Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

27 листопада 2023 року позивачі [PERSON] , який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулись до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнили. В обґрунтування уточненого позову позивачі посилались на те, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, в тому числі й на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,070 га, яка розташована на території Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Позивачі є спадкоємцями першої черги спадкування за законом, у встановлений строк вони звернулись до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнеки\~Л.\~А. із заявами щодо прийняття спадщини та із заявами щодо видачі свідоцтв про право на спадщину, однак їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки на спадкове майно в рамках виконавчих проваджень № 49027053 та № 40855521, які перебували на примусовому виконанні у Новомосковському відділі державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області на спадкову земельну ділянку було накладено арешт. 20 вересня 2023 року позивач [PERSON] звернувся на адресу Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою щодо скасування арешту із вищезазначеного спадкового майна, однак 03\~жовтня 2023 року отримав відповідь про відсутність правових підстав для зняття арешту з нерухомого майна [PERSON] , [INFO] , а також повідомлено про те, що дійсно на примусовому виконанні у відділі перебували виконавчі провадження №\~49027053 та №\~40855521, однак надати більш детальну інформацію не вбачається за можливе, оскільки такі виконавчі провадження були завершені, передані до архіву, а в подальшому знищені, та йому було рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання. У зв`язку із вищезазначеними обставинами, з метою захисту своїх спадкових прав, посилаючись на положення ст.ст. 321, 391 ЦК України, а також на ст. 1 Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позивачі звернулись до суду із цією позовною заявою та просять суд: - визнати за ними право власності по 1/2 частині кожному в порядку спадкування на земельну ділянку площею 5,070 га, розташовану на території Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 049704 від 17 жовтня 2002 року; - зобов`язати Новомосковський відділ\~державної виконавчої\~служби у\~Новомосковському районі\~Дніпропетровської області\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса)\~зняти арешт\~з майна\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~який помер\~ [INFO] . Відзивів від відповідачів на позовну заяву на адресу суду не надходило. Ухвалою судді від 29 листопада 2023 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків (а.с. 22-23). 14 грудня 2023 року позивачі усунули недоліки позовної заяви, звернувшись на адресу суду із її уточненням та подавши докази дійсної вартості спадкового нерухомого майна та докази сплати судового збору в повному обсязі (а.с. 25-28, 29-35). Ухвалою судді від 15 грудня 2023 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду в порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. Цією ж ухвалою було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву, а також письмових пояснень (а.с. 36). Ухвалою суду від 12 березня 2024 року було задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 49). Ухвалою суду від 08 квітня 2024 року постановлено про закриття підготовчого провадження у справі, останню призначено до судового розгляду по суті (а.с. 83). Ухвалою суду від 03 липня 2024 року було задоволено клопотання позивачів про залишення позовної заяви без розгляду в частині вимог про визнання права власності на спадкове нерухоме майно в порядку спадкування. У судове засідання позивачі [PERSON] , який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] не з`явились, подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги в частині зобов`язання Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з нерухомого майна підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити (а.с. 95). Представник відповідача Перещепинської міської ради в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив вирішити на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 46). У судове засідання представник відповідача Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності. Третя особа приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнека Л. А. в судове засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 94). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов наступних висновків. Судом установлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 5,070 га (кадастровий номер 1223282000:02:041:0732), нормативна грошова оцінка якої становить 212 794,69 грн., яка розташована в межах згідно з планом на території Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, цільове призначення земельної ділянки ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується відповідним Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 049704 від 17 жовтня 2002 року, Інформаційною довідкою з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, а також Витягом № НВ-1200909852023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, наданими суду в засвідчених позивачем копіях (а.с. 16, 30, 35). [INFO] [PERSON] помер в м. Будапешт в Угорщині, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03 квітня 2023\~року, справжність перекладу якого з угорської мови на українську засвідчено 04\~квітня 2023 року другим секретарем з консульських питань Посольства України в Угорщині [PERSON] , зареєстрованим в реєстрі за № 412 та наданим суду в засвідченій позивачем копії (а.с. 17). Позивачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є дітьми спадкодавця [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження, наданими суду в засвідчених позивачем копіях (а.с. 10, 11). Рішенням Виконавчого комітету Перещепинської міської ради № 155 від 09\~серпня 2023 року, [PERSON] , [INFO] , було надано статус дитини-сироти та рішенням Виконавчого комітету Перещепинської міської ради №\~157 від 09 серпня 2023 року, призначено [PERSON] , [INFO] , опікуном над дитиною-сиротою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними рішеннями, наданими суду в засвідчених позивачем копіях (а.с. 14, 15). Судом установлено, що 10 липня 2023 року позивач [PERSON] звернувся на адресу приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнеки Лариси Анатоліївни із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Інший спадкоємець [PERSON] , також 10 липня 2023 року звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак в подальшому, а саме [INFO] , звернувся із заявами про відкликання заяви про прийняття спадщини та про відмову від спадщини, про що свідчать матеріали спадкової справи №\~47/2023, наданої в копії у відповідь на запит суду (а.с. 60-80). Разом з тим, відповідно до довідки приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнеки Лариси Анатоліївни №\~218/01-16 від 23 жовтня 2023 року, наданої суду в засвідченій позивачем копії, [PERSON] , [INFO] , сумісно з [PERSON] , [INFO] , є спадкоємцями майна [PERSON] , померлого [INFO] , про що заведено спадкову справу № 47/2023 від 10 липня 2023 року (а.с. 18). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнеки Л. А. № 53/01-16 від 01 квітня 2024 року, наданого у відповідь на ухвалу суду про витребування доказів, свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , видати неможливо, оскільки під час підготовки до видачі спадщини було виявлено наявність арешту нерухомого майн померлого (а.с. 59). Так, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №\~358887576 від 18 грудня 2023 року, 17 січня 2014 року було зареєстровано обтяження всього нерухомого майна [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , вид обтяження арешт нерухомого майна, заборона здійснювати відчуження будь-якого нерухомого майна, номер запису про обтяження 4296737 (спеціальний розділ), обтяжувач Відділ державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції, підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 15 січня 2014 року (ВП № 40855521). Крм того, 04\~листопада 2015 року було зареєстровано обтяження всього нерухомого майна [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , вид обтяження арешт нерухомого майна, заборона здійснювати відчуження будь-якого нерухомого майна, номер запису про обтяження 11889035 (спеціальний розділ), обтяжувач Відділ державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції, підстава: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 04\~листопада 2015 року (ВП № 49027053) (а.с. 81-82). Згідно з повідомленням заступника начальника Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дмитра Гриненка за № 28.17-28/962029 від 03 жовтня 2023 року, наданим суду в засвідченій позивачем копії, за результатами АСВП встановлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 49027053 та № 40855521, надати більш детальну інформацію не мають можливості, оскільки такі виконавчі провадження було завершено, передано до архіву та в подальшому знищено, а тому повідомлено про відсутність правових підстав для зняття арешту з нерухомого майна [PERSON] , [INFO] . Додатково роз`яснено про те, що Законом України "Про виконавче провадження" визначено вичерпний перелік підстав для зняття арешту з майна боржника, в даному випадку, з огляду норм ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", арешт може бути знятий виключно за рішенням суду (а.с. 19). Частиною 1\~статті 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч. 3, 4\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно із ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до\~ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно зі ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Законодавець у ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї ж статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України\~передбачено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до частини першої\~статті 317 Цивільного кодексу України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі статтею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша\~статті 321 ЦК України). Відповідно до\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно з частиною 2 статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", підставою для реєстрації припинення обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили. Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Частиною першою статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" установлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Згідно із положеннями статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виходячи зі змісту статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Положеннями статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець виносить постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення, якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження, та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. Відповідно до частин 3, 4 та 5 статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. До підстав зняття арешту також належать закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом (частина перша статті 50 Закону України "Про виконавче провадження"). Так, частиною другою зазначеної статті передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відсутність відкритого виконавчого провадження з виконання рішення суду дає підстави для звільнення майна з під арешту. У зв`язку з тим, що були накладені арешти, позивачі не можуть реалізувати свої спадкові права щодо арештованого майна, яке належало їх спадкодавцеві на праві власності. Такий висновок суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27 березня 2020 року у справі № 817/928/17. Більше того, наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021\~року у справі № 2-356/12, від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20, від 22 грудня 2021\~року у справі № 645/6694/15. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №\~463/5896/14-ц зазначено, що: "кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15, 16 ЦК України). Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки як встановлено судом, обмеження у праві позивачів на оформлення спадщини у зв`язку з арештом, накладеним на спадкове майно у виконавчих провадженнях, які на даний час завершені, одночасно задовольняючи позов, суд ураховує відсутність доказів майнових претензій з приводу стягувача у виконавчих провадженнях, а також знищення архівних матеріалів таких виконавчих проваджень, а тому вважає можливим зобов`язати Новомосковський відділ\~державної виконавчої\~служби у\~Новомосковському районі\~Дніпропетровської області\~Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса) скасувати арешт зі спадкового майна, а саме всього нерухомого майна, яке належало на праві власності [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), померлому [INFO] , накладених у межах виконавчих проваджень № 49027053 та №\~40855521. На підставі викладеного,

Outcome: approved