Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-11 00:00:00

У серпні\~2023\~року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому зазначає, що 18.05.2017 року відповідачем [PERSON] була підписана заява з метою отримання банківських послуг. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду, що підписана ним заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, які викладені на банківському сайті,\~складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомився із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли на момент підписання анкети-заяви. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Формулярами та стандартними формами є Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку, які викладені на банківському сайті. Відповідно до виявленого бажання відповідачу був відкритий кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт, розмір якого у подальшому збільшився до 11200 грн. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.12.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Станом на 23.07.2023 відповідач має заборгованість у розмірі 57919 грн. 07 коп., з яких: 47619,19 грн. заборгованість за кредитом; 10299,88 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. Вказані суми АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача на свою користь, а також сплачений судовий збір 2684 грн. Ухвалою Індустріального\~районного суду\~м.\~Дніпропетровська від\~26.09.2023\~року у справі було відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в його відсутність, у якій проти винесення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведений заочний розгляд справи в його відсутність на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що відповідно до кредитного договору, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є позивач, і [PERSON] у формі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яка була підписана 18.05.2017 року, останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. З доданого банком до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 23.07.2023 відповідач має заборгованість у загальному розмірі 57919 грн. 07 коп., з яких: 47619,19 грн. заборгованість за кредитом; 10299,88 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом. На підтвердження умов договору позивач надав суду копію Умов та правил надання банківських послуг, витяг із Тарифів обслуговування карт, а також копію паспорта споживчого кредиту, підписаного відповідачем із застосування стилуса 19.07.2021 року. Зокрема,\~позивач посилається\~на те,\~що в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку відповідачем зазначено, що відповідач згодний із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ними банком договір про надання банківських послуг. Водночас суд ураховує, що відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК\~України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054\~ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634\~цього\~Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК\~України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом частини 2\~статті 1056-1 ЦК України\~розмір процентів, тип процентної стави (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1050\~ЦК\~України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 625\~ЦК\~України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином,\~в разі\~укладення кредитного\~договору проценти\~за користування\~позиченими коштами\~поділяються на\~встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Згідно з частиною шостою\~статті 81\~ЦПК\~України кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 18.05.2017 року процентна ставка за користування кредитом не визначена. Тобто у заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про розмір відсотків, що сплачуються за користування кредитом. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив крім тіла кредиту, також стягнути з відповідача відсотки в розмірі 10299 грн. 88 коп. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, банк посилається на витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини договору. Однак матеріали справи не містять підтвердження, що саме з цими умовами, правилами та тарифами був ознайомлений відповідач і погодився з ними, в тому числі у разі їх зміни банком. У даному випадку витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифи не містить підпису відповідача, тому суд вважає, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Крім того, суд звертає увагу, що паспорт споживчого кредиту (інформація про умови кредитування) була надана відповідачу та підписана стилусом 19.07.2021. У той час як заява про приєднання до договору про надання банківських послуг підписана відповідачем у 18.05.2017 році. В даному випадку матеріали справи не містять підтвердження, що саме з цими умовами, правилами та тарифами був ознайомлений відповідач і погодився з ними, в тому числі у разі їх зміни банком, підписуючи заяву відповідну 18.05.2017 року. В самому паспорті споживчого кредиту зазначено, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 03.08.2021. Доказів надання кредиту відповідачу та погодження його умов 19.07.2021 позивач не надав. Отже, само по собі надання відповідачу банком інформації про умови кредитування в 2021 році, жодним чином не свідчить, що на цих умовах з відповідачем укладався договір кредиту в 2017 році, оскільки сторонами не були в установленому порядку внесені зміни до вже укладеного договору, яким згідно з доданим банком розрахунком відповідач почав користувався з 2020 року. Тож суд вважає неможливим застосувати до спірних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України,\~оскільки без\~надання підтверджень\~про конкретні\~запропоновані відповідачу\~Умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про розмір процентів, надані банком Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи, а також інформація про кредитування від 19.07.2021, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки сторонами не дотримані вимоги статті 207 ЦК України. Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року. Отже позивачем не доведений розмір процентів за користування кредитом, що наданий відповідачу, а тому вони не підлягають стягненню з відповідача. Суд ураховує, що банком нарахована відповідачу сума боргу станом на 23.07.2023 року в загальному розмірі 57919 грн. 07 коп., в тому числі проценти за користування кредитом 10299,88 грн., а тому позов у частині стягнення відсотків за користування кредитом не підлягає задоволенню. Разом із тим, враховуючи, що відповідач факт отримання кредиту та користування кредитними коштами, а також суму боргу за тілом кредиту не оспорював, будь-яких заперечень проти позову не надав, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитом у розмірі 47619 грн. 19 коп. Крім того, при зверненні до суду банком був сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн. Згідно з\~частиною 1\~статтею 141\~ЦПК\~України судовий\~збір покладається\~на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено частково, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (82,22 %) у сумі 2206,78 грн.

Outcome: partial