Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь переплату пенсії в розмірі 31\~782, 24 грн та понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області перебуває [PERSON] , який з 20.09.2016 отримує шомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 у справі №620/2123/21 у задоволенні позову [PERSON] до ГУ ПФУ про зобов`язання здійнити перерахунок та виплату судді у відставці щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% суддівської винагороди згідно з довідкою ТУ ДСА в Чернігівській області від 21.02.2020 №03/36/728 починаючи з 19.02.2020 з урахуванням фактично виплачених сум відмовлено. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково, скасовано рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 та прийнято нову постанову, якою зобов`язано Головне управління зарахувати до стажу роботи [PERSON] , що дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, строк військової служби з 02.11.1972 по 07.01.1975, що складає 2 роки 2 місяці 05 днів та половину строку навчання з денною формою у вищому закладі з 01.09.1975 по 01.07.1979, що складає 1 рік 11 місяців. В іншій частині відмовлено. На виконання зазначеного рішення [PERSON] здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці розмір якого склав 59024, 16 грн (113 508 грн х 52%). Положеннями ч.3 ст.142 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» передбачено виплату довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2 відсотки грошового утримання судді. Оскільки зобов`язання щодо проведення перерахунку із збільшенням відсотків суддівської винагороди судді у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 у спарві №620/2123/21 було відсутнє, пенсійна справа відповідача була приведена у відповідність та розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 14.09.2021 склав 56\~754 грн (113\~508 грн х 50%). В результаті виконання вказаної постанови суду виникла переплата пенсії в сумі 31\~782, 24 за період з 01.11.2021 по 31.12.2022, які виплачені відповідачу безпідставно та підлягають поверненню, оскільки позивачем було допущено рахункову помилку. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.06.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження. 01.07.2024 відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позову з посиланням на те, що рішення суду є обов`язковими для виконання, а тому вимоги ГУ ПФУ є безпідставними. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, суд приходить до таких висновків. Згідно ч.1\~ст.13ЦПК\~України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~ Статтями 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує шомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Як зазначено у позовній заяві, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 у справі № 620/2123/21 у задоволенні позову [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено в повному обсязі. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021 рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.06.2021 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до стажу роботи [PERSON] , що дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, строк військової служби з 02.11.1972 по 07.01.1975, що складає 2 роки 2 місяці 05 днів та половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - Харківському юридичному інституті з 01.09.1975 по 01.07.1979, що складає 1 рік 11 місяців 00 днів. В іншій частині позовних вимог відмовлено. З листа заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області Сіраш В.В. від 27.10.2021 вбачається, що в пенсійній справі наявна постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2021, якою скасовано рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року. Прийнято нову постанову, якою мій адміністративний позов до Головного управління про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Зобов`язано Головне управління зарахувати [PERSON] до стажу роботи, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці строк військової служби з 02.11. 1972 по 07.01.1975, що складає 2 роки 2 місяці 5 днів та половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі Харківському юридичному інституті з 01.09.1975 по 01.07.1979, що складає 1 рік 11 місяців 00 днів. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Постанова набрала законної сили з 14.09.2021. Розмір [PERSON] щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 14.09.2021 складала 59024,16 грн (113508,00 грн х 52 %). Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 59024,16 грн буде виплачуватись з 01.11.2021 на виконання рішення суду. В матеріалах спарви наявне рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 по справі № 620/16459/21, яке вступило в законну силу 14.07.2022, яким позов [PERSON] задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не зарахування до стажу [PERSON] за період роботи в органах МВС на слідчих посадах з 01.08.1979 по 10.08.1999. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати [PERSON] до стажу період роботи в органах МВС на слідчих посадах з 01.08.1979 по 10.08.1999. В решті позовних вимог відмовлено. Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.11.2022 по справі № 620/16459/21 виправлено описку, допущену в резолютивній частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.01.2022, зазначено: «Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо не зарахування до стажу [PERSON] , що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, період роботи в органах МВС на слідчих посадах з 01.08.1979 по 10.08.1999. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати [PERSON] до стажу, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, період роботи в органах МВС на слідчих посадах з 11.08.1979 по 10.08.1999.». З листа заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області Сіраш В.В. від 02.09.2022 вбачається, що розмір [PERSON] щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 14.07.2022 складає 59024,16 грн (113508,00 грн х 52%). В листі заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області Сіраш В.В. від 09.01.2023 вказано, що судове рішення виконано Головним управлінням в межах покладених зобов`язань з дотриманням вимог чинного законодавства: з 14.07.2022 проведено перерахунок мого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці розмір якого обчислено з урахуванням норм статті 142 Закону 1402 в розмірі 50%. З листа заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області Сіраш В.В. від 22.02.2023 вбачається, що в січні 2023 року Головним управлінням переглянуто рішення виконання постанови суду по справі № 620/2123/21 та приведено на y відповідність. Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 14.09.2021 становить 56754,00 грн (113508,00 грн х 50%). За період з 01.11.2021 по 31.12.2022 виникла переплата в сумі 31782,24 грн. Листом від 10.01.2023 відповідачу було запропоновано добровільно повернути переплату пенсії або надати згоду на утримання виниклої суми переплати за заявою. Частиною 1 ст.8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч.1 ст.129 Конституції України). Згідно ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Положеннями ст.1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути і тоді майно, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст.1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. Зазначені висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України від 22.01.2014 у справі № 6-151цс13 та від 02.07.2014 у справі № 6-91цс14, постановах Верховного Суду від 07.03.2018 у справі № 517/186/17 та від 28.03.2018 у справі № 173/166/17. При цьому, ст.1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, відповідно до ч.1 ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 753/15556/15-ц зазначила, що у ст.1215 Цивільного кодексуУкраїни передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і, відповідно, тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Таким чином, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, мав достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону. Згідно ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка є спеціальною нормою для правовідносин, суми пенсій, виплачені надміру, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку лише внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Обов`язковою ознакою, необхідною для стягнення надміру виплаченої пенсії, по-перше є, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача, зловживання з його боку або усвідомлення набувачем подання ним в органи пенсійного фонду недостовірних даних. Доказів того, що переплата пенсії виникла внаслідок зловживань з боку пенсіонера, чи відповідач допустив недобросовісну поведінку, позивач суду не надав. Виходячи з доводів позовної заяви виплата відповідачу переплати пенсії пов`язана з тим, що внаслідок того, що спочатку позивач на виконання рішення суду добровільно нарахував та виплатив відповідачу пенсію, а потім здійснив перерахунок, призначив виплату пенсії у меншому розмірі, при цьому здійснивши перерахунок за минулий період. Пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки, у справі «Гаші проти Хорватії» та у справі «Трro проти Хорватії». Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що позивач не надав суду доказів неправомірної поведінки пенсіонера або надання ним неправдивих документів для призначення або перерахування пенсії; нарахування пенсії проведено позивачем добровільно, за відсутності рахункової помилки та недобросовісності з боку набувача коштів, а тому правових підстав для задоволення позову згідно ст. 1212 ЦК України, суд не знаходить. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed