Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом у якому посилаються на те, що [INFO] помер їхній батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно та складається з житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , який належав померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про право приватної власності № [NUMBER] від 23.04.2002, земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 5122381900:02:007:0018), та земельної ділянки площею 0,1300 га для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 5122381900:02:007:0019), які належали померлому. Позивачі спадщину після смерті спадкодавця прийняли, проте оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно відсутні. У зв`язку з цим звернулися до суду з вказаним позовом. Відповідачі спадщину після смерті спадкодавця у встановлений строк не прийняли. Просять суд визнати за ним право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом по 1/2 частки за кожним. Позивачі в судове засідання не з`явилися, їх представник подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися надавши заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. В судове засідання представник відповідача не з`явився, також надали заяву про розгляд справи без його участі, проти пощову не заперечують. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , свідоцтвом про укладення шлюбу позивачки [PERSON] та свідоцтвом про народження позивачів. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на нерухоме майно, яке складається з житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , який належав померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про право приватної власності № [NUMBER] від 23.04.2002, земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 5122381900:02:007:0018), та земельної ділянки площею 0,1300 га для ведення особистого селянського господарства, розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 5122381900:02:007:0019), які належали померлому відповідно до свідоцтва про право приватної власності від 23.04.2002 №133, Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №431037 від 26 квітня 2010 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №431038 від 26 квітня 2010 року. Відповідно до технічного паспорта від 29.09.2014 житловий будинок, розташований в [ADDRESS] складається з: літ. А- житловий будинок ( загальна площа 33,3 кв. метра, житлова площа 26,5 кв. метра), літ. Б літня кухня, літ. В сарай, літ. Г убиральня. З матеріалів справи встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняли в рівних частках спадкоємці першої черги, а саме позивачі [PERSON] (син спадкодавця) та [PERSON] (донька спадкодавця), які були зареєстровані та проживали разом зі спадкодавцем на момент його смерті за однією адресою в [ADDRESS] , що підтверджується випискою з погосподарської книги № 121 від 12.03.2024. Відповідачі у справі, які також є спадкоємцями першої черги, вважаються таким, що спадщину не прийняли у встановлений законом порядок, що вбачається з поданих ними заявах, у яких не заперечують про задоволення позовних вимог. Правовстановлюючі документи (оригінали) у позивачів відсутні, наявні лише їх копії. З наданих суду інформаційних довідок зі Спадкового реєстру встановлено, що спадкова справ після смерті [PERSON] не заводилася, заповіти померлий за життя не складав. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1\~ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивачі спадщину після смерті спадкодавця прийняли, спадкове майно у вигляді земельних ділянок та житлового будинку дійсно належало спадкодавцеві, позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, відповідачі спадщину не прийняли. Обраний позивачами спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивачів підлягає захисту в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved