Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що 17 вересня 2016 року між позивачкою та [PERSON] було зареєструвано шлюб Виконавчим комітетом Гостомельської селишної ради міста Ірпеня Київської області, актовий запис № 32. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Спору з відповідачем про місце проживання дитини не має. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя. Останнім часом відповідач морально давить на позивачку. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть з 2021 року. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного просила шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з`явились. У судове засідання відповідач не з`явився. До суду надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в юридичному шлюбі, зареєстрованому 17 вересня 2016 року Виконавчим комітетом Гостомельської селишної ради міста Ірпеня Київської області, актовий запис № 32, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] від 17 вересня 2016 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , підтверджується свідоцтвом про народження дитини Серія [NUMBER] . Також судом встановлено, що сім`я сторін розпалася. Подружні стосунки не підтримують, не ведеться спільне господарство. Шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ст.ст. 110112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Оскільки, судом встановлено, що сторони остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, приймаючи до уваги, що сім`я в розумінні ч. 2 ст. 3 СК України, фактично припинила своє існування і формальне збереження шлюбу сторін буде суперечить правам та інтересам подружжя, термін на примирення позитивного результату не дасть, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно із частиною 2 статті 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Крім того, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі ст.ст. 105, 110-112 СК України, ст.ст. 4, 12, 81, 247, 263-268 ЦПК України суд,-

Outcome: approved