Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява. \~ \~ \~ \~Зі змісту позовної заяви вбачається, що АТ «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ», яке до 05.06.2019 року мало найменування Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», як Оператор ГРМ, до 31.08.2023 року здійснювало на території Київської області господарську діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії виданої Постановою НКРЕКП від 29.06.2017 року № 855. \~ \~ \~ \~Між АТ «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» та [PERSON] укладено типовий договір розподілу природного газу, що підтверджується підписаною заявою-приєднання до Типового договору розподілу природного газу від 14.11.2019 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 2.1 типового договору позивач зобов`язався надати [PERSON] послуги з розподілу природного газу, а [PERSON] зобов`язалася прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. \~ \~ \~ \~У порушення умов зазначеного договору [PERSON] не проведена оплата за розподіл природного газу, внаслідок чого за період з 01.02.2022 року по 31.08.2023 року утворилася заборгованість в розмірі 2\~442 грн. 22 коп. \~ \~ \~ \~18.12.2023 року позивачем було подано до Вишгородського районного суду Київської області заяву про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги розподілу природного газу, проте ухвалою суду від 18.12.2023 року відмовлено у видачі судового наказу. \~ \~ \~ \~У зв`язку з цим АТ «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» просило стягнути з [PERSON] заборгованість з оплати послуг розподілу природного газу, вирішити питання про розподіл судових витрат. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі було визначено суддю Рукас О.В. Ухвалою суду від 10.06.2024 року провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання, встановлено строк для реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав на подачу заяв по суті справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце його проведення. До судового розгляду від представника позивача надійшло клопотання, в якому позовні вимоги було підтримано у повному обсязі, висловлено прохання про проведення судового розгляду за відсутності сторони позивача, а також надано згоду на проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного судового рішення. Будь-яких інших заяв, клопотань від сторони позивача не надходило. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, будь-яких заяв, клопотань від неї не надходило. Про дату, час та місце судового засідання [PERSON] повідомлялася шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем його проживання. Як вбачається з наявного у матеріалах справи зворотного поштового повідомлення, поштове відправлення на ім`я [PERSON] з копією ухвали суду від 10.06.2024 року, копією позовної заяви з додатками, а також судовою повісткою було особисто вручено [PERSON] за її зареєстрованою адресою проживання. Таким чином, [PERSON] була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися, зважаючи на наявність клопотання сторони позивача про проведення судового розгляду за відсутності представника позивача, зважаючи на відсутність клопотань про відкладення судового розгляду, суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що позивачем було висловлено згоду на проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, засвідчено обізнаність щодо наслідків ухвалення заочного рішення суду. З урахуванням вищевикладеного, оскільки [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надала, а позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, то суд відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів з наступним ухваленням заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали поданої позовної заяви, суд приходить до наступних висновків. Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовано Цивільним кодексом України та Кодексом газорозподільних систем, який затверджено постановою Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015 року. Розподіл природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1384/27829. При розгляді справи, за результатами дослідження Заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) від 14.11.2019 року (а.с. 8), фінансового стану за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] (а.с. 9) судом встановлено, що [PERSON] є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] . З листа Пірнівської сільської ради від 06.06.2024 року № 03-47.45/879 (а.с. 25) судом також встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за вищезазначеною адресою. Типовий договір розподілу природного газу є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи (згідно п.1.1 договору). Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРМ (згідно п.1.2 договору). Договір розподілу природного газу побутовим споживачем укладається з урахуванням ст. 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору розподілу природного газу, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до пункту 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ та пункту 1.3 Договору передбачено, що фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. З наданого позивачем фінансового стану за особовим рахунком № [NUMBER] , відкритого на ім`я [PERSON] (а.с. 9), судом встановлено, що [PERSON] як споживач природного газу, у квітні 2022 року, у червні та липні 2023 років здійснювала оплату послуг позивача щодо розподілу природного газу. Крім того, з вказаного документа, судом підтверджено факт постачання та відбору природного газу за адресою: [ADDRESS] . На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем укладено Типовий договір розподілу природного газу. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачає якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Відповідно до п. 2.1 Типового договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послуги з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі строки та порядку визначені цим Договором. Згідно положень пунктів 6.1, 6.2 розділу VI Договору розподілу природного газу оплата вартості послуг Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. Згідно вимог п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу розрахунки споживача за послуги розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу здійснюється виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачується споживачем рівномірними частинами протягом календарного року. Пунктом 6.3 розділу VI Договору встановлено, що величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єкту) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуг розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (п.1 глава 6 розділу VI Кодексу). Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. Згідно з постановою НКРЕКП № 3025 від 24.12.2019 р. з наступними змінами, що внесені постановою НКРЕКП від 24.06.2020 № 1163, тариф на послуги розподілу природного газу: з 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року включно складає 0,78 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ), крім того ПДВ 0,156 грн., разом з ПДВ 0,936 грн.; з 01 липня 2020 року до 31 грудня 2020 року складає 0,81 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ), крім того ПДВ 0,162 грн., разом з ПДВ 0,972 грн. Згідно з постановою НКРЕКП № 2452 від 16.12.2020 р. тариф на послуги розподілу природного газу: з 01 січня 2021 року складає 1,45 грн. за 1 куб.м. на місяць без ПДВ, крім того ПДВ 0,29 грн., що разом становить 1,74 грн. з ПДВ. Згідно з постановою НКРЕКП № 2752 від 22.12.2021 р. тариф на послуги розподілу природного газу: з 01 січня 2022 року складає 1,49 грн. за 1 куб.м. на місяць без ПДВ, крім того ПДВ 0,29 грн., що разом становить 1,788 грн. з ПДВ. Згідно пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу, річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу. При цьому за приписами п. 4 Глави 6 розділу VI Кодексу для побутових споживачів на об`єктах у яких відсутнє споживання природного газу протягом усього попереднього газового року річна замовлена потужність визначається Оператором ГРМ на рівні планових об`ємів споживання, що розраховуються виходячи з групи споживання побутового споживача відповідно до додатка 1 Кодексу ГРМ. З 01 січня 2021 року річна замовлена потужність об`єкта (Об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, але не може бути меншою за: 39 куб.м для об`єкта побутового споживача на якому природний газ використовується тільки для приготування їжі; 126 куб.м - для об`єкта побутового споживача на якому природний газ використовується для підігріву води та приготування їжі; 314 куб.м. - для об`єкта побутового споживача на якому природний газ використовується комплексно у тому числі для опалення або об`єкта споживача, що не є побутовим. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ (абз. 2 та 3 п. 6.6 розділу VI Договору розподілу природного газу). Згідно пп. 1 п. 7.4 Договору Споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені Договором. Відповідно до пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ «припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача…». Згідно п. 8.1 договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України. Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з приписами ч. 1ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 509 ЦК України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно до ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З поданого суду розрахунку встановлено, що у порушення умов договору відповідачем не проводилась оплата за розподіл природного газу, внаслідок чого за період з 01.02.2022 року по 31.08.2023 року утворилася заборгованість в розмірі 2\~442 грн. 22 коп. Розрахунок заборгованості за оплату послуг розподілу природного газу вважає правильним та обґрунтованим. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Щодо судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів позовної заяви вбачається, що стороною позивача понесено судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. 00 коп. Інших судових витрат стороною позивача у зв`язку з поданням позову та розглядом справи не понесено. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, то судові витрати, понесені позивачем при поданні позовної заяви, слід покласти на відповідача.

Outcome: approved