на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON] , в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 06 березня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 січня 2018 року оголошено [PERSON] усиновлювачем малолітньої [PERSON] , [INFO] , та внесено зміни в актовий запис про народження дитини [PERSON] , [INFO] , зроблений 15.06.2010 року за №2 Зарубинецькою сільською радою Збаразького району Тернопільської області з присвоєнням дитині прізвища « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] », батьком дитини записаний « [PERSON] ». Таким чином, що після усиновлення дитини, він, як біологічний батько, втратив права на дитину і може бути звільнений від усіх обов`язків по вихованню та утриманню дитини усиновленої іншим батьком. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 15 березня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Колцуняк Ю.В. подав відзив на позов, та заперечує щодо наведених позивачем обставин про припинення стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання дитини, просить відмовити в задоволенні даного позову, оскільки [PERSON] не надано доказів про відсутність заборгованості по сплаті аліментів. Від представника позивача адвоката Пшеничної О.О. на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить справу слухати у її відсутності, та без участі позивача, позовні вимоги підтримує. Від представника відповідача адвоката Колцуняка Ю.В. на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу розглядати у його відсутності, та без участі відповідача, щодо позовних вимог заперечує та просить відмовити в задоволенні даного позову. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Рівненський відділ державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, хоча про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. При цьому суд виходив з наступного. Судом встановлено, що 26 листопада 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] за актовим записом №2050. Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу відновлено дошлюбне прізвище [PERSON] на Гардашевська. Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 вересня 2013 року стягнути з [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 20.08.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. 11 жовтня 2013 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , про що зазначено у рішенні Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04.01.2018 року. Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 01 червня 2017 року [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо доньки [PERSON] , та змінено розмір стягуваних аліментів на користь відповідачки на утримання доньки [PERSON] , а саме стягнуто аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 06 березня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. 04 січня 2018 року рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області оголошено [PERSON] усиновлювачем малолітньої [PERSON] , [INFO] , Внесені зміни в актовий запис про народження дитини [PERSON] , [INFO] , зроблений 15.06.2010 року за №2 Зарубинецькою сільською радою Збаразького району Тернопільської області, з присвоєнням дитині прізвища « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] », батьком дитини записаний « [PERSON] », громадянин України». З повідомлення головного державного виконавця Рівненського відділу державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що на примусовому виконанні у Рівненському відділі державної виконавчої служби у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження №72789468 до складу якого входили: виконавче провадження №40062412 з примусового виконання виконавчого листа №598/1508/13 від 23.09.2013 року та виконавче провадження №54355128 з примусового виконання виконавчого листа №598/282/17 від 01.06.2017 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Боржником [PERSON] заборгованість, що утворилася за період з 20.08.2013 року по 06.03.2017 року в межах виконавчого провадження №40062412 станом на 25.04.2024 року сплачена в повному обсязі, в сумі 60503.67 грн., а саме: 34918.21 грн. - заборгованість зі сплати аліментів, 22093.63 грн. - штраф накладений державним виконавцем за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів, та 3491.83 грн. - виконавчий збір. У частині другій статті 51 Конституції України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічний обов`язок закріплений у частині першій статті 180 СК України. Відповідно до частини першої статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. За змістом частини другої статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Згідно із частиною першою статті 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. При усиновленні дитини однією особою ці права та обов`язки можуть бути збережені за бажанням матері, якщо усиновлювачем є чоловік, або за бажанням батька, якщо усиновлювачем є жінка. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням (частина третя статті 232 СК України). Частинами четвертою, п`ятою статті 232 СК України визначено, що усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Таким чином, аналіз положень частини першої статті 232 СК України дає підстави для наступних висновків: - юридичний акт усиновлення змінює суб`єктний склад батьківських правовідносин - батьки усиновленої особи перестають бути суб`єктами батьківських прав та обов`язків, і водночас, між усинолювачем та усиновленим встановлюються правові зв`язки, які існують між батьками та дітьми; - суб`єктний склад може не змінюватися, а доповнюватися, оскільки батьківські права та обов`язки щодо дитини виконуватимуться і батьками, і усиновлювачами. Із конструкції частини першої статті 232 СК України вбачається альтернативність підходу щодо збереження батьківських прав та обов`язків в залежності від особливостей усиновлення; в ситуації усиновлення однією особою (другим з подружжя) закон вказує на можливість збереження майнових обов`язків (права на аліменти), а загальною умовою реалізації права на аліменти є виявлення бажання другим з батьків за походженням на отримання аліментів. Аналіз вищенаведених положень сімейного законодавства свідчить про те, що обов`язок утримувати дитину до її повноліття заснований на факті батьківства, натомість усиновлення змінює суб`єктний склад правовідносин матері, батька та дитини. У разі, якщо дитина усиновлена чоловіком, збереження прав та обов`язків між дитиною та її батьком за походженням (біологічним батьком) виключене, однак можливе збереження прав та обов`язків між матір`ю та дитиною. Сімейне законодавство України не передбачає обов`язку батька за походженням, чия дитина усиновлена іншим чоловіком, утримувати таку дитину до досягнення нею повноліття. Проаналізувавши докази по даній справі суд вважає що позов підлягає до задоволення, оскільки після усиновлення [PERSON] ( [PERSON] ), відповідно до частини першої статті 232 СК України припинилися особисті та майнові права і обов`язки між нею та [PERSON] . Відповідно, припинився і обов`язок [PERSON] по утриманню дитини, сплати аліментів на її утримання починаючи з 03 лютого 2018 року, тобто з дня набрання законної сили рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 04 січня 2018 року у справі №598/1494/17 про усиновлення малолітньої [PERSON] . З 03 лютого 2018 року вважається здійсненим усиновлення [PERSON] малолітньої [PERSON] . Вказаний висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду від 31 серпня 2022 року, викладеного у справі № 522/5039/21, провадження № 61-4147св22. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові випрати понесені ним на оплату судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп. На підставі наведеного та

Outcome: approved