Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом, у якому просить зняти арешт нерухомого майна будинку [ADDRESS] (що, зважаючи на матеріали справи, є очевидною опискою, правильним є у смт.\~Гришківці Бердичівського району Житомирської області), накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №\~211340 від 06.01.2011\~р., видавником якої є Відділ державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції (номер запису про обтяження 10722635, зареєстровано Житомирською філією Державного підприємства "Інформаційний центр" 18.11.2011\~р.). Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] на підставі договору дарування від 13.12.2006\~р. є власником будинку [ADDRESS] . У березні 2024\~р. [PERSON] мав намір продати цей будинок, однак у нотаріуса при перевірці документів було з`ясовано, що на будинок накладено оскаржуваний арешт, на звернення [PERSON] про зняття арешту до Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.\~Київ) останнім було повідомлено про відсутність підстав для зняття арешту та відмовлено у його знятті. Арешт порушує права [PERSON] як власника будинку [ADDRESS] . Бердичівський відділ державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.\~Київ) своєї позиції щодо предмета спору у порядку, встановленому нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив. Судом з`ясовано, що між [PERSON] , який діяв на підставі довіреності від імені [PERSON] , та [PERSON] 13.12.2006\~р. укладено договір дарування житлового будинку будинку [ADDRESS] (а.\~с.\~8). На підставі цього договору за [PERSON] 17.01.2007\~р. було зареєстровано право власності на будинок [ADDRESS] , що підтверджується витягом від 17.01.2007\~р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно та інформацією від 06.05.2024\~р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.\~с.\~10, 12 15). З інформації від 06.05.2024\~р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що на будинок [ADDRESS] на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №\~211340 від 06.01.2011\~р., виданої головним державним виконавцем ВДВС Бердичівського МРУЮ Наумчуком\~В.П., зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна, як на такий, власником якого є [PERSON] (12 15). З листа від 21.03.2024\~р. Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.\~Київ) випливає, що арешт накладено вказаною постановою під час виконання виконавчого провадження про стягнення боргу з [PERSON] на користь ВАТ КБ "Надра" у розмірі 40\~985,35\~грн. згідно виконавчого листа №\~2-202/10, виданого 06.10.2010\~р. Бердичівським міськрайонним судом (а.\~с.\~11). Наведене свідчить про те, що оскаржуваний арешт було накладено безпідставно, так як на момент його накладення боржник [PERSON] , не була власником будинку [ADDRESS] . Разом з тим, відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019\~р. у справі №\~905/386/18 (провадження № 12-85гс19) міститься правовий висновок про те, що орган державної виконавчої служби у справах за позовами осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, може залучатися судом як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. Отже, у разі звернення особи до суду в порядку позовного провадження з вимогою про звільнення майна з-під арешту (зняття арешту з майна) вказані позовні вимоги можуть бути пред`явлені до особи, в інтересах якої накладено арешт, стягувача у виконавчому провадженні. Таким чином, зважаючи, що оскаржуваний арешт накладено у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду в інтересах стягувача ВАТ КБ "Надра", то відповідачем у справі має бути саме ВАТ КБ "Надра" або його правонаступник, а не Бердичівський відділ державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.\~Київ), який є ні боржником у справі, ні особою, в інтересах якої накладено арешт, а отже, є неналежним відповідачем у цій справі. Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх постановах, пред`явлення позову до не належного відповідача є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні такого позову. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] , та роз`яснює, що він має право звернутись з позовом з тих самих підстав про той самий предмет до належного відповідача.

Outcome: dismissed