Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Тарнавська В.В., звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, про визнання батьківства. Позивач просить визнати громадянина України [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , батьком [PERSON] , [INFO] , який народився у місті Вінниці, Вінницької області, свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Цетрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 3415 від 26.11.2020. Зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , який народився у місті Вінниці, Вінницької області, свідоцтво про народження серії [NUMBER] , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Цетрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 3415 від 26.11.2020, зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України та змінити прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Позов мотивований тим, що з 2018 року позивач та [PERSON] , [INFO] , який являється рідним сином відповідачів по справі та на сьогоднішній день визнаний таким, що безвісно зниклий, перебували у стосунках та проживали разом однією сім`єю. 02.02.2023 між позивачем та [PERSON] було укладено шлюб. Але ще до укладення шлюбу від їхніх стосунків у них народився син - [PERSON] , [INFO] . На момент народження дитини батьком у свідоцтві про народження був вказаний [PERSON] . Дитина була зареєстрована в органах РАЦС відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Представник позивача у позові вказує на те, що дитина зареєстрована за прізвищем матері на той час ( [PERSON] ) однак ім`я по-батькові вказано саме « [PERSON] », що додатково підтверджує факт наявності кровної спорідненості. [PERSON] , не подавав із позивачем спільної заяви до органів ДРАІДС про визнання батьківства, хоча мав такий намір та фактично визнавав себе батьком дитини. Адже, він піклувався про позивача під час вагітності, забрав дружину та сина з пологового будинку, був ініціатором і приймав участь під час обряду хрещення їхнього сина, постійно проводив відпочинок із дружиною та дитиною, забезпечував їх матеріально. Позивач та відповідач [PERSON] до укладення шлюбу проживали разом за адресою: [ADDRESS] , у будинку, який належить матері позивача, вважали один одного чоловіком та дружиною, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права і обов`язки притаманні подружжю. У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України [PERSON] 09.01.2023 був мобілізований до лав Збройних Сил України, військову службу проходив в званні старший солдат розвідник-кулеметник 1 взводу розвідки спеціального призначення роти розвідки в/ч [NUMBER] , НГУ. 14.08.2023 року від [INFO] надійшло сповіщення сім`ї № 6975 на ім`я батька [PERSON] про те, що його син старший солдат [PERSON] , [INFO] , військовослужбовець в/ч [NUMBER] , НГУ зник безвісти 26 липня 2023 року в результаті обстрілу колони противником з ПТКР в районі н.п. Вербове, Запорізької області. На даний час позивач як законний представник малолітнього сина [PERSON] , в його інтересах має намір оформити йому пенсію по втраті годувальника та інші соціальні виплати, що й призвело до звернення позивача до суду з цією заявою про визнання батьківства [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] та внесення відповідних змін в актовий запис про народження дитини. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.11.2023 року прийнято справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 27.12.2023 року у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького НДЕКЦ МВС України. Ухвалою суду від 02.02.2024 року провадження у цивільній справі №127/35930/23, поновлено для вирішення клопотання експерта. Ухвалою суду від 21.02.2024 року матеріали справи після вирішення клопотання експерта направлено до Вінницького НДЕКЦ МВС України для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи. 13.05.2024 року від Вінницького НДЕКЦ МВС України до суду надійшов висновок експерта від 09.05.2024 року №СЕ-19/102-24/5150-БД за результатами судової біологічної експертизи, в якому вказано, що [PERSON] , батько [PERSON] , та [PERSON] можуть бути родичами по чоловічій лінії.. Ухвалою від 14.05.2024 року провадження у цивільній справі №127/35930/23, поновлено, призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили його задовольнити з підстав, що у ньому наведено. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судовому засідання проти задоволення позовних вимог не заперечували, навпаки наполягали на тому, що [PERSON] є їхнім рідним онуком і бажають, щоб у правовстановлюючих документах батьком дитини був записаний їхній син [PERSON] , а також онук мав прізвище « [PERSON] ». Від представників третіх осіб по справі Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти позову заперечень не надали, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , в актовому записі №3415 від 26.11.2020 року про народження якого в графі «Батько» зазначено [PERSON] , в графі «Мати» - [PERSON] (а.с.19). Судом встановлено, що на момент народження дитини батьком у свідоцтві про народження був вказаний [PERSON] , тобто дитина була зареєстрована в органах РАЦС відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 02.02.2023 року актовий запис №208 між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі ДРАЦС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Також судом встановлено, що з 2018 року позивач та [PERSON] , , який перебували у стосунках та проживали разом однією сім`єю та до укладення шлюбу проживали разом за адресою: [ADDRESS] , у будинку, який належить матері позивача, вважали один одного чоловіком та дружиною, вели спільне господарство та мали спільний бюджет, були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права і обов`язки притаманні подружжю, і даний факт не ніким не оспорюється. У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України [PERSON] 09.01.2023 був мобілізований до лав Збройних Сил України, військову службу проходив в званні старший солдат розвідник-кулеметник 1 взводу розвідки спеціального призначення роти розвідки в/ч [NUMBER] , НГУ. 14.08.2023 року від [INFO] надійшло сповіщення сім`ї № 6975 на ім`я батька [PERSON] про те, що його син старший солдат [PERSON] , [INFO] , військовослужбовець в/ч [NUMBER] , НГУ зник безвісти 26 липня 2023 року в результаті обстрілу колони противником з ПТКР в районі н.п. Вербове, Запорізької області. На даний час позивач як законний представник малолітнього сина [PERSON] , в його інтересах має намір оформити йому пенсію по втраті годувальника та інші соціальні виплати, що спонукало до звернення позивача до суду з цією заявою про визнання батьківства [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] та внесення відповідних змін в актовий запис про народження дитини. Крім того, як з`ясовано в ході судового розгляду на цьому також наполягають і відповідачі по справі [PERSON] , [PERSON] , які являються рідними батьками відповідача [PERSON] , який на даний час вважається безвісти зниклим. Позивач стверджує те, що саме [PERSON] є біологічним батьком дитини, ініціювала даний позов, клопотала про призначення молекулярно-генетичної експертизи (експертизу ДНК). Відповідно до висновку експерта від 09.05.2024 року №СЕ-19/102-24/5150-БД за результатами судової біологічної експертизи, в якому вказано, що [PERSON] та [PERSON] можуть бути родичами по чоловічій лінії (а.с.68-85). Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст.134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Частиною 2 статті 129 Сімейного кодексу України передбачено, що до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У даному випадку строк позовної давності один рік, який починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до правової позиції, висловленої ВСУ у справі № 6-617цс17 від 27.04.2017, законодавець у частині першій статті 20 СК України закріпив вичерпний перелік статей цього Кодексу і відповідно вимог, що випливають із сімейних відносин, до яких застосовується позовна давність. До цього переліку належить у відповідності до частини другої статті 129 СК України вимога про визнання батьківства особою, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком. Тому положення частини другої статті 129 СК України, яке є спеціальним, не може бути поширене на положення про визнання батьківства, передбачені у статті 128 СК України. У частині другій статті 20 СК України передбачено субсидіарне застосування положень ЦК України, які стосуються позовної давності, до сімейних відносин у випадках, передбачених частиною першої статті 20 СК України. Тому суд за власною ініціативою не має права застосувати вищезазначену норму про позовну давність. Без заяви сторони у спорі позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише з наявністю про це заяви сторони, зробленої до ухвалення рішення судом першої інстанції відповідно до частиною 3 статті 267 ЦК України. У постанові Верховного Суду України від 11 січня 2023 року, винесеній колегією суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду було наголошено, що ігнорування батьком своїх обов`язків щодо дитини протягом тривалого часу не може служити аргументом проти визнання його батьківства. Верховний Суд підкреслив, що основною метою визнання батьківства є захист прав та інтересів дитини, а також надання юридичної основи для встановлення батьківських обов`язків, зокрема фінансової підтримки дитини. Враховуючи вищевикладене, визнання позову відповідачами, результати експертного дослідження, суд дійшов висновку про задоволення позову, так як він є обґрунтованим, законним та підтверджується матеріалами справи, а також основною метою визнання батьківства в даному випадку є захист прав та інтересів дитини, Розподіл судових витрат суд не проводить, оскільки позивач просив їх залишити за ним. На підставі викладеного та

Outcome: approved