Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що «Державний акт на право постійного користування на землю» належить [PERSON] , [INFO] , жительки села Високе Кегичівської ОТГ Красноградського району Харківської області. Заявлені вимоги заявник обґрунтовує, тим що відповідно до паспорту громадянина України, заявник є [PERSON] , [INFO] . Проте в Державному акті на право постійного користування землею серії ХР -15-00-001814 вказано [PERSON] . У зв`язку з вказаними розбіжностями в написі по-батькові заявника, в паспорті громадянина України та в Державному акті на право постійного користування землею, виникло ускладнення при затвердженні технічної документації, щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та отримала відмову від Кегичівської селищної ради рішенням LXXII сесії VIII скликання від 07 червня 2024 року. Вказаний факт підтверджується наступним. У розпорядженні Кегичівської районної державної адміністрації від 02 липня 2002 року № 173 про надання дозволу на відведення земельних ділянок у приватну власність для ведення особистого селянського господарства громадянами Кегичівської селищної ради Шляхівської, Розсохуватської, Рояківської сільських рад заявника прізвище, імя та по-батькові вказані [PERSON] . В технічній документації, із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення ОСГ на території Шляхівської сільської ради Кегичівського району Харківської області від 29 жовтня 2021 року та у витягу з ДЗК про земельну ділянку вказано [PERSON] . Процесуальні питання пов`язані з розглядом справи. 21 червня 2024 року заявник звернулась до суду з заявою. Ухвалою суду від 24 червня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено судове засідання на 18 липня 2024 року. Учасники справи у судове засідання не з`явились, належно повідомлені про його місце, дату і час, натомість надали заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, окрім того: заявник: про підтримання заяви та залишення судових витрат за нею; представник заінтересованої особи: про визнання заявлених вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу Україниокреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 3 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом установлено, що Розпорядженням Кегичівської РДА Харківської області від 02 липня 2002 року № 173 [PERSON] надано дозвіл на відведення земельних ділянок у приватну власність для ведення ОСГ по Шляхівській сільській раді/поле № 1 площею 1 га, відповідно до списку, що є додатком № 13 до розпорядження РДА від 02 липня 2002 року № 173 (копія, а.с. 12-14). Згідно технічної документації, із землеустрою щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення ОСГ на території Шляхівської сільської ради Кегичівського району Харківської області від 29 жовтня 2021 року та у витягу з ДЗК про земельну ділянку площею 1 га вказано [PERSON] (копія, а.с.15-20). Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ХР -15-00-001814 вказано [PERSON] (земельна ділянка площею 1 га, розміщена на території Шляхівської сільської ради для ведення особистого підсобного господарства) (копія, а.с.8-9). Рішенням Кегичівської селищної ради LXXII сесії VIII скликання від 07 червня 2024 року відмовлено [PERSON] у зв`язку з розбіжностями в написі по-батькові заявника, в паспорті громадянина України та в Державному акті на право постійного користування землею, відмовлено у затвердженні технічної документації, щодо встановлення (відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (копія, а.с.21). Згідно довідки від 21 червня 2024 року № 24-39/144 на території Шляхівського старостинського округу с. Шляхове, с. Високе (в минулому с. Артемівка), с. Козачі Майдани в період з 15 січня 1998 року по 21 червня 2024 року проживала і на даний час проживає [PERSON] , [INFO] (копія, а.с.10). Згідно довідки від 21 червня 2024 року № 24-39/145 на території Шляхівського старостинського округу с. Шляхове, с. Високе (в минулому с. Артемівка), с. Козачі Майдани в період з 15 січня 1998 року по 21 червня 2024 року [PERSON] не проживала і не проживає (копія, а.с.11). Внаслідок такого, помилкового, написання по батькові у державному акті на право постійного користування землею заявниця не має можливості повноцінно розпорядитися належною їй земельною ділянкою, тому змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності їй зазначеного вище документу. Частиною 1\~статті 293 ЦПК України\~передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п. 6 ч. 1\~ст.315 Цивільного процесуального кодексу України\~суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім того, згідно п. 12\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Згідно листа ВСУ 01 січня 2012 року «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду вказаної заяви є встановлення факту належності документу. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами по справі, враховуючи встановлені судом та наведені вище обставини, які були підтверджені доказами, дослідженими всудовому засіданні,оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правовінорми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявником доведено, що державний акт на право постійного користування землею серії ХР -15-00-001814 - належить заявниці [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved