Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

У січні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що в рамках кримінального провадження ухвалою суду на належний йому автомобіль з напівпричепом було накладено арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, це майно було вилучено та визнано речовими доказами по справі, визначено місце зберігання арештованого майна спеціальний майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Сумській області. За фактом викрадення зі спеціального майданчика належного позивачу тимчасово затриманого транспортного засобу напівпричепа та пошкодження/розкомплектації автомобіля у період часу з 24.02.2022 по 15.03.2022 відкрито кримінальне провадження, у якому позивача визнано потерпілим. На час звернення до суду з позовом винні особи, які викрали напівпричеп та пошкодили і розукомплектували автомобіль, не встановлені. В результаті бездіяльності органів державної влади в охороні та зберіганні тимчасово вилученого майна позивачеві завдана матеріальна шкода в сумі 1\~019\~317,15 грн., що підтверджується висновками експертиз. Вироком суду скасовано арешт з належного позивачу майна та зобов`язано повернути речові докази. Автомобіль був повернутий потерпілому у пошкодженому та розукомплектованому вигляді. Напівпричеп оголошений у розшук. Також зазначає, що неправомірними діями позивачу заподіяно моральну шкоду, яку позивач оцінює у 50\~000 грн. Моральна шкода полягає у стражданнях, заподіяних втратою майна, неможливістю використовувати його у підприємницькій діяльності, необхідністю ремонта пошкодженого транспортного засобу, в результаті чого позивач знаходився у постійній стресовій ситуації. Просить: визнати неправомірною бездіяльність відповідачів по збереженню тимчасово вилученого майна речових доказів в кримінальному провадженні №12021200570000262 від 12 вересня 2021 року: автомобіль «MAN» модель TGS18.400, д.н.нз. [NUMBER] з напівпричепом спеціалізованої марки «SCHIMITZ» модель «SKI 24», VIN- [NUMBER] , рік випуску 2008, д.н.з. [NUMBER] , яке зберігалось, як арештоване майно на штраф майданчику за адресою: м. Суми, вул. Чернігівська, буд. 16 а, до скасування арешту Сумською обласною прокуратурою та Головним управлінням НП в Сумській області відповідно до ухвали Білопільського районного суду Сумської області від 15 вересня 2021 року; стягнути з держави України в особі Сумської обласної прокуратури та Головного управління НП в Сумській області на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 1019317 грн 15 коп. та моральну шкоду в сумі 50000 грн за рахунок Державного бюджету України, шляхом списання коштів з відповідного рахунку Державного казначейства України. У відзиві на позовну заяву представник відповідача Сумської обласної прокуратури зазначив, що позивачем не надано доказів протиправності дій прокуратури, внаслідок яких настали негативні наслідки у вигляді заподіяння майнової та моральної шкоди. Прокуратура не є суб`єктом відповідальності у зазначених правовідносинах. Дії слідчого щодо неналежного зберігання майна не є тією обставиною, що знаходиться у прямому причинному зв`язку зі шкідливими для позивача наслідками. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження протиправності дій слідчого щодо незбереження майна. Позивачем також не доведено заподіяння йому моральної шкоди. Просить у задоволенні позову відмовити. У відзиві на позовну заяву представник відповідача ГУНП в Сумській області із позовом не погодився, зазначив, що 16.03.2022 за фактом незаконного заволодіння транспортними засобами та викрадення запчастин з транспортних засобів , які перебували на спеціальному майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Сумській області. Було проведено службове розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни з боку окремих поліцейських у частині збереження речових доказів на спеціальному майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів, за результатами якого не встановлено даних, що свідчили б про наявність в діях окремих поліцейських дисциплінарного проступку. 03.03.2023 за участю [PERSON] проведено огляд належного йому транспортного засобі на території спеціального майнадчику, під час якого встановлені пошкодження та розукомплектування автомобіля, відсутність напівпричепа. Постановою слідчого позивача визнано потерпілим у кримінальному провадженні №12022200480000416. Матеріали справи не містять жодних доказів вчинення протиправних дій відповідачем, поміщення та зберігання транспортного засобу позивача здійснювалось на підставі ухвали слідчого судді в рамках досудового розслідування, пошкодження та розукомплектування автомобіля, незаконне заволодіння напівпричепом не є наслідком протиправних дій або бездіяльності відповідача. Можливо встановити винних у завданні матеріальної шкоди позивачу осіб у рамках кримінального провадження. Твердження позивача щодо заподіяння моральних та матеріальних втрат не підтверджено доказами. Просить відмовити у задоволенні позову. У поясненнях представник третьої особи зазначив про неможливість стягнення коштів на відшкодування шкоди безпосередньо з казначейства. Позивачем не наведено обґрунтованих розрахунків з яких він виходить при визначенні моральної шкоди в 50\~000 грн. Просить відмовити у задоволенні позову. Ухвалою суду від 05.02.2024 відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, витребувано докази. Ухвалою від 08.04.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні під час розгляду справи по суті представник позивача позовні вимоги підтримав із зазначених у позові підстав. Додатково пояснив, що позивач з 2021 року не має можливості користуватися власним майном, яке він використовував у підприємницькій діяльності, це заподіює йому моральні страждання, також спричиняє збитки. Напівпричеп на час розгляду справи продовжує перебувати у розшуку, жодній з осіб не повідомили про підозру у кримінальному провадженні за фактом викрадення майна. У судовому засіданні представники відповідачів та третьої особи заперечували проти позову із підстав, наведених у поданих заявах по суті справи. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач є власником транспортного засобу - автомобіль «MAN» модель TGS18.400, д.н.з. [NUMBER] та напівпричепу марки «SCHIMITZ» модель «SKI 24», VIN- [NUMBER] , рік випуску 2008, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 10-11). Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 15.09.2021 у справі №573/1531/21 накладено арешт у кримінальному провадженні №12021200570000062 від 12.09.2021, тому числі на майно позивача: автомобіль «MAN» модель TGS18.400, д.н.з. [NUMBER] та напівпричепу марки «SCHIMITZ» модель «SKI 24», VIN- [NUMBER] , рік випуску 2008, д.н.з. [NUMBER] , вилучені в ході огляду ДТП від 12.09.2021 . Визначено місцем зберігання арештованого майна до скасування арешту у встановленому законом порядку спеціальний майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Сумській області за адресою: м. Суми, вул. Чернігівська, 16а (а.с. 12-16). 05.02.2022 [PERSON] звертався до суду із клопотанням про зняття арешту з майна, у задоволенні якого ухвалою Білопільського районного суду від 13.05.2022 відмовлено (а.с. 17-20). Вироком від 30.05.2022 Білопільського районного суду Сумської області у справі №573/164/22 речові докази у кримінальному провадженні - автомобіль «MAN» модель TGS18.400, д.н.з. [NUMBER] та напівпричепу марки «SCHIMITZ» модель «SKI 24», VIN- [NUMBER] , рік випуску 2008, д.н.з. [NUMBER] , що зберігаються на майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів ГУНП в Сумській області за адресою: м. Суми, вул. Чернігівська, 16А повернуто [PERSON] . Вказаний вирок ухвалою Сумського апеляцінйого суду від 16.08.2023 залишено без змін (а.с. 40-48). У касаційному провадженні вирок не оскаржувався, що підтверджується матеріалами справи №573/164/22. Указом Президента України від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан. У період часу з 24.02.2022 по 15.03.2022 невстановлені особи незаконно заволоділи транспортними засобами або їх частинами та пошкодили транспортні засоби, які перебували на території спецмайданчику ГУНП в Сумській області, у тому числі незаконно заволоділи належним позивачу напівпричепом та пошкодили/заволоділи деталями та складовими частинами автомобіля. 16.03.2022 до ЄРДР внесено відомості про кримінальне провадження №12022200480000416 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України у зв`язку з тим, що у період з 24.02.2022 по 15.03.2022 невстановлені особи з метою вчинення таємного викрадення майна, розуміючи, що вони діють в умовах воєнного стану, проникли на територію штрафмайданчику ГУНП в Сумській області, що на вул. Чернігівська, 16, звідки таємно викрали транспортні засоби, на які накладено арешт, та запчастини з автомобілів. Вказане підтверджується витягом з ЄРДР (а.с. 21) Відповідно до копії протоколу від 03.03.2023 огляду транспортних засобів встановлено, що належний позивачу автомобіль «MAN» перебуває у пошкодженому стані. Протоколом визначено перелік пошкоджень та деталей, що викрадено: кріплення правого баку у кількості 2 шт., ушкодження на лівому баку; відсутність пластикової кришки, яка закривала відсік із АКБ; два АКБ 225 Амп., по 12 вольт марки «Бош»; металеві кріплення, що утримували два АКБ; пошкодження дротів, що ведуть до АКБ; гумовий шланг, що відповідає за повітря в системі гальмування; пошкоджена серцевина від дверцят; пошкоджена ручка від дверей; відсутність амортизаторів капота у кількості 2 шт, кришки блоку проводів у кількості 1 шт, холодильника штатного виробник МАН, рації марки «Президент», саб-буфера виробник МАН, матрасів у кількості 2 шт; пошкодження облицовки рульової колонки, ричагу перемикання світла; відсутність щітки омивача скла (а.с. 22-23). Постановою від 03.03.2023 [PERSON] визнано потерпілим у кримінальному провадженні №12022200480000416 (а.с. 24). Відповідно до відповіді від 28.11.2023 ГУНП в Сумській області під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №12022200480000416 встановлено, що ринкова вартість напівпричепу самоскида марки «SCHIMITZ» модель «SKI 24», VIN- [NUMBER] , рік випуску 2008, д.н.з. [NUMBER] складає 492\~360 грн., вартість ремонтно-відновлювальних робіт транспортного засобу «MAN» модель TGS18.400, д.н.з. [NUMBER] може складати 511\~056,27 грн. (а.с. 28). Постановою слідчого у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 12022200480000416 було призначено транспортно-товарознавчу експертизи, на вирішення якої постановлено питання: яка вартість майна напівпричепу самоскида марки «SCHIMITZ» модель «SKI 24», VIN- [NUMBER] , рік випуску 2008, д.н.з. [NUMBER] , який на момент крадіжки перебував у справному стані без пошкоджень, технічних змін не вносилось. Відповідно до висновку експерта від 30.09.2022 №СЕ-19/119-22/8584-АВ, складеного на підставі зазначеної постанови ринкова вартість напівпричепа н/пр-самоскида «SCHIMITZ» модель «SKI 24», VIN- [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] з урахуванням зносу станом на 24.02.2022 складає 492\~360 грн. (а.с. 29-35). Відповідно до висновку експерта від 03.05.2023 №СЕ-19/119-23/5120-АВ, складеного на підставі постанови слідчого про призначення експертизи у кримінальному провадженні №12022200480000416 вартість ремонтно-відновлювальних робіт транспортного засобу «MAN» модель TGS18.400, д.н.з. [NUMBER] може складати 526957,15 грн. Вартість викраденого майна із транспортного засобу може складати 511\~056,27 грн. (а.с. 36-37). У зв`язку зі скасуванням арешту автомобіль «MAN» модель TGS18.400, д.н.з. [NUMBER] 02.10.2023 передано власнику [PERSON] (а.с. 109) Постановою від 29.07.2022, винесеною у кримінальному провадженні №12022200480000416 оголошено у розшук напівпричеп марки «SCHIMITZ» модель «SKI 24», VIN- [NUMBER] , рік випуску 2008, д.н.з. [NUMBER] (а.с. 38). Позивач є фізичною особою підприємцем та на час вилучення транспортного засобу надавав послуги з перевезень вантажним транспортом (а.с. 50-63). Головним управлінням НП в Сумській області було проведено службове розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни з боку окремих поліцейських ГУНП в Сумській області у частині забезпечення збереження речових доказів на спеціальному майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів центру забезпечення ГУНП за адресою: м. Суми, вул. Чернігівська, 16/А. За результатами службового розслідування 13.05.2022 складено висновок, відповідно до якого відомості, що стали підставою для призначення службового розслідування з боку окремих поліцейських ГУНП не знайшли свого підтвердження (а.с. 100-106) Статтею 56 Конституції України\~кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до\~статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За загальними положеннями, передбаченими\~статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені\~статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу. Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою\~статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої\~статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди вказаними органами діють правила частини шостої цієї статті і завдана шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті\~1173,\~1174 ЦК України). Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі\~статті 1174 ЦК України. Статті\~1173,\~1174 ЦК України\~є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії чи бездіяльності цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі\~статті 1173 ЦК України. Згідно із частинами другою, четвертою\~статті 100 КПК України\~речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй речового доказу вона зобов`язана повернути володільцю таку саму річ або відшкодувати її вартість. У разі втрати чи знищення стороною кримінального провадження наданого їй документа вона зобов`язана відшкодувати володільцю витрати, пов`язані з втратою чи знищенням документа та виготовленням його дубліката. У пункті 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 передбачено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. Схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно (пункт 27 Порядку). Згідно зі\~статтею 1 Закону України "Про Національну поліцію"\~Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом. Відповідно до пункту 1 Положення про Національну поліцію України, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 877, до основних завдань Національної поліції України належить реалізація державної політики у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Крім того, Національна поліція України здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності (підпункт 9 пункту 4 вищевказаного Положення). З наведених норм вбачається наявність у посадових осіб Національної поліції України обов`язку забезпечити схоронність та повернення належного позивачу автомобіля та напівпричепа, які були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та на які було накладено арешт. Вказані засоби було передано у встановленому порядку для зберігання на спеціальний майданчик, відтак, саме посадові особи Національної поліції України зобов?язані були зберегти їх у стані та комплектації, в якій вони передавалися на майданчик для зберігання транспортних засобів, розташований за адресою: [ADDRESS] . Такого обов`язку посадовими особами не дотримано, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання неправомірною їх бездіяльності по незабезпеченню збереження належного позивачеві тимчасово вилученого майна. Визначений законом обов`язок повернути майно не виконаний, державою у спірних правовідносинах не надано жодних гарантій повернення майна, не встановлено строку повернення такого майна, в зв`язку з чим наявні підстави для стягнення з Державного бюджету України заподіяних позивачу збитків. Отже, внаслідок неправомірних дій, що виразилися у незбереженні у рамках кримінального провадження тимчасово вилученого майна, позивачу завдано майнову шкоду. Відносно розміру майнової шкоди, яку слід стягнути, суд зазначає таке. На підтвердження вартості викраденого напівпричепу та вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивачем надано копії висновків судових автотоварознавчих експертиз, які були складені на підставі постанов слідчих про призначення експертизи у кримінальному провадженні №12022200480000416 де позивач визнаний потерпілим. Відповідачами не спростовано визначений позивачем розмір майнової шкоди, не надано доказів, які б підтверджували іншу вартість викраденого напівпричепу та відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що єдиним належним та достовірним доказом вартості напівпричепа та відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля, який міститься у матеріалах справи, є визначена у висновках судового експерта вартість. Тобто 492,360 грн. вартість напівпричепа, 526\~957,15 грн. вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля. Враховуючи викладене, позовні вимоги у частині стягнення майнової шкоди підлягають задоволенню. Суд вважає необхідним стягнути на користь позивача майнову шкоду в сумі 1019317,15 грн. (492,360грн. +526\~957,15 грн.) Позивачем також заявлено вимогу про стягнення на її користь моральної шкоди в сумі 50\~000 грн. Частинами першою та другою\~статті 23 ЦК України\~передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Положеннями частини третьої\~статті 23 ЦК України\~визначено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, коли закон передбачає її відшкодування незалежно від вини заподіювана шкоди. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ст. 1173 ЦК України). Тлумачення ст. ст.2,11,172,1167,1173\~ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом\~моральною шкодою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що внаслідок порушення прав позивача йому була заподіяна моральна шкода, що виразилося в моральних стражданнях, необхідності зміни життєвих стосунків, додаткових зусиллях для захисту свого порушеного права. Враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача, та виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що достатнім та належним для компенсації моральної шкоди позивача є розмір такої компенсації 20\~000 грн. Стосовно способу відшкодування моральної шкоди суд зазначає таке. Відповідно до пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство України), яка, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Таким чином, відповідачем у справі є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган державної влади. Такими органами у цій справі є ГУНП в Сумській області (дії посадових осіб якого призвели до стягнення коштів) та Державна казначейська служба України (яка відповідно до законодавства є органом, який здійснює повернення коштів з державного бюджету). Кошти на відшкодування шкоди державою підлягають стягненню\~з Державного бюджету України. У таких справах резолютивні частини судових рішень не повинні містити відомостей про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання коштів (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19 червня 2018 року у справі\~ № 910/23967/16, Верховного Суду у постанові від 15 березня 2023 року у справі № 591/7146/20). Таким чином, кошти на відшкодування позивачу моральної шкоди слід стягнути безпосередньо з Державного бюджету України, без вказівки про стягнення цих коштів шляхом їх списання з єдиного казначейського рахунка.

Outcome: partial