Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

В червні 2024 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 жовтня 2019 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , що був зареєстрований у Городищенському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає з нею. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у неї з чоловіком діаметрально протилежні погляди на сімейні цінності та спільне життя відсутнє взаєморозуміння, втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть з грудня 2023 року, відповідач проживає окремо від неї з донькою, шлюб носить формальний характер, вони не рахують один одного за чоловіка та дружину. Примирення між ними не можливе. Збереження шлюбу суперечить її інтересам, наполягає на розірванні шлюбу. Майновий спір відсутній. Спору з питання проживання дитини не має, не перешкоджає побаченням батька з дитиною та взяття участі в житті доньки. 06.06.2024 в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви, у яких вимоги заяви про розірвання шлюбу підтвердили, просили їх задовольнити, шлюб розірвати, розглянути справу без їх участі. Відповідач [PERSON] в заяві до суду не заперечив щодо розгляду справи про розірвання шлюбу за наявними матеріалами та щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За вказаних обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, 19 жовтня 2019 року у Городищенському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] (відповідач у справі) та [PERSON] (позивач у справі), прізвище дружини після державної реєстрації [PERSON] , актовий запис № 105, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] в подружжя народилася дитина, дочка [PERSON] (актовий запис № 10 від 19.01.2021 року виданий Городищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ), яка відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади є зареєстрована та проживаюча за адресою: [ADDRESS] , разом з матірю [PERSON] .. Батько дитини [PERSON] - [PERSON] проживає окремо від дружини та дитини, в м. Городище Черкаський район Черкаська область, що підтверджено Витягом з реєстру територіальної громади та власноруч писаною заявою до суду. У відповідності до положень частини 4 статті 104, частини 3 статті 105, частини 1 статті 110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до статті 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до частини 3 статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сімю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Із змісту позову вбачається, як зазначає позивач [PERSON] , підставою для розірвання шлюбу стали ті обставини, що у неї з чоловіком діаметрально протилежні погляди на сімейні цінності та спільне життя відсутнє взаєморозуміння, втратили почуття любові та поваги один до одного, з відповідачем спільного господарства не ведуть з грудня 2023 року, відповідач проживає окремо від неї з донькою, шлюб носить формальний характер, примирення між ними не можливе, збереження шлюбу суперечить її інтересам, наполягає на розірванні шлюбу, майновий спір відсутній, спору з питання проживання дитини з нею як матрію, не має. Відповідач [PERSON] позов визнав. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Таким чином, приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки дружина при реєстрації шлюбу прізвище змінювала, що вбачається з дослідженого свідоцтва про шлюб та враховуючи ту обставину, що остання ставить питання про залишення набутого в шлюбі прізвища, то після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище яке вона отримала при реєстрації шлюбу. Частиною 1 статті 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У рішенні Європейського суду з прав людини "Хант проти України" від 7 грудня 2006 року, рішення у справі "Olssonv/Sweden (№2)" від 27 листопада 1992 року, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Вирішуючи заяву позивача про визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків буде проживати неповнолітня дитина суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матірю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу (постанова Верховного Суду від 15.01.2020 року у судовій справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19). З огляду на встановлені обставини в справі, місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , слід встановити за місцем проживання матері [PERSON] (позивача по справі), оскільки на даний час дитина перебуває на утриманні матері, проживає разом із нею та відповідач не заперечує проти цього. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, згідно частини 3 статті 115 СК України, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання про розподіл судових витрат позивачем не піднімалося. Так, в позові позивач вказує, що сума судових витрат, які понесла складає 1211,20 грн. за сплату судового збору, які не бажає стягувати з відповідача на свою користь.

Outcome: approved