Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту - позивач, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів») звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ) про стягнення заборгованості за кредитними договорами №37668-03/2023 у розмірі 23 055,000 грн.; №14389-03/2023 у розмірі 9 952,56 грн.; №43171-04/2023 у розмірі 33 575,00 грн., а також про стягнення заборгованості за договором позики №78664885 у розмірі 34 000,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.03.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір №37668-03/2023, відповідно до умов якого товариство надало клієнту фінансовий кредит у розмірі 5 800,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в порядку та на умовах, визначених договором. 30.03.2023 між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №14389-03/2023, відповідно до умов якого товариство надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 4 600,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в порядку та на умовах, визначених договором. 27.04.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено кредитний договір №43171-04/2023, відповідно до умов якого товариство надало клієнту фінансовий кредит у розмірі 8 500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування ним в порядку та на умовах, визначених договором. 10.05.2023 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №78664885, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» надало в позику [PERSON] грошові кошти у сумі 8 500,00 грн. строком на 30 днів, з процентною ставкою (базова) 2,5%. 26.09.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №26092023, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №37668-03/2023. 27.12.2023 між ТОВ «Інвеструм груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27122023-1, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №14389-03/2023. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, а 22.11.2023 укладено додаткову угоду №13 до договору факторингу №14/06/21, за умовами якої до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №78664885. 27.12.2023 між ТОВ «Стар Файненс груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №27122023-2, за умовами якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №43171-04/2023. Отже, позивач зазначає, що оскільки відповідачка не виконує взяті на себе зобов`язання щодо повернення коштів, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до неї, останнє просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за: - кредитним договором №37668-03/2023 у розмірі 23 055,00 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 5 800,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 17 255,00 грн.; - кредитним договором №14389-03/2023 у розмірі 9 952,56 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 4 600,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 5 352,56 грн.; - кредитним договором №43171-04/2023 у розмірі 33 575,00 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 8 500,00 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 25 075,00 грн.; - договором позики №78664885 у розмірі 34 000,00 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 8 500,00 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 25 500,00 грн. 29.05.2024 до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 30.05.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача, а саме за адресою: [ADDRESS] , направлялись ухвала про відкриття провадження у справі та позовна заява з додатками, які повернулись на адресу суду з вказівкою у довідці про причини повернення/досилання «адресат відсутній за вказаною адресою». Окрім того, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена на електронну адресу «irina.beloglazova84@gmail.com», яка зазначена у договорі позики №78664885 від 10.05.2023, а саме в графі «Позичальник» та, яка була доставлена до вказаної електронної скриньки 05.06.2024, що підтверджується довідкою Дарницького районного суду м. Києва про доставку електронного листа. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (ч. 6 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України). За п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, судом було здійснено усі передбачені Цивільно процесуальним кодексом України дії щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи. Однак, відповідач, будучи належним чином повідомленою про розгляд даної справи, не скористалась своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву, заперечень чи клопотань з процесуальних питань, а також не скористалась своїм правом подання до суду заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від позивача також не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Що стосується заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами №37668-03/2023 від 23.03.2023; №43171-04/2023 від 27.04.2023 та договором позики №78664885 від 10.05.2023, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 23.03.2023 між «ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір №37668-03/2023, за умовами якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 5 800,00 грн. строком на 25 днів, тобто до 16.04.2023. За користування кредитом клієнт сплачує 912.5% річних від суми кредиту в розрахунку 2,50% на добу (п. 1.3 договору). 17.04.2023 між «ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору про надання фінансового кредиту №37668-03/2023 від 23.03.2023, за умовами якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 20 днів, тобто до 06.05.2023. 10.05.2023 між «ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору про надання фінансового кредиту №37668-03/2023 від 23.03.2023, за умовами якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 10 днів, тобто до 19.05.2024. 26.09.2023 між ТОВ «Інвеструм груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №26092023, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №37668-03/2033, що підтверджується витягом з реєстру боржників за договором факторингу №26092023 від 26.09.2023. Станом на 25.09.2023, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №37668-03/2023 від 23.03.2023, становить 23 055,00 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 5 800,00 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 17 255,00 грн. 10.05.2023 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №78664885, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» надало в позику [PERSON] грошові кошти у сумі 8 500,00 грн. строком на 30 днів, з процентною ставкою (базова) 2,5%. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, а 22.11.2023 укладено додаткову угоду №13 до договору факторингу №14/06/21, за умовами яких до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором позики №78664885, що підтверджується витягом з реєстру боржників №12 до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021. Станом на 22.11.2023, заборгованість [PERSON] за договором позики №78664885 від 10.05.2023, становить 34 000,00 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 8 500,00 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 25 500,00 грн. 27.04.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір №43171-04/2023, за умовами якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 8 500,00 грн. строком на 19 днів, тобто до 15.05.2023. За користування кредитом клієнт сплачує 912.5% річних від суми кредиту в розрахунку 2.50% на добу (п. 1.3 договору). 24.05.2023 між «ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору про надання фінансового кредиту №43171-04/2023 від 27.04.2023, за умовами якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 10 днів, тобто до 02.06.2023. 03.07.2023 між ТОВ «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс груп» укладено договір факторингу №3072023, за умовами якого ТОВ «Стар Файненс груп» набуло право грошової вуимоги до боржників за кредитними договорами. 27.12.2023 між ТОВ «Стар Файненс груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27122023-2, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №43171-04/2023, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу №27122023-2 від 27.12.2023. Станом на 26.12.2023, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №43171-04/2023від 27.04.2023, становить 33 575,00 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 8 500,00 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 25 075,00 грн. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За приписами ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, установлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Так, пунктами 5, 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (стст. 205, 207 ЦК України). Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин. Як вбачається з матеріалів справи, кредитні договори та договір позики укладені в електронній формі та підписані [PERSON] шляхом використання одноразового ідентифікатора, зокрема: - кредитний договір №37668-03/2023 від 23.03.2023 «одноразовий ідентифікатор - W9698»; - договір позики №78664885 від 10.05.2023 «одноразовий ідентифікатор - 8lYmEBEi6H»; - кредитний договір №43171-04/2023 від 27.04.2023 «одноразовий ідентифікатор - W2256». За змістом ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 р по справі № 300/438/18. Нарахування та стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеними строками суперечить вимогам ЦК України. Так, за умовами кредитного договору №37668-03/2023 від 23.03.2023, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було передбачено надання фінансового кредиту в розмірі 5 800,00 грн. строком на 25 днів, тобто до 16.04.2023. За умовами додаткової угоди від 17.04.2024 до договору про надання фінансового кредиту №37668-03/2023 сторони погодили відстрочити зобов`язання за договором на 20 днів, тобто до 06.05.2023. За умовами додаткової угоди від 10.05.2024 до договору про надання фінансового кредиту №37668-03/2023 сторони погодили відстрочити зобов`язання за договором на 10 днів, тобто до 19.05.2023. Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має право на стягнення процентів за користування кредитними коштами до 19.05.2023, що виходячи із установлених у договорі процентних ставок - 2,50% становить - 4 205,00 грн. За умовами кредитного договору №43171-04/2023 від 27.04.2023, укладеного між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було передбачено надання фінансового кредиту в розмірі 8 500,00 грн. строком на 19 днів, тобто до 15.05.2023. За умовами додаткової угоди від 24.05.2023 до договору про надання фінансового кредиту №43171-04/2023 сторони погодили відстрочити зобов`язання за договором на 10 днів, тобто до 02.06.2023. Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має право на стягнення процентів за користування кредитними коштами до 02.06.2023, що виходячи із установлених у договорі процентних ставок - 2,50% становить - 5 950,00 грн. За умовами договору позики №78664885 від 10.05.2023, укладеного між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було передбачено надання позики в розмірі 8 500,00 грн. строком на 30 днів. Отже, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має право на стягнення процентів за користування позикою за вказаним договором за 30 днів, тобто по 09.06.2023, що виходячи із установлених у договорі процентних ставок становить - 6 375 грн. Що стосується заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №14389-03/2023 від 30.03.2023, суд зазначає наступне. Судом встановлено, 30.03.2023 між «ТОВ Аванс Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №14389-03/2023, за умовами якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 4 600,00 грн. строком на 25 днів, тобто до 23.04.2023. За користування кредитом клієнт сплачує 726.35% річних від суми кредиту в розрахунку 1.99% на добу (п. 1.3 договору). 25.04.2024 між «ТОВ Аванс Кредит» та [PERSON] укладено додаткову угоду №3 до договору про надання споживчого кредиту №14389-03/2023 від 30.03.2023, за умовами якої сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання за договором на 10 днів, тобто до 04.05.2023. 27.12.2023 між ТОВ «Інвеструм груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №27122023-1, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №14389-03/2023, що підтверджується витягом з реєстру боржників за договором факторингу №27122023-1 від 27.12.2023. Станом на 22.04.2024, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №14389-03/2023 від 30.03.2023, становить 9 952,56 грн., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 4 600,00 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 5 352,56 грн. Звертаючись до суду із вказаним позовом, на підтвердження наявності права на звернення із відповідним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №14389-03/2023 позивачем до позовної заяви долучено договір факторингу №27122023-1, який було укладено між ТОВ «Інвеструм груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Разом із цим, суд зауважує, що кредитний договір №14389-03/2023 від 30.03.2023 укладався між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] . Доказів переходу права грошової вимоги від «ТОВ Аванс Кредит» до ТОВ «Інвеструм груп» до відповідача за кредитним договором №14389-03/2023 матеріали справи не містять, що в свою чергу свідчить про те, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не має права вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за вказаним кредитним договором укладеним між останньою та ТОВ «Аванс Кредит». Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч. 2 ст. 77 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. За приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином, доказуванням є процесуальна і розумова діяльність суб`єктів доказування, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів; докази і доказування виступають процесуальними засобами пізнання в цивільному судочинстві. Процес доказування (на достовірність знань про предмет) відбувається у межах передбачених процесуальних форм і структурно складається з декількох елементів або стадій, які взаємопов`язані й взаємообумовлені. Виділяються такі елементи: твердження про факти; визначення заінтересованих осіб щодо доказів; подання доказів; витребування доказів судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі; дослідження доказів; оцінка доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За нормами чч. 3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягає стягненню: - заборгованість за кредитним договором №37668-03/2023 від 23.03.2023 у розмірі 10 005,00 грн., з яких: 5 800,00 грн. - сума кредиту; 4 205,00 грн. - сума відсотків за користування кредитом; - заборгованість за кредитним договором №43171-04/2023 від 27.04.2023 у розмірі 14 450,00 грн., з яких: 8 500,00 грн. - сума кредиту; 5 950,00 грн. - сума відсотків за користування кредитом; - заборгованість за договором позики №78664885 від 10.05.2023 у розмірі 14 875,00 грн., з яких: 8 500,00 грн. - сума позики, 6 375,00 грн. - сума заборгованості за відсотками. В іншій частині заборгованість стягненню з відповідача не підлягає. Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial