Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

Заявниця [PERSON] через свого представника - адвоката Плужника М.В., звернулась до Вільнянського районного суду Запорізької області із заявою про встановлення факту батьківства, на обгрунтування якої зазначила, що приблизно із жовтня 2007 року по липень 2009 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах із громадянином [PERSON] , [INFO] , від яких [INFO] народила доньку [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 12.12.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області. У свідоцтві про народження [PERSON] матір`ю дитини вказана громадянка України « [PERSON] », батьком у порядку ст. 135 Сімейного кодексу України вказано « [PERSON] ». Заявниця зазначає, що як у період спільного проживання, так і після, до моменту мобілізації останнього до лав Збройних Сил України, [PERSON] продовжував виконувати обов`язки батька. Відповідно знав, що є батьком [PERSON] , [INFO] , мав намір юридично визнати своє батьківство. Згідно сповіщення сім`ї [INFO] від 28.04.2023 №1/ф/1510, [PERSON] загинув [INFO] у бою за Батьківщину поблизу населеного пункту Опитне Донецької області, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 28.04.2023 № 144. Заявниця зазначає, що донька [PERSON] - [PERSON] має право на одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю батька. На підставі викладеного, просить встановити факт батьківства загиблого [INFO] [PERSON] , [INFO] , відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 19.09.2023справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження. 18.10.2023 на адресу суду надійшли пояснення представника заінтересованої особи, у яких Міністерство оборони України зазначає, що механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) передбачений наказом МОУ від 25.01.2023 № 45 «Про затвердження Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану». Зі змісту заяви [PERSON] вбачається, що встановлення факту батьківства необхідне заявниці для призначення та виплати одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум відповідно до п. 2 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Вимоги [PERSON] про встановлення факту батьківства пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. За своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами позивача з державою, а отже не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства. За предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин. На підставі викладеного, просив закрити провадження у вказаній справі. Ухвалою суду від 04.12.2023 відповідно до вимог п. 10 ч. 1 ст. 252, п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК провадження у справі зупинено до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду у касаційному порядку справи № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23). 18.12.2023 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.12.2023 про зупинення провадження у справі подано апеляційну скаргу. Постановою Запорізького апеляційного суду від 29.01.2024 апеляційну скаргу [PERSON] в особі представника - адвоката Плужника М.В. залишено без задоволення, ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.12.2023 - без змін. Ухвалою суду від 13.02.2024 провадження у вказаній справи поновлено, призначено судове засідання. Ухвалою суду від 28.03.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника заінтересованої особи Міністерства оборони України-офіцера Південно-Східного територіального юридичного відділу Піддубного О.В. про закриття провадження у цивільній справі №314/4366/23 за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: [INFO] , Міністерство оборони України, про встановлення факту батьківства. Ухвалою суду від 28.03.2024 відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 252, п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК провадження у справі зупинено на час проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. 04.06.2024 на адресу суду від Комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної ради» надійшов висновок експерта № 1139-МГ від 24.05.2024. Ухвалою суду від 07.06.2024 провадження у вказаній справи поновлено, призначено судове засідання. У судове засіданні 08.07.2024 заявниця не з`явилась, від її представника надійшло клоптання про розгляд справи без участі заявниці та її представника. На задоволенні заяви наполягають. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не з`явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, будь-яких заяв не надавали, у зв`язку з чим причина неявки представників заінтересованих осіб визнана судом неповажною. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із таких підстав. Згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.12.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вільнянського районного управління юстиції у Запорізькій області, [INFO] народилась [PERSON] , матір`ю якої вказана громадянка України « [PERSON] », а батьком, у порядку ст. 135 Сімейного кодексу України, « [PERSON] ». Заявниця зазначає, що біалогічним батьком її доньки є [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.04.2023 Вільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] в селищі Опитне Донецької області. Як вбачається з копій сповіщення [INFO] сім`ї (близьких родичів померлого (загиблого) від 28.04.2023 № 1/ф/1510, довідки до форми № 106/0 № 1144 від 28.04.2023, а також лікарське свідоцтво про смерть № 1144 від 28.04.2023, смерть [INFO] солдата [PERSON] настала під час виконання бойового завдання за призначенням в ході ведення бойових дій внаслідок артилерійського обстріоу за сторони ЗС РФ. Відповідно до ч. 1, п.п. 1-3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов'язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: 1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов'язків військової служби або внаслідок захворювання, пов'язаного з виконанням ним обов'язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов'язаних з виконанням обов'язків військової служби; 2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов'язаних з проходженням військової служби; 3) загибелі (смерті) військовозобов'язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов'язків військової служби або служби у військовому резерві; Згідно з ч. 1, ч. 4 ст. 16-1 вказаного Закону, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовосліжбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», сім'я кожного військовослужбовця, який загинув, захищаючи Батьківщину під час широкомасштабної війни, має право отримати компенсацію - одноразову грошову допомогу. Як зазначає заявниця, донька [PERSON] - [PERSON] , як особа, яка входить до переліку членів сімей загиблих військовослужбовців, має право на отримання державної допомоги у зв'язку із загибеллю військовослужбовця. Саме з цією метою і подано заяву про встановлення факту батьківства. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 цієї статті передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 128 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути предявлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 Сімейного кодексу України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 Сімейного кодексу України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно зі ст. 130 Сімейного кодексу України,у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Встановлення батьківства у позовному провадженні можливе лише тоді, коли імовірний батько дитини живий. Якщо ж він помер і дитина народилася у незареєстрованому шлюбі, встановлення факту визнання батьківства або факту батьківства можливе у порядку окремого провадження. У постанові від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц Верховний Суд зазначив, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. А доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто, при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Верховний Суд роз`яснив, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Згідно з висновком експерта № 1139-МГ від 34.05.2024, встановлено, що загиблий громадянин [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої громадянкою [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що загиблий громадянин [PERSON] , [INFO] , дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,999 %. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства [PERSON] щодо [PERSON] , яка народилась [INFO] в м. Вільняньк Вільнянського району Запорізької області.

Outcome: approved