Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

Позивачі [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах недієздатного [PERSON] , 05.12.2023 звернулися в Київський районний суд м. Полтави з позовом до [PERSON] , виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позовна заява обґрунтована тим, що [INFO] помер [PERSON] , спадкоємцями майна якого є його дружина [PERSON] та син [PERSON] і донька [PERSON] . Вказували, що [PERSON] у встановленому законом порядку відмовилася від своєї частки в праві на спадкове майно, а [PERSON] і [PERSON] спадщину прийняли, звернувшись із заявами до нотаріальної контори. 16.10.2023 [PERSON] та [PERSON] державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори видані свідоцтва про право на спадщину, яка складається з 1/2 частки домоволодіння по [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса від 16.10.2023 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки площею 0,0910 га, кадастровий номер 5310136400:11:002:0394, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належала померлому з підстав невизначення розміру його частки. В поданій до суду позовній заяві просили визнати за [PERSON] право власності на 2/6 частки земельної ділянки площею 0,0910 га, кадастровий номер 5310136400:11:002:0394 в [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частки зазначеної земельної ділянки. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 05.12.2023 відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Відповідачами відзив на позовну заяву не подавався. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 14.06.2024 закрито підготовче провадження в даній справі та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. Позивачі звернулися до суду з заявою про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що підтримують позовні вимоги. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,0910 га, кадастровий номер 5310136400:11:002:0394 в [ADDRESS] на підставі рішення Київської районної в м. Полтаві ради від 04.03.2020 належала [PERSON] на праві спільної сумісної власності, співвласником є [PERSON] , частки співвласників не визначені. Також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис про смерть від 28.12.2022 № 1493. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За нормами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] . [PERSON] є сином померлого [PERSON] . 21.03.2023 Другою полтавською державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] відкрита спадкова справа № 61/2023, із заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] , опікуном якого є [PERSON] . [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини на користь дружини померлого [PERSON] . 16.10.2023 державним нотаріусом на ім`я [PERSON] (на частку 2/3) та [PERSON] (на частку 1/3) видані свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , спадщина, на яку видані свідоцтва складається з 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за номером [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса від 16.10.2023 відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0910 га, кадастровий номер 5310136400:11:002:0394 в [ADDRESS] . Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За нормами ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно зі ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно з ч. 5 ст. 89 ЗК України при визначенні розміру часток у спільній сумісній власності слід виходити з того, що вони є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Статтею 120 ЗК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Нормами законодавства закріплено загальний принцип рівності часток співвласників в праві спільної сумісної власності, крім випадків, коли має місце цілісність об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. В таких випадках визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від часток в праві власності на будівлю і споруду. Тому суд приходить до висновку, що частка померлого [INFO] [PERSON] в праві власності на земельну ділянку площею 0,0910 га, кадастровий номер 5310136400:11:002:0394 в [ADDRESS] складає 1/2, яка входить до складу спадкового майна. Встановивши дані обставини, враховуючи, що позивачі, будучи спадкоємцями майна померлого, у встановленому законом порядку прийняли спадщину, отримали свідоцтва про право на спадщину на відповідні частки в праві власності на домоволодіння по [ADDRESS] , але отримати свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку шляхом звернення до нотаріальної контори позбавлені можливості, суд приходить до висновку, що порушене право підлягає захистові. Обираючи спосіб захисту порушеного права суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] право власності на 2/6 частки земельної ділянки площею 0,0910 га, кадастровий номер 5310136400:11:002:0394, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За [PERSON] в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] підлягає визнанню право власності на 1/6 частки земельної ділянки площею 0,0910 га, кадастровий номер 5310136400:11:002:0394, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Тому позовні вимоги [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах недієздатного [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved