Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

09.04.2024 представник позивача звернувся до суду з даною заявою мотивуючи тим, що згідно особового рахунку № [NUMBER] , відповідачі мають заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та в добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги не виконують. КП БМР «Білоцерківтепломережа» їм було надіслано претензію про наявність заборгованості з вимогою сплатити у добровільному порядку, але боржники не відреагували на дану пропозицію та не сплатили борг. Тому, просив у судовому порядку стягнути з [PERSON] на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа» заборгованість за послуги постачання теплової енергії у розмірі 16061,95 грн за період з 01.10.2021 по 30.01.2023, інфляційні збитки у розмірі 184,11 грн і три відсотки річних у розмірі 30,58 грн за період з 01.10.2021 по 23.02.2022; стягнути з [PERSON] на користь КП БМР «Білоцерківтепломережа» заборгованість за послуги постачання теплової енергії у розмірі 13432,81 грн за період з 30.01.2023 по 01.02.2024; стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 3028,00 грн на користь позивача. 07.05.2024, після отримання відповіді на запит щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів, судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позову заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання позивач повідомлений належним чином, 13.06.2024 представник позивача, за довіреністю у справі [PERSON] , подала до суду заяву про розгляд справи у\~ відсутності представника КПБМР «Білоцерківтепломережа», вимоги позивач підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі: [PERSON] та [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, причини неявки суд не повідомили, відзив на позов та заяви з процесуальних питань до суду не подали. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст. 280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому,що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Встановлено, що згідно рішення Білоцерківської міської ради від 23.12.2005 року за №388 виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання у житловому фонді комунальної власності м. Біла Церква є КП БМР «Білоцерківтепломережа», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою № 1738 від 10.12.2018 установила тарифи з централізованого опалення, що надається КП БМР «Білоцерківтепломережа», як виконавцем вказаної послуги, для населення м. Біла Церква. Згідно інформації з Єдиного державного демографічного реєстру від 10.04.2024 (а.с.18),\~ відповідачка - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 08.12.2000. Згідно інформації управління обліку та моніторингу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області\~ (а.с.22), відповідачка - [PERSON] по місту Біла Церква та Київській області зареєстрованою не значиться. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на майно (а.с.9), 30.01.2023 за відповідачкою [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі договору довічного утримання від 30.01.2023 за № 158, який посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Федоряка О.С. З розрахункового листа абонента по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] (а.с. 5), вбачається, що сплата коштів за надані комунальні послуги не здійснюється, тому за період з 30.01.2023 по 01.02.2024 утворилася заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування у розмірі 13432,81 грн. З розрахункового листа абонента по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритого за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] (а.с.6), вбачається, що сплата коштів за надані комунальні послуги здійснюється, однак не у повному обсязі, тому за період з 01.10.2021 по 30.01.2023 утворилася заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування у розмірі 16061,95 грн. З матеріалів справи (а.с. 8) вбачається, що позивач, в порядку досудового врегулювання спору, направляв відповідачам претензію з вимогою щодо сплати заборгованості, однак, вони жодних дій щодо сплати боргу не вчинили. При вирішенні спору суд виходить з наступного. У відповідності до п.3 ч.2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017, виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. У відповідності до ч.1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017,\~ споживач здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та /або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Отже, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, при цьому, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (висновок Верховного Суду викладений у постанові від 14.02.2018 року у справі № 462/6393/15-ц). Згідно ст. 525 ЦК України\~ одностороння відмова\~ від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше\~ не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України\~ зобов`язання\~ має виконуватися належним чином відповідно до умов\~ договору та вимог цього Кодексу, інших актів\~ цивільного законодавства, а за відсутності\~ таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1, ч. 4 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Згідно із ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, згідно вищенаведених правових норм\~ обов`язком відповідачів, як споживача та власника житлового приміщення, є своєчасна оплата комунальних послуг, згідно затверджених в установленому порядку тарифів з дотриманням вимог законодавства, якими передбачено обов`язок сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а відповідачі допустили порушення вимог законодавства, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування, яка підлягає стягненню з них на користь позивача. У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Як роз`яснив Верховний Суд України у правовій позиції від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15, закріплена в пункті 10 частини 3 статті 20\~ Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово - комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування до таких правовідносин правових норм, установлених у статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми, полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, що також зазначено у правовій позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц. В даному випадку, факт порушення відповідачем [PERSON] зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати\~ за надані житлово - комунальні послуги встановлений, а наявність непогашеної заборгованості перед виконавцем послуг підтверджується матеріалами справи. З наданого позивачем розрахунку (а.с. 7), вбачається, що за період 01.10.2021 по 23.02.2022 інфляційні втрати становлять\~ 184,11 грн, а\~ 3% річних 30,58 грн. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачі відзив із запереченнями проти позову з належними та допустимими доказами у спростування доводів позивача до суду не подали. Суд, даючи оцінку встановленим обставинам та поданим позивачем доказам в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивачем при зверненні до суду були понесені судові витрати у сумі 3028,00 грн, які документально підтверджені (а.с.3), тому дані витрати підлягають стягненню з відповідачів, у рівних частинах з кожного, на користь позивача, оскільки солідарний обов`язок та відповідальність є інститутами цивільного права і виникають лише у випадку передбаченому законом або договором (ст. 541 ЦК України), а солідарне стягнення суми судових витрат, до яких належать витрати зі сплати судового збору, законом не передбачено.

Outcome: approved