Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей з [PERSON] , посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем вони мають двох спільних дітей: [PERSON] , 2006 року народження, та [PERSON] , 2019 року народження. Діти проживають разом з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, або ж надає її не періодично та не постійно. Старша донька [PERSON] має 17 років та на даний час навчається на денній формі навчання в Університеті митної справи та фінансів. Згоди про розмір матеріальної допомоги між нею та відповідачем не досягнуто. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , 2006 року народження, та [PERSON] , 2009 року народження, в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до досягнення молодшою дитиною [PERSON] повноліття, а старшою дитиною [PERSON] з дати пред`явлення позову до кінця навчання в університеті, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23-х років у зв`язку із навчанням. Відповідач повідомлявся про розгляд справи належним чином, відзиву на позовну заяву, заяв, клопотань у встановлений судом строк не надав. За ч.5 ст.279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, суд приходить до такого. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Діти проживають разом з матір`ю - позивачкою [PERSON] , знаходяться на її утриманні. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Зокрема, статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Стаття 27 «Конвенції про права дитини», ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991, та положення «Декларації прав дитини» регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дітей не досягнуто, а, отже, аліменти підлягають стягненню в порядку ст.181 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. За ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відомостей про те, чи є у відповідача на утриманні інші діти, непрацездатні особи, про наявність інших обставин, що можуть вплинути на розмір аліментів, суду не надано. Виходячи з того, що діти проживають разом із позивачкою, враховуючи вік дітей, спільний обов`язок батьків щодо матеріального утримання дитини, виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дітей. Разом з тим, суд вважає передачасною вимогу про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , 2006 року народження, до кінця навчання в університеті, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23-х років у зв`язку із навчанням, у зв`язку з тим, що статтею 199 СК України передбачено стягнення аліментів на час навчання повнолітньої дочки, сина, тоді як [PERSON] повноліття на даний час не досягла. Чинне процесуальне законодавство не передбачає ухвалення рішення на підставі обставин, які ще не відбулися, - наперед. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з [PERSON] необхідно стягнути в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial