Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заяву до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування поданого позову покликається на те, 28 грудня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Франківського району м. Львова було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено актовий запис та видано свідоцтво про одруження, номер актового запису №621. Позивач зазначає, що через різні погляди на шлюб та сімейне життя між сторонами втратилось почуття взаєморозуміння та любові, фактично шлюбних відносин сторони не підтримують, проживають окремо. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, сім`я існує лише формально. Тому просить суд задовольнити позовні вимоги. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12.06.2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин , суд розглядає справу за відсутності такого учасника. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності позивача, його представника та відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ У відповідності до положень ч.2 ст. 104, ч.3 ст. 105, ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 28 грудня 1999 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Франківського району м. Львова, про що складено актовий запис № 621, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28 грудня 1999 року. Як вбачається із змісту позовної заяви, протягом тривалого часу стосунки між сторонами значно погіршилися. Позивач та відповідач мають різні погляди на подружнє життя та сім`ю, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Шлюбні відносини фактично припинені. Шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не є можливим та суперечило б інтересам позивача та відповідача. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч.3\~ст.105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечитиме інтересам позивача та відповідача.\~\~

Outcome: approved