Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

Короткий зміст заявлених вимог. Заявник [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці із заявою про встановлення факт постійного догляду ним за батьком [PERSON] . В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що він є сином [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що [PERSON] є інвалідом 1 групи та потребує постійної сторонньої допомоги та догляду, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] та довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №504482. Вказує на те, що інших осіб які могли б здійснювати постійний догляд за [PERSON] крім нього немає. Посилається на те, що він разом із батьком [PERSON] та неповнолітнім сином [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS] . Вказує на те, що факт постійного догляду ним за хворим батьком [PERSON] , інвалідом 1 групи, який, згідно довідки МСЕК №504482 від 10.11.2021 року має значну залежність від інших осіб при виконані важливих соціальних побутових функцій та надання йому соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі починаючи з 01 грудня 2021 року підтверджуються Довідкою №826 від 11.05.2022 року, Довідкою №502 від 15.02.2023 року та Довідкою №4607 від 28.12.2023 року. Зазначає, що на даний час [PERSON] лежачий внаслідок отриманої побутової травми та згідно Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 16.05.2024 року не здатний до самообслуговування, потребує постійної сторонньої допомоги та догляду. Посилається на те, що встановлення факту здійснення постійного догляду за [PERSON] необхідне йому для можливості офіційного підтвердження такого догляду у державних органах. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, оскільки напряму впливає на його права й обов?язки та інтереси особи з інвалідності, яка потребує постійного стороннього догляду. Просить встановити факт постійного догляду ним, [PERSON] , [INFO] за своїм батьком [PERSON] , [INFO] , інвалідом 1 групи, який згідно довідки МСЕК №504480 від 10.11.2021 року має значну залежність від інших осіб при виконанні важливих соціально побутових функцій і потребує постійного стороннього догляду. Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.05.2024 року відкрито провадження по справі. Заявник [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримав завлені вимоги, посилаючись на доводи викладені в заяві, та просив їх задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду клопотання в якому вказала, що заявлені вимоги підтримує повністю. Зазначила також, що підтверджує той факт, що її брат - [PERSON] , дійсно здійснює постійний догляд за їхнім батьком - [PERSON] , який є інвалідом і потребує постійного догляду. Зазначила також, що вона, як донька такий догляд немає можливості надати, оскільки проживає за іншою адресою, а забрати батька до себе немає можливості; ба більше, має намір поїхати за межі України для працевлаштування. Просила розгляд справи проводити за її відсутності. Заінтересовані особи: [PERSON] , представник Відділу правового забезпечення з питань опіки і піклування Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради - у судове засідання не з`явилися, відомостей щодо поважності причин неявки до суду не надали. Відповідно до ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; ч.3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно змісту ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За умовами п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Досліджені докази, встановлені обставини та застосовані норми права. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.7). [PERSON] є інвалідом 1 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 02.06.2022 року та Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №504482 (а.с.9-12). Відповідно до Витягу №613772 від 15.05.2024 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , який є інвалідом 1 групи та неповнолітній син заявника - [PERSON] (а.с.13). 05 грудня 2023 року складено Акт обстеження сім?ї №1573, яким встановлено що [PERSON] , проживає разом з [PERSON] та здійснюю за ним догляд (а.с.14). Довідкою №826 від 11.05.2022 року, Довідкою №502 від 15.02.2023 року та Довідкою №4607 від 28.12.2023 року підтверджується надання заявнику [PERSON] соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі починаючи з 01 грудня 2021 року. 28 грудня 2023 року згідно висновку про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг [PERSON] потребує надання соціальних послуг по догляду. (а.с.13-18). На даний час [PERSON] лежачий внаслідок отриманої побутової травми та згідно Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 16.05.2024 року не здатний до самообслуговування, потребує постійної сторонньої допомоги та догляду (а.с.20). [PERSON] , яка є дружиною [PERSON] , та матір`ю заявника [PERSON] є пенсіонеркою, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] від 14.06.2017 року, і фактично проживає за межами України, а саме в Італійській Республіці (а.с.31-36). [PERSON] , яка є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] від 24.08.1980 року (а.с.37-40), не може надати такий догляд батьку [PERSON] у зв?язку з тим, що має намір виїхати на постійне місце проживання за межами України у зв?язку з працевлаштуванням, про що вказала у поданій до суду письмовій заяві. Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Порядок судочинства у справах про встановлення юридичних фактів врегульовано статтями 315-319 ЦПК. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду за таких умов: 1) факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій; 2) для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення; 3) встановлення факту не має бути пов`язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду; 5) заявник не має іншої можливості одержати чи поновити документи, які посвідчують факт, що має юридичні наслідки. Наявність спору про право, не підвідомчого судам, не є перешкодою для судового встановлення юридичного факту. Чинним законодавством не передбачений інший позасудовий порядок встановлення юридичних фактів. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Ст. 3 СК України передбачає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Коло осіб, які знаходяться між собою у сімейних стосунках, перераховується у ст. 2 СК України (подружжя, батьки, діти, усиновлювачі та усиновлені, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, рідні брати та сестри, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок) Суб?єктами звернення до суду із заявами про встановлення факту перебування особи на утриманні можуть бути фізичні особи, в яких на підставі чинного законодавства у разі встановлення факту виникає відповідне право. Від встановлення факту здійснення заявником постійного стороннього догляду за особою, яка цього потребує, залежить виникнення його прав та обов?язків, визначених законами України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», «;Про соціальні послуги». Крім того, встановлення даного факту має юридичне значення для особи похилого віку, яка потребує стороннього догляду. Згідно до ч. 6 ст. 13 ЗУ «Про соціальні послуги», фізичні особи, які надають послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числі членів своєї сім?ї, які спільно проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права і обов?язки та є невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися. Судом встановлено, що рішення про здійснення факту постійного догляду потрібне заявнику [PERSON] для підтвердження факту постійного догляду для можливості офіційного підтвердження такого догляду у державних органах та здійснення особистих немайнових прав. Статтею 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в Україні" визначено, що обмеження життедіяльності - це помірно виражена, виражена або значно виражена втрата особою внаслідок захворювання, травми (її наслідків) або вроджених вад здатності до самообслуговування пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності нарівні з іншими громадянами. Постійний сторонній догляд вид догляду, яким забезпечуються інваліди із вираженими порушеннями в організмі, зумовленими професійними та загальними захворюваннями, травмами, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати гігієнічні потреби, потребують допомоги на прогулянках). У відповідності до положень ст.1 Закону України «Про соціальні послуги» чинники, що можуть зумовити складні життєві обставини: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам?яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; г) інвалідність. Наказом Міністерства соціальної політики України №429 від 23.06.2020 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.07.2020 року за №643/34926, затверджено класифікатор соціальних послуг, у відповідності до якого постійний догляд вдома за місцем проживання отримувача соціальної послуги надається особам похилого віку з тяжкими формами захворювання шляхом допомоги в самообслуговуванні (дотримання особистої гігієни, рухового режиму, годування), пересуванні в побутових умовах, веденні домашнього господарства (закупівля і доставка продуктів харчування, ліків та інших товарів, приготування їжі, косметичне прибирання житла, оплата комунальних платежів, прання білизни, дрібний ремонт одягу), в організації взаємодії з іншими фахівцями та службами (виклик лікаря, працівників комунальних служб, транспортних служб тощо). Як встановлено судом з матеріалів справи під час дослідження доказів, батько заявника - [PERSON] , є інвалідом першої групи та перебуває на утриманні сина [PERSON] , який здійснює за ним постійний догляд. Мати заявника, [PERSON] , яка є дружиною [PERSON] , є пенсіонеркою і фактично проживає за межами України, а саме в Італійській Республіці, відтак немає змоги здійснювати догляд за своїм чоловіком. Судом також встановлено, що у заявника є сестра - [PERSON] , яка є донькою [PERSON] , однак у силу того, що наразі проживає за іншою адресою та має намір виїхати закордон на постійне місце проживання у зв?язку з працевлаштуванням, також немає можливості доглядати за батьком, який потребує постійного догляду. Інших осіб, які могли б здійснювати постійний догляд за [PERSON] , крім заявника - [PERSON] немає. Обов`язок повнолітніх дітей піклуватися про своїх непрацездатних батьків закріплений в статті 51 Конституції України. Дана конституційна норма знайшла своє відображення і в Сімейному кодексі України (статті 202-206). Відповідно до статті 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. У постанові ОП Верховного Суду від 05.09.2019 у справі № 212/1055/18-ц, висловлено правовий висновок про те, що при встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При таких обставинах суд вважає, що встановлення факту здійснення догляду не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб, та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні цієї заяви, судом не встановлено. Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався заявник як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи також те, що інших працездатних осіб на території України, зобов?язаних відповідно до закону утримувати батька заявника та здійснювати за ним догляд немає, беручи до уваги те, що встановлення факту здійснення догляду не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб, та має для заявника юридичне значення, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved