Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-11 00:00:00

У жовтні 2022 року [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди, який обґрунтував тим, що 29.08.2022 року на відеохостингу «YouTube» телеканалу «ДніпроTV» з`явилось інтерв`ю гр-ки [PERSON] , де відповідач публічно зробила заяву про те, що [PERSON] причетний до вчиненого на неї нападу, побиття, в результаті чого їй спричинено тілесні ушкодження. Крім того відповідач публічно повідомила, що [PERSON] нібито причетний до організованої рейдерської діяльності із захоплення будинку цивільного чоловіка [PERSON] , підробки документів тощо. У вказаному відеоматеріалі відповідач розповідає про те, що на неї було здійснено напад невстановленими особами, проте звинувачує у цьому саме позивача. Так, [PERSON] зазначено (мовою оригіналу): «У меня был, и есть до сих пор, прямой конфликт с [PERSON] , который является рейдером». «В 2018\~году рейдеры - [PERSON] , который работает в команде (зазначила інших осіб) забрал дом и предприятие у моего мужа, по поддельным документам»; «Я лишний раз убедилась, что конечно же, заказчики - это именно те люди, которых я изначально назвала, то есть это (зазначила інших осіб), и конечно же, это все было сделано из-за того, что они покрывают действия [PERSON] , который для них забирает объекты по поддельным документам». Позивач вважає таку інформацію недостовірною, та такою, що принижує його честь, гідність, спричиняє моральні страждання. Всі твердження [PERSON] не відповідають дійсності, не підкріплені конкретними фактами та не мають перевіреного джерела походження інформації. Крім того, відповідач має свою персональну сторінку в соціальній мережі «Фейсбук», де час від часу публікує інформацію про нібито причетність [PERSON] до вчинення шахрайських дій, називаючи його шахраєм; вказує про причетність [PERSON] до рейдерської діяльності, називаючи відповідача рейдером та організатором «ОПГ», маргіналом тощо. Так, наприклад, 05.07.2022 року на сторінці власного аккаунту у мережі « [PERSON] », [PERSON] розмістила інформацію (мовою оригіналу): «факты правонарушений, осуществлённых ОПГ [PERSON] , по которым согласны свидетельствовать пострадавшие, а их не мало», «Если со мной, с моими близкими, с моим имуществом и пр. что-либо случится прошу винить [PERSON] ». 29.01.2022 року на сторінці власного аккаунту у мережі « [PERSON] », [PERSON] розмістила інформацію (мовою оригіналу) «Организатор преступной группировки [PERSON] до сих пор разгуливает на свободе. На думку позивача, недостовірність інформації, викладеної відповідачем в мережі Інтернет, підтверджує те, що описані нею події, з її слів, трапились з її чоловіком [PERSON] . Всі твердження та інформація, які розміщуються [PERSON] стосовно [PERSON] , є недостовірними, оскільки відповідач не посилається на конкретні факти причетності [PERSON] до скоєння протиправних дій, подекуди сама вказує, що джерело такої інформації або не встановлено, або взято з журналістських розслідувань. При цьому зміст та характер публікацій не є оціночними судженнями, а містять конкретні висловлювання стосовно чітко визначеної особи, що поєднано із звинуваченням останньої у причетності до діянь, які носять ознаки складу кримінальних правопорушень, передбачених Кримінальним кодексом України, зокрема, підроблення документів, шахрайство, привласнення майна чи рейдерство, поширення злочинного впливу і т.д. Між тим, позивач у позовній заяві зазначає, що він ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, не має судимостей, ніколи не мав будь-яких зв`язків з кримінальним світом, не є обвинуваченим чи навіть підозрюваним у жодному кримінальному провадженні, що підтверджується довідкою про відсутність судимості, перебування під арештом чи судом. Отже, інформація, опублікована відповідачем, є заздалегідь неправдивою і такою, що не відповідає дійсності, паплюжить ділову репутацію [PERSON] , порушує особисті немайнові права позивача. Вказані висловлювання виражені у посиланні на конкретні факти і події, а не абстрактні, проте ці твердження є недостовірними та не доведені жодним доказом. Такий виклад і подання інформації має обвинувальний нахил і сприймається невизначеним колом осіб як звинувачення у вчиненні тяжких злочинів, тобто формує у суспільства негативне ставлення та сприйняття позивача, руйнують його імідж, ганьблять його моральні якості та етичні принципи, як члена суспільства, а відтак є такими, що порушують право позивача на повагу до його честі, гідності і ділової репутації. Поширення недостовірної інформації має сталий, триваючий характер, тобто [PERSON] розгорнула інформаційну компанію проти [PERSON] , і протягом більше ніж 2 (двох) років намагається принизити честь та гідність позивача, створює інформаційний фон, який паплюжить імідж, ділову репутацію та створює уявлення у суспільстві про те, що [PERSON] злодій, шахрай, рейдер, бандит, маргинал, учасник злочинних угруповань, проте ці твердження є відвертою брехнею. Крім того, унаслідок поширення недостовірної інформації про причетність до вчинення кримінально-караних діянь, для [PERSON] як адвоката, настали несприятливі наслідки у вигляді відмови співпраці з діловими партнерами, що призвело до втрати ділової репутації, спричинило моральні страждання, чим позивачу завдано моральної шкоди, яку оцінює у розмірі 195\~000, 00 грн. Враховуючи викладене, з урахуванням заяв про зміну предмета позову (уточнення позовних вимог), позивач просить суд: 1) визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] інформацію про причетність [PERSON] до вчинення відповідачу [PERSON] тілесних ушкоджень, організованої рейдерської діяльності та підроблення документів, поширену [PERSON] на власній сторінці в соціальній мережі «Фейсбук» та у інтерв`ю телеканалу «ДніпроTV» на відеохостингу « [PERSON] », а саме (мовою оригіналу): \~ \~ \~ \~ [INFO] «…..А теперь небольшое предупреждение для рейдера [PERSON] и его дружной рейдерской семьи….». \~ \~ \~ \~ [INFO] « В обращении были перечислены некоторые уголовные дела, аферы, махинации рейдера [PERSON] , которые лишили людей недвижимости, собственности, земли, домов и квартир и пр. \~ \~ \~ \~27.01.2021 «…. И снова рейдерская группа Мархасина с исполнителем (заначено інших осіб); \~ \~ \~ \~ [INFO] «….. Участники отжима всем известны своей плохой репутацией: [PERSON] , (зазначено інших осіб) \~ \~ \~ \~В начале прошлого года [PERSON] , как организатору всего этого беспредела, полиция предъявила подозрение и изъяла десятки поддельных печатей, подписей и документов. Но на судебном процессе полиция, как пугливый зайчик, признала что все добыто незаконно, и вернула доказательства [PERSON] . При этом параллельно велось расследование, где были выявлены многие участники регистрационных действий по мархасинской бирже. И печаль состояла в том, что в липовых регистрациях, лишающих недвижимости законных собственников, во всю засвечивались реальные заказчики. А среди последних были прокуроры, судьи, полицейские, бандиты….. Ну кому оно надо? [PERSON] движением чьей-то провластной руки все добытое полицией на [PERSON] и его ОПГ отправилось в [PERSON] для дальнейшей консервации. \~ \~ \~ \~ [INFO] «…..Как же смешно выглядит, когда всем известный рейдер [PERSON] носится по полициям, прокуратурам и судам, доказывая, что мы что-то там ему должны и только поэтому, проиграв в сухую суды первых инстанций, он был вынужден подделывать документы и подкладывать их в дела с помощью коррумпированного полицейского [PERSON] не хочет отдавать их, поэтому порочит доброе имя всем известного рейдера?......». \~ \~ \~ \~ [INFO] «…..Не так давно (хотя, наверное, уже давно) после годичных переговоров с бандитами различных мастей, мы окончательно убедились, что [PERSON] не отступит и наше предложение - «пусть оставит себе все, что украл, но не терзает жертву дальше» алчного и мелочного мошенника не устроило. ...Самое главное, чего добились пострадавшие о [PERSON] , (зазначила інших осіб) и пр. нечисти знают все [PERSON] » \~ \~ \~ \~ [INFO] «...Я же подавала заявление на [PERSON] и (зазначила інших осіб) о готовящемся покушении ещё пол года назад….» \~ \~ \~ \~ [INFO] «….ОПГ (зазначила інших осіб) в лице исполнителя [PERSON] с помощью ручных регистраторов (зазначила інших осіб) списывали по поддельным документам привлекательную недвижимость в пользу криминалитета:...» 25.08.2021 року...Митрополит Епифаний стоит рядом с известным мошенником Мархасиным и (зазначила інших осіб)" [INFO] … По этому ответу я поняла, что мошенник [PERSON] решил распустить сопли и пожаловаться, мол, на него «бедного и честного рейдера» возводит напраслину [PERSON] и ее гражданский муж...".\~ \~ \~ \~ \~ [INFO] «…..А потом выяснилось (из непроверенных [PERSON] ), что с этой экспертизой [PERSON] помог мошенник [PERSON] ». \~ \~ \~ \~ [INFO] «Почему правоохранители отказались проводить обыски у [PERSON] и (зазначила інших осіб)? [PERSON] их же я называла основными подозреваемыми заказчиками покушения на мое убийство..." [INFO] ...P.s. Не дайте [PERSON] , (зазначила інших осіб) и прочему отребью бежать... [INFO] И не стоит забывать, что рейдер [PERSON] (с которого все началось) на своем дне рождения представлял (зазначила інших осіб) в качестве своего руководителя...». [INFO] «Бандюки, наверное, готовят покушение. Если что, помните кого я в прошлый раз называла? (зазначила інших осіб), [PERSON] - про их мутные делишки я пишу депутатам и жалуюсь в разнообразные правоохранительные структуры, поэтому, по всей видимости, именно у них был и остаётся мотив заказать покушение на мою жизнь..." [INFO] [PERSON] теперь поговорим о самих мошенниках и рейдерах, которые или коррумпируют судий, или запугивают их. Одними из них являются: печально-известный рейдер [PERSON] [INFO] !\~его руки- регистраторы - (зазначила інших осіб). Данные товарищи достаточно цинично воруют землю, коммерческую и жилую недвижимость в интересах криминалитета\~https://youtu.be//pYngF5UeKo... Проанализировав реестр судебных решений мы обнаружили, что в Днепре огромное количество судебных дел, где фигурантом является группировка « [PERSON] », а длительность этих судебных процессов составляет как минимум 2-3 года..." во главе с профессиональным митингарем….. Как мой Дима может это делать, если у него отжал фирму [PERSON] , оформив ее на (зазначила інших осіб). [INFO] [PERSON] о том, как рейдер [PERSON] сделал мой вечер ... [PERSON] опять облажался. Ой с чувствую я, что с такими успехами рейдер-неудачник потопит и себя, и свою ОПГ, и своих шефов, которые не умеют вовремя избавляться от балласта...." [INFO] «....Фигуранты по вышеуказанным делам: [PERSON] , (зазначила інших осіб); [INFO] «Я пока не в курсе, какое отношение наш местный маргинал [PERSON] и его подельница (зазначила інших осіб) имеют к рейдерскому захвату БРСМ, но журналисты взялись за расследование….». [INFO] «....При выезде из дома (с. Новоалександровка) Дмитрий обнаружил подозрительный автомобиль и второй автомобиль пособника рейдера [PERSON] - (зазначила інших осіб)....." [INFO] «…Что же делать, если на место начальника трёх объединённых налоговых рвётся пособник-кум рейдера [PERSON] (зазначила інших осіб)? ..." [INFO] "Ура! Мы третья сторона в судебном производстве, в котором рейдер [PERSON] хотел провести междусобойчик и обязать моего Диму заплатить 1,5 млн. грн. вымышленного долга! ...». [INFO] «….Месяц тому назад рейдер [PERSON] продал машину, на которой ездил». [INFO] «….(зазначила інших осіб) пособник мошенника [PERSON] . [INFO] Один - (первая инстанция) рейдеру [PERSON] и его пособнику (зазначила інших осіб) о признании договора купли-продажи недействительным, по которому пострадавший не получил ни копейки".\~ [INFO] « [PERSON] мне кажется ненормальным, что в воюющей стране, а именно в 2015г., двухлетний сын рейдера [PERSON] и (зазначила інших осіб) стал счастливым обладателем военной базы ? [INFO] «А это дополнение к моему предыдущему посту, в котором я рассказываю, как рейдер [PERSON] и (зазначила інших осіб) завладели военной базой...». [INFO] «…На днях трагически погиб (абсолютно случайно?) один из пособников рейдеров [PERSON] и (зазначила інших осіб); [INFO] «….По данным событиям так же возбуждено второе уголовное дело на рейдера [PERSON] ». [INFO] «…..... Я, конечно же, не стала молчать, поэтому соответствующие жалобы, связывающие [PERSON] , (зазначила інших осіб)» пр. с ворами в законе уже направила в специализированные структуры...». [INFO] «….На (зазначила інших осіб) и [PERSON] открыто новое уголовное дело за подделку документов». [INFO] «….Помните перепалки годичной давности, когда аферист [PERSON] доказывал, что пострадавший [PERSON] денег должен и. [INFO] «... [PERSON] , рейдери ( [PERSON] , (зазначила інших осіб) через продажних прокурорів, на мого [PERSON] відкрили кримінальне провадження і, так як він не має у цій справі жодного статусу, то підкладають туди різні документи, по якім проводять липові експертизи...». 26.08.2022 року додаток до публікації № [NUMBER] з назвою «представленість членів ОЗУ [PERSON] в різних епізодах». [INFO] «О рейдере [PERSON] , о его сообщниках и про фантазию экс чиновницы. [INFO] «…"Сьогодні відбувся суд за позовом рейдера [PERSON] проти фірми, яка колись належала сім?ї [PERSON] , а після рейдерського захоплення перейшла у власність (за підробленим договором і розпискою про отримання 20000 грн.). А тепер спочатку. [PERSON] , коли було рейдерське захоплення підприємства, взявся все «порешать» з [PERSON] та бандитами, яких нацькувала на [PERSON] тепер вже колишня дружина [PERSON] . [PERSON] , оформивши підприємство на свою людину, самовільно забрав машину підприємства... Окрім всього, розпутуючи цей клубок, я дізналась, що жертв від дій [PERSON] , цей аферист разом із (зазначила інших осіб) прокрутив чимало сумнівних оборудок, корумпуючи поліцейських, прокурорів та виконавців. За підробленими документами [PERSON] позбавив житла, землі та нерухомості близько трьох десятків сімей...». [INFO] «... Якщо коротко, то саме у цій схемі засвітився особисто рейдер [PERSON] , що вкрай необережно з його боку, бо на відміну від інших справ, де фігурують підставні люди, тут спостерігається ціла ланка пов`язаних з рейдером осіб...». 01.11.2022 року «…Коли у мого чоловіка почалися «розборки» з криміналітетом, нам «знаючі» люди порадили «не чипати (зазначила інших осіб)» та вести свою боротьбу виключно із рейдером [PERSON] , бо саме він винен у рейдерському захопленні підприємства, будинку і машини [PERSON] . Ми почули цю пораду і, як люди обережні та недосвідчені, почали стукати у всі бандитські двері з метою знайти якійсь вихід із ситуації та зупинити «беспредельщіка» [PERSON] , який, то просуває у депутати педофіла, то за підробними документами краде міську землю, то опускається до крадіжки приватного житла звичайних людей (так, я знаю про ще багацько об?єктів)...». 14.12.2022 року [PERSON] -несчастный рейдер [PERSON] » [INFO] «…....У будь якому випадку подивимось, що скаже апеляція, бо це вже не перший раз, коли постраждалі від дій рейдера [PERSON] виграють справу, а потім через підробні документи та корумпованих суддів програють справу в апеляції і касації...». 25.01.2023 року «…..Дніпропетровська обласна прокуратура покриває рейдерів, шахраїв та бандитів. Наразі я кажу, наприклад, про [PERSON] , якого досі не притягнуто до кримінальної відповідальності щодо рейдерських захоплень підприємств, земельних ділянок, будівель, помешкань та замаху на моє життя...». [INFO] «…. На основании всей этой ерунды, наряду с остальными нечистоплотными судьями, вынесла решение в пользу всем известного мошенника и рейдера [PERSON] ». [INFO] «….Беги, [PERSON] , беги? - [PERSON] . Это было бы слишком просто. Для мошенника и рейдера - Мархасина ... просто. Дело на ОПГ открыто #мархасинтюрьма; додаток до публікації № [NUMBER] з назвою "представленість членів ОЗУ [PERSON] у різних епізодах». 29.01.2022\~року «Организатор преступной группировки [PERSON] до сих пор разгуливает на свободе...» 05.02.2022 року « [PERSON] таки захватил дом по адресу: Новоалександровка, Солнечная, 16». [INFO] «…(экс зам.начальника областной полиции), по совместительству сосед и кум Жеравина позвонил рейдеру Мархасину с плохой новостью, мол, Жеравин вывез свой же диван со своего же дома...». 13.02.2022 року ... [PERSON] вместе с подельником (зазначила інших осіб) стремятся урвать здесь и сейчас, а потом и трава не расти...». 03.05.2022 року «…Их объединяют не только любовь к шальным деньгам и недвижимости (декларации есть в общем доступе в интернете), но и [PERSON] , бывший управделами горсовета с репутацией участника криминальных хроник, большой знаток подделки документов и способов «отзаконить» землю и недвижимость в Днепре...». [INFO] «…....P.S. За два с половиной года мы собрали на [PERSON] , (зазначила інших осіб) и их подельников - кипы доказательств, свидетельствующих о рейдерстве, бандитизме и коррупции...». [INFO] «…. [PERSON] , сегодня я получила на руки «витяг» о возбуждении уголовного дела на ОПГ [PERSON] ». Заявление было ранее подано мной, главой общественной организации «Укры», для того, чтобы объединить воедино все факты правонарушений, осуществлённых ОПГ [PERSON] , по которым согласны свидетельствовать пострадавшие, а их не мало... [PERSON] про ОПГ [PERSON] и дело о покушении на мою жизнь необходимо расценивать, как звенья одной цепи... Но я не согласна, поэтому обещаю «спрашивать» о продвижении следствия по делу ОПГ [PERSON] - каждую неделю...Если со мной, с моими близкими, с моим имуществом и пр. что-либо случится прошу винить [PERSON] , (зазначила інших осіб)». [INFO] «….. [PERSON] дама (это было наше, так сказать, знакомство) помогла рейдеру [PERSON] и его фунтам забрать (по поддельным документам) дом у Жеравина Д. Теперь, как ни странно, на эту же судью попадает дело о выселении [PERSON] из собственного дома, который, без единого нотариального заверения, украл мошенник [PERSON] и его подельник (зазначила інших осіб) (Это было бы невозможно без сговора с экс-супругой Жеравина, но это уже совсем другая история)...». [INFO] «….справа про створення ОЗУ [PERSON] ще не закрита, але, чомусь, зовсім не розслідується…». Чим саме шахрай [PERSON] так вирізнився з-поміж інших, що ви наче мішок собі на голову вдягли, аби не бачить його шахрайських дій? Чи правда, що саме [PERSON] допомогав рейдерить деяку земельку та майно на користь робітників прокуратури?...». 22.02.2023 року «….Я наголосила, що майже за пів року до замаху на моє заява до обласного управління поліції щодо підготовки «замаху на моє життя [PERSON] і (зазначила інших осіб).». 18.05.2023 року «…Не могу промолчать про «честного» прокурора, к которому не единожды обращалась наша семья с просьбой, жалобами прекратить содействовать мошеннику [PERSON] и закрыть уголовное дело, состряпанное против [PERSON] ». 19.05.2023 року «... [PERSON] вам и наглядный пример, как прокуратура Днепра и области лично помогает бандитам и мошенникам (В нашем случае [PERSON] и (зазначила інших осіб). [INFO] «…....Я вже розказувала, що на мене подав позов шахрай [PERSON] . Начебто я, викриваючи його рейдерські схеми, сильно підмочила репутацію злодюжки. ...По-трете, слідство з приводу замаху на моє життя ще триває і я впевнена, що слідчі такі викриють замовників, серед яких є маргінал [PERSON] ». 01.08.2023 року «…До речі, другу групу постраждалих, що, умовно, постраждала від ОЗУ [PERSON] , можна віднести до постраждалих від наріковського угруповання...Вона обіцяла «розібратися», але саме після цього було закрито справу про створення ОЗУ [PERSON] ». 03.11.2023 року «…Я тільки-но я розслабилась, як до мене прилетів позов від «рейдера [PERSON] ». Я уявити не могла, що ця мерзота буде мати нахабність (після того, що зі мною трапилося) не полишати спроби офіційно «відбілитися». У цьому йому, як завжди, допомогла наша корумпована прокуратура, закривши справу по заяві ГО «Укри» та заплющивши очі на долучені заяви постраждалих, щодо створення Мархасіним ОЗУ...». [INFO] «….Якось невдобно получилось...Мова буде йти про здобутки союзу «шахрая [PERSON] та (зазначила інших осіб)». [INFO] «….В-шосте, у цьому ж Бабушкінському суді розглядається справа [PERSON] проти мене щодо наклепу та щось там про ділову репутацію. Цей нелюд не заспокоюється і усіма силами намагається «відбілитися» аби й надалі творити свої темні справи з рейдерства та шахрайства. Окрім того, [PERSON] не полишає спроб забрати, використовуючи підробні документи і куплені рішення судів, у постраждалих все, що вони мають або мали... Подякуйте жадібному дурнику [PERSON] , що не спромігся вчасно зупинитися. Наша сім?я (колись давно) рік намагалася відбитися (по-доброму) від бандитів, але [PERSON] знадобилося вкрасти все!!! І тут, на щастя, ми та інші знайшли таких же постраждалих, як і самі, тому вирішили боротися разом і саме тому стали загрозою для усіх ворів, що обслуговувались у [PERSON] . А потім стався замах на моє життя...». В інтерв`ю телеканалу «Дніпро TV» на відеохостингу «YouTube» від 29.08.2022 року «У меня был, и есть до сих пор, прямой конфликт с [PERSON] , который является рейдером». «В 2018\~году рейдеры - [PERSON] , который работает в команде (зазначила інших осіб) забрал дом и предприятие у моего мужа, по поддельным документам»; «Я лишний раз убедилась, что конечно же, заказчики это именно те люди, которых я изначально назвала, то есть это (зазначила інших осіб), и конечно же, это все было сделано из-за того что они покрывают действия [PERSON] , который для них забирает объекты по поддельным документам». 2. Зобов`язати [PERSON] протягом 5 (п?яти) днів з дня набрання судовим рішенням у даній справі законної сили спростувати недостовірну інформацію, щодо причетності [PERSON] до вчинення [PERSON] тілесних ушкоджень, організованої рейдерської діяльності та підробки документів, поширену нею в публікаціях від 20.01.2021\~року, 26.01.2021\~року, 27.01.2021 року, 31.01.2021\~року, 03.02.2021\~року, 08.02.2021\~року, 09.02.2021\~року, 09.02.2021\~року, 10.02.2021\~року, 19.02.2021\~року, 19.02.2021\~року, 20.02.2021 року, 25.02.2021\~року, 27.02.2021\~року, 06.03.2021\~року, 09.03.2021\~року, 11.03.2021\~року, 12.03.2021\~року, 13.03.2021\~року, 14.03.2021\~року, 18.03.2021 року, 19.03.2021\~року, 01.04.2021\~року, 01.04.2021\~року, 24.04.2021\~року, 07.05.2021\~року, 12.05.2021\~року, 12.05.2021\~року, 13.05.2021\~року, 20.05.2021 року, 08.06.2021\~року, 09.06.2021\~року, 01.07.2021\~року, 11.07.2021\~року, 16.07.2021\~року, 28.07.2021\~року, 25.08.2021\~року, 21.09.2021\~року, 26.09.2021 року, 26.09.2021\~року, 02.10.2021\~року, 13.10.2021\~року, 03.11.2021\~року, 03.11.2021\~року, 29.12.2021\~року, 02.01.2022\~року, 29.01.2022\~року, 05.02.2022 року, 08.02.2022\~року, 13.02.2022\~року, 03.05.2022\~року, 10.06.2022\~року, 05.07.2022\~року, 04.08.2022\~року, 25.08.2022\~року, 26.08.2022\~року, 02.09.2022 року, 12.10.2022\~року, 17.10.2022\~року, 01.11.2022\~року, 14.12.2022\~року, 20.01.2023\~року, 25.01.2023\~року, 16.02.2023\~року, 22.02.2023\~року, 18.05.2023 року, 19.05.2023\~року, 01.06.2023\~року, 01.08.2023\~року, 03.11.2023\~року, 03.11.2023\~року, 01.12.2023\~року, та у інтерв`ю телеканалу «ДніпроТV», викладеному 29.08.2022\~року на відеохостингу «YouTube» шляхом розміщення тексту спростування на власній сторінці [PERSON] в соціальній мережі «Фейсбук» за адресою в мережі Інтернет [INFO] \~наступного змісту: « [PERSON] , [PERSON] , повідомляю, ш інформація, поширена мною на власній сторінці в соціальній мереж «Фейсбук» та в інтер?ю телеканалу «ДніпроТV», викладеному 29.08.2022\~року на відеохостингу «YouTube» є недостовірною та такою, що підлягає спростуванню в частині тверджень про те, що [PERSON] причетний до нанесення мені тілесних ушкоджень, організації рейдерської діяльності, та підробки документів. Також позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь моральну шкоду у розмірі 195\~000, 00 грн. та стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого судового збору. 21.02.2023 року до канцелярії суду [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог повністю. Вказує, зокрема, що вона не є належним відповідачем за позовною вимогою щодо публікації інтерв`ю телеканалу «ДніпроTV», оскільки належним відповідачем є автор інтерв`ю та власник веб-сайту. При цьому обов`язок встановлення відповідачів по справі покладається на позивача. Стосовно викладених публікацій, то [PERSON] є громадським діячем та головою громадської організації «Укри». З метою захисту інтересів громадян та суспільства, відповідач по справі висвітлює проблематику бандитських угруповань у м. Дніпро, та сприяє розслідуванню низки кримінальних справ. За заявою [PERSON] було відкриті кримінальні провадження, що підтверджується відповідними витягами. Крім того, влітку 2021-го року на [PERSON] було скоєно замах на її життя та спричинено тілесні ушкодження. В цьому остання підозрює [PERSON] (прізвисько в кримінальних колах « [PERSON] »), кримінального авторитета «Умку», [PERSON] , та їх пособника « [PERSON] ». З урахуванням цього, висловлювання в інтерв`ю та на персональній сторінці в соціальній мережі «Фейсбук», є вираженням суб`єктивної думки [PERSON] стосовно оцінки дій та ставлення останньої до особистості [PERSON] . Фактично [PERSON] робить власні висновки і припущення з інформації, яку отримує від осіб, що стали жертвами «бандитських угрупувань» в м. Дніпрі, та з обставин, що склалися у зв`язку із замахом на життя відповідача. Відповідач вважає, що її публікації та інформація стосовно причетності [PERSON] до рейдерської діяльності, шахрайства, підроблення документів та вчинення замаху на неї, є оціночними судженнями та свободою вираження поглядів. Так, оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів, самі по собі не можуть бути предметом судового захисту. На переконання відповідача, її висловлювання не містять фактичних даних, а є лише її суб`єктивною (критичною) оцінкою певних фактів, тому їх не можна перевірити на предмет відповідності дійсності. За законодавством ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Таким чином, [PERSON] вважає, що її висловлювання на інтерв`ю телеканалу «ДніпроTV», а також спірні публікації в мережі «Фейсбук» є лише висловленням власної думки та є оціночними судженнями, тому вони не можуть бути спростовані та визнані такими, що порушують честь та гідність [PERSON] . З огляду на це, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині визнання недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] інформацію про причетність [PERSON] до вчинення відповідачу [PERSON] тілесних ушкоджень, організованої рейдерської діяльності та підроблення документів, поширену [PERSON] на власній сторінці в соціальній мережі «Фейсбук» та у інтерв`ю телеканалу «ДніпроTV» на відеохостингу «YouTube». Стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди зазначає, що позивачем не доведено розмір моральної шкоди, як і не вказано, в чому вона полягає, які саме душевні страждання переніс [PERSON] . Відсутність порушення прав [PERSON] , публікація інформації, яка містить виключно оціночні судження, свідчить про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди. Також, на думку відповідача, [PERSON] не доведено належними і допустимими доказами, що його ділові партнери відмовились від співпраці з ним саме через публікацію [PERSON] відповідної інформації, що завдає шкоди його іміджу. З огляду на викладене, просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди у повному обсязі. У відповіді на відзив, поданого до суду 21.06.2023, [PERSON] заперечує проти доводів [PERSON] , викладених нею у відзиві на позовну заяву. Позивач вказує, що автором усіх публікацій та автором матеріалу є саме відповідач [PERSON] , тому вона є належним відповідачем у даній справі. Вважає, що [PERSON] виражена не власна думка чи суб`єктивне ставлення до подій, а посилання на факти і обставини, які подаються як об`єктивна дійсність, проте вони є неправдивими. Чинним законодавством та практикою ЄСПЛ розмежовується поняття оціночне судження та фактичне твердження. Інформація, що публічно поширена [PERSON] , є фактичними твердженнями, а не оціночними судженнями, як помилково вважає відповідач. Висловлювання [PERSON] можна трактувати як причетність позивача до скоєння кримінального правопорушення, що порушує його права та інтереси, насамперед, презумпцію невинуватості та право на повагу до честі, гідності. Той факт, що відповідач є громадським діячем і начебто представляє інтереси потерпілих від бандитських угрупувань, не має значення для справи, оскільки критика та звинувачення стосуються переважно однієї особи [PERSON] . Посилаючись на викладене, [PERSON] просить позов задовольнити. Крім цього, [PERSON] подано відзив на уточнену позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог [PERSON] (зі зміненим предметом позову). Додатково зазначає, що є потерпілою від бандитизму, було відкрито низку кримінальних проваджень, які тривають. Представляє інтереси потерпілих від імені ГО «Укри». Підстави для стягнення шкоди у розмірі 195\~000, 00 грн. відсутні, оскільки підприємство ТОВ «Веларіс» є підконтрольним [PERSON] . Просить відмовити у задоволенні позову. [PERSON] подав відповідь на відзив, де вказує, що [PERSON] публічно звинувачує його у мережі «Фейсбук» в причетності до тяжких злочинів, однак така інформація є неправдивою. Просить суд задовольнити позов та спростувати таку інформацію. Інших заяв по суті спору не надходило. Справа перебувала у провадженні судді [PERSON] , відрядженої до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Бакуменко А.В. від 19 грудня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. У зв`язку із звільненням судді [PERSON] у відставку, справа передана судді Кондрашову І.А. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2023 року справа прийнята у провадження судді Кондрашова І.А., ухвалено здійснювати розгляд справи спочатку за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 вересня 2023 року задоволено клопотання представника відповідача та здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2023 року прийнято до провадження заяву [PERSON] про зменшення розміру позовних вимог. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 лютого 2024 року прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмета позову. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2024 року закрито підготовче засідання, справа призначена до розгляду. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити повністю. Відповідач та її представник заперечували проти задоволення позову з огляду на його безпідставність. Пояснили, що [PERSON] є головою ГО «Укри», тому висловлює лише власну думку щодо подій, які відбуваються у м. Дніпро. При цьому [PERSON] не є представником ЗМІ або інших медіа, тому поширення інформації має персональний (суб`єктивний) характер, є особистим відеоблогом. Просять відмовити у задоволенні позову [PERSON] . Судом було досліджено відеозаписи із зверненням потерпілих від бандитських угруповань до Президента України. Також судом досліджено зміст та публікації [PERSON] , які містяться на її персональній сторінці в мережі «Фейсбук» за покликанням: [INFO] [PERSON] -Эшонкулова-100009317015475/, а також інтерв`ю каналу «ДніпроTV», розміщеного на відеохостингу «YouTube» від 29.08.2022. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В силу положень ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої\~статті 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Конституція України\~встановила, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава. Суверенітет України поширюється на всю її територію. Носієм суверенітету і єдиним джерелом влади є народ, який здійснює владу як безпосередньо, так і через органи державної влади та місцевого самоврядування. Відповідно до частини першої\~статті 8 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. В Україні найвищою соціальною цінністю визнається людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека, а забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 3 Конституції України). Стаття 21 Конституції України\~визначає, що всі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Дотримання прав і свобод особи стало одним з найважливіших пріоритетних принципів незалежної української держави. Україна ратифікувала більшість найважливіших міжнародних актів в сфері прав людини - Загальну декларацію прав людини, Міжнародний пакт про громадянські і політичні права та Факультативний протокол до нього 1966 р., Міжнародний пакт про економічні, соціальні і культурні права 1966 р., Міжнародну конвенцію про ліквідацію всіх форм расової дискримінації 1965 р., Конвенцію про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок 1979 р., Конвенцію про права дитини 1989 р., Конвенцію ООН проти катувань та інших жорстоких, нелюдських або таких, що принижують гідність, видів поводження і покарання 1984 р. та інші. Згідно\~ст. 64 Конституції України\~Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених\~Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. У відповідності із ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки й слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (ч.1), свободу інформації (ч.2). У ч. 2 ст. 34 Конституції України закріплене право кожного вільно збирати, зберігати, використовувати й поширювати інформацію усно, письмово або іншим способом на свій вибір. Цей комплекс прав утворює основу правового інституту свободи інформації. Ці права можуть здійснюватися окремо, але без правових гарантій реалізації одного з них інші права, які входять у даний комплекс прав, реалізовувати неможливо. Частина перша ст. 34 Конституції України проголошує свободу думки й слова, свободу вираження своїх поглядів і переконань. Закріплення цих прав дублюється Законами України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», «Про інформацію». Важливою гарантією свободи слова є заборона цензури (ст. 15 Конституції України; ст. 2 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», ст. 24 Закону України «Про інформацію», ст. 5 Закону України «Про телебачення і радіомовлення»). Разом з тим, до нормативно-правових гарантій свободи слова можна віднести законодавче закріплення таких принципів інформаційних відносин як: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи 297 від втручання в її особисте та сімейне життя (ст. 2 Закону України «Про інформацію») та ін. Судом установлено, що 29.08.2022 року на відеохостингу «YouTube» телеканалу «ДніпроTV» з`явилось інтерв`ю [PERSON] , де відповідач публічно зробила заяву про те, що [PERSON] причетний до вчиненого на неї нападу, побиття, в результаті чого їй спричинено тілесні ушкодження. Також [PERSON] звинуватила саме [PERSON] в тому, що він фактично організував напад на неї, з метою скоїти убивство чи спричинити тілесні ушкодження. Поряд з цим, [PERSON] звинувачує [PERSON] у причетності до організації і втілення рейдерських схем, називає його «шахраєм», «рейдером», а також особою, яка займається підробкою документів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом проаналізовано публікації [PERSON] , які розміщені нею на своїй персональній сторінці в соціальній мережі «Фейсбук» за покликанням [INFO] публікації та інформація поширені за період з 20.01.2021 року до 01.12.2023\~року. Надаючи правову оцінку публічним висловлюванням відповідача, в межах заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 3 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Частиною 1 ст. 201 Цивільного кодексу України визначено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, зокрема, є честь, гідність і ділова репутація особи. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 302 ЦК України, фізична особа має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію За статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто, містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі №761/6866/16-ц. Згідно з частиною першою статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням. За загальним розумінням оціночним судженням є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Lingens v. Austria» зазначено, що суду необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання ні. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції. У даній справі ЄСПЛ вказав, що «суд повинен нагадати, що свобода вираження поглядів гарантована пунктом 1 статті 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї інформації або тих ідей, які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості і широти поглядів, без яких демократичне суспільство неможливе». Так, фактичне твердження це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт сам по собі є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом. Яскравим прикладом фактичного твердження є така конструкція: «Депутат К. вкрав сто тисяч гривень, які були виділені з бюджету міста М. на ремонт доріг» - це твердження про факт (фактичне твердження); «Виглядає так, що депутат К. може бути пов`язаний із розкраданням ста тисяч гривень, виділених з бюджету міста М. на ремонт доріг» - оціночне судження. Суд констатує, що всі публікації, які розміщені [PERSON] не супроводжуються застосуванням таких мовних оборотів як «вважається», «видається», «виглядає так, що», «може бути пов`язаний», «наводить на думку» і т.д. Навпаки, [PERSON] застосовує такі обороти (мовою оригіналу): «известный мошенник Мархасин», «бедный и честный» рейдер Мархасин», «Мархасин отжал дом», «Мархасин и пр. цинично воруют землю, коммерческую и жилую недвижимость в интересах криминалитета», «Мархасин подделывает документы», «Мархасин заказал мое избиение», «на Мархасина открыто уголовное дело» і т.д. Ця інформація, навіть стороннім незацікавленим спостерігачем, сприймається як факт об`єктивної реальності. Тобто [PERSON] подає інформацію таким чином, що будь-який член суспільства, навіть не знаючи особу [PERSON] особисто, чи ніколи з ним не стикався, буде сприймати його як особу, яка є злочинцем, маргіналом, неодноразово судимим шахраєм чи рецидивістом. Тобто зміст і характер публікацій [PERSON] містить не абстрактні чи оціночні судження, не власну критичну позицію, а певну інформацію, що подається як конкретно установлений (доведений) факт. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого\~2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Пунктом 19 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. При цьому публікації [PERSON] мають конкретний характер, тобто вона називає певну особу шахраєм, рейдером і т.д., що не може вважатись оціночним судженням чи суб`єктивною позицією. При цьому така інформація подається саме публічно, через соціальну мережу, де у [PERSON] понад 6000 підписників, або через засоби масової інформації, а саме місцевий телеканал «ДніпроTV», який утворено Дніпровською міською радою. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Утім, в ході розгляду справи стороною відповідача так і не було надано суду належних і допустимих доказів, які хоча б віддалено вказували на те, що [PERSON] дійсно може бути причетним до протиправної діяльності. Вся позиція [PERSON] ґрунтується виключно «на словах», на неперевіреній інформації, на інформації «із невстановлених джерел», як вона сама іноді зазначає, на матеріалах журналістських розслідувань, однак без посилань на автора розслідування чи джерела інформації. Тобто суд вважає, що інформація, викладена [PERSON] містить неправдиві, перекручені відомості, які не мають під собою фактичного підґрунтя. Незважаючи на те, що [PERSON] було ініційовано звернення до правоохоронних органів, і за результатами таких звернень відкрито низку кримінальних проваджень, [PERSON] не було повідомлено про підозру у цих кримінальних провадженнях, він не є обвинуваченим чи засудженим. Використання поняття «фігурант» у кримінальному провадженні, не може свідчити про причетність тієї чи іншої особи до скоєння кримінального правопорушення, оскільки таке поняття не передбачено чинним КПК України, а процедура притягнення особи до кримінальної відповідальності розпочинається з моменту повідомлення такій особі про підозру, а не з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Не доведений позивачем і зв`язок між «невстановленими» чи довіреними особами, і особисто [PERSON] . Таким чином, суд об`єктивно не може зв`язати особу позивача із незаконною, протиправною діяльністю, яка містить ознаки складу кримінального правопорушення, тому інформація та публікації [PERSON] про причетність [PERSON] до скоєння злочинів, не відповідають дійсності, і можуть бути спростовані в загальному порядку. Допитаний у судовому засіданні [PERSON] повідомив, що він став жертвою шахрая та бандита [PERSON] , який заволодів будинком [PERSON] та його підприємством. Однак на питання суду, яким саме чином відбулось заволодіння майном потерпілого та яка схема була застосована, [PERSON] не зміг відповісти, та надати відповідні докази, вказавши лише, що на підприємство були заведені «фунти», які є довіреними особами [PERSON] . Поряд з цим, [PERSON] зазначив, що він самостійно звернувся до «шахрая» та «рейдера» [PERSON] та просив допомоги, оскільки той є адвокатом та має, на думку [PERSON] , певні зв`язки. За фактом незаконного, на думку [PERSON] , заволодіння будинком та підприємством, відсутній вирок у кримінальному провадженні, тому суд позбавлений можливості перевірити, що дійсно мало місце протиправне захоплення майна [PERSON] , і що до цього причетний саме [PERSON] . Такі обставини повинні встановлюватись в рамках кримінального провадження, чого на даний час немає. Що стосується поняття «шахрай», то воно має, здебільшого, кримінально-правовий зміст. Так, шахрай це той, котрий дурить інших, зловживаючи їх довірою, в корисливих цілях;\~аферист,\~пройдисвіт,\~злодій,\~ошуканець,\~обманщик,\~проноза,\~пройда,\~крутій,\~брехун,\~людина,\~нечиста на\~руку.\~Слово «шахрай»\~трапляється в\~українській,\~білоруській та\~польській мовах. Утім, слово шахрай також є кримінально правовим поняттям. Відповідно до ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, шахрайство це заволодіння чужим майном або придбання права на це майно шляхом обману чи зловживання довірою. Тобто шахрайство є кримінальним правопорушенням (злочином), а людина засуджена за шахрайство, є шахраєм. Суд, виходячи зі змісту спірних публікацій, вбачає, що [PERSON] , використовує поняття «шахрай» відносно [PERSON] , не в іронічній чи в фігуральній формі, не з використанням таких мовно стилістичних засобів як гіпербол, алегорій, сатири, а шляхом звинувачення у вчиненні конкретних кримінально-караних діянь, називаючи конкретні факти злочинів та пов`язаність із ними [PERSON] . Такі твердження викладені, переважно, безапеляційно, бездоказово, з емоційним забарвленням. Такі публікації суд вважає фактичними твердженнями, оскільки вони містять у собі однозначне твердження щодо причетності [PERSON] до злочину (шахрайства). Аналогічний зміст містять висловлювання щодо «рейдера» [PERSON] та підробки ним документів, причетності до спричинення тілесних ушкоджень і т.д. Такі публікації викладені конкретно, наповнені конкретним змістом, тому витлумачити їх як суб`єктивну думку чи оціночне судження, не є можливим, оскільки вони сприймаються як звершений факт (fait\~accompli). Рейдерство це вилучення майна на нібито законних підставах, в основі виникнення яких лежать прогалини в законі або системні недоліки функціонування державних інститутів. Іншими словами рейдерство, це незаконне заволодіння (захоплення) майном, нерухомістю, землею і т.д. за допомогою різних схем. Такі дії кваліфікуються за відповідними статтями КК України, тобто їх реалізація повинна мати кримінально-правову оцінку. Таким чином, суд зауважує, що спірні публікації містять чітку і конкретну інформацію, тому її можна витлумачити як таку, що містить фактичні дані, оскільки вона містить твердження про порушення позивачем чинного законодавства чи моральних принципів суспільства. При цьому «шахрай», «рейдер» та інші висловлювання вживаються відповідачем у поєднанні із звинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, тому їх можна розцінювати як звинувачення позивача у причетності до скоєння низки злочинів. Отже, спірні публікації містять фактичні відомості, фактичні твердження та конкретні звинувачення у вчиненні позивачем конкретних кримінальних правопорушень. Проте [PERSON] в судовому засіданні не підтвердила вищевикладені факти. Досліджений відеозапис із зверненням начебто потерпілих від [PERSON] , містить лише виклад (опис) обставин кримінальних правопорушень. Конкретних доказів, що [PERSON] має відношення до скоєння даних злочинів, був їх замовником, організатором чи приймав в них участь, суду не надано. В матеріалах справи є лише звернення із заявами про вчинення кримінальних правопорушень, копії витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань, скарги, клопотання, фото та відеоматеріали. Між тим, Верховний Суд відзначив, що згідно з ч. 2\~ст. 84 КПК України, витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів, оскільки реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру (постанова Верховного Суду від 09.09.2020 року, справа №\~761/28347/15-к). Суд вказує, що доведення істинності тверджень повинно здійснюватися особою, що поширила недостовірну інформацію. Якщо особа, яка поширює інформацію, не доведе правдивість та істинність висловлювань, які містять фактичні твердження, така інформація підлягає спростуванню. Однак, переконливих доказів, які б свідчили про те, що фактичні твердження [PERSON] , є правдивими, в матеріалах справи відсутні. Наприклад, відповідач зазначає таке: [INFO] «….На (зазначила інших осіб) и [PERSON] открыто новое уголовное дело за подделку документов». Таке твердження сприймається як факт, проте містить у собі неправдиву інформацію, оскільки кримінальне провадження реєструється не у відношенні конкретної особи, а за фактом події. Далі, відповідач 25.01.2023 року вказує: «…..Дніпропетровська обласна прокуратура покриває рейдерів, шахраїв та бандитів. Наразі я кажу, наприклад, про [PERSON] , якого досі не притягнуто до кримінальної відповідальності щодо рейдерських захоплень підприємств, земельних ділянок, будівель, помешкань та замаху на моє життя...». Така інформація викладається як звинувачення у вчиненні конкретних злочинів, тобто є фактичним твердженням. Виявляється, що [PERSON] начебто вже є винним у вчиненні рейдерських захоплень підприємств, земельних ділянок та іншого, однак його досі не притягнуто до відповідальності». Тобто факт притягнення до кримінальної відповідальності сприймається як нікому не потрібна формальність, а винуватість [PERSON] видається як об`єктивно існуюча реальність. Далі вказує наступне: 25.08.2021 року...Митрополит Епифаний стоит рядом с известным мошенником Мархасиным и (зазначила інших осіб)". Таке твердження сприймається як факт, що [PERSON] є шахраєм, тобто причетний до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. Далі, відповідач зазначає: « [PERSON] мне кажется ненормальным, что в воюющей стране, а именно в 2015г., двухлетний сын рейдера [PERSON] и (зазначила інших осіб) стал счастливым обладателем военной базы ? Така інформація є неправдивою, оскільки не доведена причетність [PERSON] до рейдерських захоплень. До того ж, заволодіння військовим об`єктом фізичними особами під час війни, є неможливим, оскільки такі об`єкти перебувають у віданні Міністерства оборони України та Фонду державного майна України, їх відчуження чи приватизація заборонені. Далі, вказує: [INFO] «….. Участники отжима всем изветсны своей плохой репутацией: [PERSON] , (зазначено інших осіб) В начале прошлого года [PERSON] , как организатору всего этого беспредела, полиция предъявила подозрение и изъяла десятки поддельных печатей, подписей и документов. Но на судебном процессе полиция, как пугливый зайчик, признала что все добыто незаконно, и вернула доказательства [PERSON] . При этом параллельно велось расследование, где были выявлены многие участники регистрационных действий по мархасинской бирже. И печаль состояла в том, что в липовых регистрациях, лишающих недвижимости законных собственников, во всю засвечивались реальные заказчики. А среди последних были прокуроры, судьи, полицейские, бандиты….. Ну кому оно надо? [PERSON] движением чьей-то провластной руки все добытое полицией на [PERSON] и его ОПГ отправилось в [PERSON] для дальнейшей консервации. Такі твердження містять у собі звинувачення в причетності до підроблення документів, печаток, підписів. Проте дане кримінальне провадження триває, а [PERSON] не повідомлено про підозру, тож таке тлумачення, наведене [PERSON] , не відповідає дійсності, оскільки причетність [PERSON] до даних злочинів, на теперішній час не доведена. Далі, зазначає: 29.01.2022\~року «Организатор преступной группировки [PERSON] до сих пор разгуливает на свободе...». Така інформація є недостовірною, оскільки не доведено, що [PERSON] причетний до кримінального світу та організував злочинне угруповання. Дані обставини мають кримінальне значення, тому повинні доводитись в рамках кримінального провадження, а не бути голослівними. Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Дана стаття також закріплює положення, відповідно до яких ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У разі скасування вироку суду як неправосудного держава відшкодовує матеріальну і моральну шкоду, завдану безпідставним засудженням. Згідно ч. 5 ст. 17 КПК України поводження з\~особою,\~вина якої\~у вчиненні\~кримінального правопорушення\~не встановлена\~обвинувальним вироком\~суду,\~що набрав\~законної сили,\~має відповідати\~поводженню з\~невинуватою особою. Далі зазначає таке: [INFO] «….На основании всей этой ерунды, наряду с остальными нечистоплотными судьями, вынесла решение в пользу «всем известного мошенника и рейдера» [PERSON] ». Суд вважає таку інформацію недостовірною, оскільки [PERSON] називає [PERSON] «усім відомим шахраєм і рейдером». Однак така інформація є голослівною, не доведеною. Разом з тим, суд вважає, що постійний наклеп на особу та іменування її рейдером, шахраєм, завдає шкоди та принижує честь та гідність відповідача, тому що доказів причетності [PERSON] до шахрайства чи рейдерства, відповідачем не надано. Сам по собі факти відкриття кримінального провадження, пояснення потерпілих та інші дані, не можуть вважатись достатніми для висновку про те, що [PERSON] причетний до шахрайства. [PERSON] ініціювала кримінальні провадження та представляє інтереси потерпілих у численних справах, однак жодна справа не доведена до свого логічного завершення, шляхом постановлення обвинувального вироку чи встановлення факту скоєння злочинів рішенням суду чи іншім актом компетентного органу державної влади. Далі, зазначає 12.10.2022 року «…Сьогодні відбувся суд за позовом рейдера Мархасіна проти фірми, яка колись належала сім?ї [PERSON] , а після рейдерського захоплення перейшла у власність (за підробленим договором і розпискою про отримання 20000 грн.). А тепер спочатку. [PERSON] , коли було рейдерське захоплення підприємства, взявся все «порешать» з [PERSON] та бандитами, яких нацькувала на [PERSON] тепер вже колишня дружина [PERSON] . [PERSON] , оформивши підприємство на свою людину, самовільно забрав машину підприємства... Окрім всього, розпутуючи цей клубок, я дізналась, що жертв від дій [PERSON] , цей аферист разом із (зазначила інших осіб) прокрутив чимало сумнівних оборудок, корумпуючи поліцейських, прокурорів та виконавців. За підробленими документами [PERSON] позбавив житла, землі та нерухомості близько трьох десятків сімей...». Наведена інформація є недостовірною, оскільки не доведена причетність [PERSON] до підроблення документів, захоплення підприємства тощо. Такі факти повинні розслідуватись в рамках кримінального провадження, а не підмінятись судовими рішеннями по господарським спорам та голослівними, бездоказовими звинуваченнями в мережі «Фейсбук». Далі вказує, [INFO] «... Якщо коротко, то саме у цій схемі засвітився особисто рейдер [PERSON] , що вкрай необережно з його боку, бо на відміну від інших справ, де фігурують підставні люди, тут спостерігається ціла ланка пов`язаних з рейдером осіб...». Причетність [PERSON] до вказаних схем, знову ж таки, є бездоказовим, емоційним звинуваченням, але водночас, фактичним твердженням, з конкретним змістом та вказівкою на конкретні факти. Однак така інформація вважається судом хибною, оскільки не містить посилання на достовірні джерела, та не доведена у встановленому порядку. Усі інші публікації [PERSON] на персональній сторінці в «Фейсбук» не мають нічого спільного з об`єктивною дійсністю, спрямовані на паплюження честі й гідності позивача, виставлення його широкому колу громадськості як особу, яка є злочинцем та причетним до великої кількості злочинів, пов`язаних з шахрайством, рейдерством та підробкою документів. Поширюючи недостовірну інформацію про позивача, [PERSON] використовує подекуди слова об`єктивно образливого змісту, вказує відверто недостовірну інформацію, що у сукупності за семантичним значенням не можна віднести до допустимій для спілкування у суспільстві мові, тому у суду немає підстав вважати такі висловлювання оціночними судженнями. Отже, [PERSON] не доведено причетність [PERSON] до шахрайства та рейдерства, чи спричинення їй тілесних ушкоджень, підробки документів, тому негативна інформація про [PERSON] визнається судом недостовірною і такою, що порушує право позивача на повагу до його честі, гідності і ділової репутації. Згідно зі статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частинами другою та третьою статті 34 Конституції України, кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати й передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади й незалежно від кордонів. Водночас таке право пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб. Згідно із частиною першою статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Приймаючи до уваги, що [PERSON] у своїх публікаціях на персональній сторінці в мережі «Фейсбук» за період з 20.01.2021 року до 01.12.2023\~року поширено недостовірну інформацію стосовно гр. України [PERSON] , суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги в частині визнання недостовірної та спростування такої інформації, зобов`язати [PERSON] спростувати поширену недостовірну інформацію. Це ж стосується й інтерв`ю [PERSON] від 29.08.2022, викладеного на відеохостингу «YouTube» телеканалу «ДніпроTV», у якому [PERSON] прямо звинувачує гр. [PERSON] у причетності до скоєного на неї нападу та спричинення тілесних ушкоджень. Так, за фактом нападу на гр ку [PERSON] було відкрито кримінальне провадження, направлений обвинувальний акт до суду. За результатами судового розгляду винні особи притягнуті до відповідальності. На даний час вирок у цій справі скасований судом апеляційної інстанції, матеріали справи направлені до суду першої інстанції на новий розгляд. Утім, у цьому процесі фігурують інші особи, а [PERSON] не має жодного процесуального статусу. Тому звинувачення в тому, що [PERSON] є причетним до спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] , є передчасним, не відповідає дійсності, а тому така інформація визнається судом недостовірною. Тому на [PERSON] слід також покласти обов`язок спростувати недостовірну інформацію, поширену нею в інтерв`ю телеканалу «ДніпроTV» від 29.08.2022 року, розміщеного на відеохостингу «YouTube» на ютуб-каналі телеканалу «ДніпроТV». Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Так, моральна шкода полягає у втратах немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода може полягати, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особі. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно листа ФОП [PERSON] від 05 грудня 2023 року, [PERSON] як адвокату повідомлено про розірвання з ним договору про надання правової допомоги № 01-10-23 від 01 жовтня 2023, у зв`язку з тим, що ФОП [PERSON] побачив на YouTube каналі інтерв`ю [PERSON] , в якому остання заявляє про причетність [PERSON] до вчинення правопорушення. Згідно листа від ТОВ «Веларіс» від 07.12.2022 року, останні повідомляють [PERSON] про розірвання договору про надання правової допомоги, оскільки в мережі Інтернет поширюється інформація щодо вчинення [PERSON] протиправних дій. Позивач обґрунтовує спричинення йому моральної шкоди тим, що він є адвокатом та надає правову допомогу фізичним і юридичним особам. Однак публікація в загальному доступі [PERSON] інформації, що порочить його честь та гідність, та звинувачення у вчинення кримінального караних діянь, призвело до того, що клієнти почали відмовлятись від його послуг, в результаті чого позивачу нанесено збитків. Суму моральної шкоди (збитків) оцінює в 195\~000, 00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За нормою ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У договорах про надання правничої допомоги, що укладені між [PERSON] та ФОП [PERSON] , ТОВ «Веларіс» міститься положення, яким передбачено односторонню відмову клієнта від договору, шляхом попередження про це адвоката не пізніше ніж за 15 днів до дати припинення договору. Відповідно до\~статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки це\~втрати активів або грошей, обумовлені чиїмись протиправними діями. У підприємництві і бухгалтерській справі під цим терміном розуміють витрати підприємства, фізичної особи, що перевищують фактичні доходи. Суд вважає, що розірвання (припинення) договору у разі односторонньої відмови від зобов`язання, надає право кредитору, виконавцю тощо вимагати компенсації упущеної вигоди, тобто доходів, які особа могла б одержати за звичайних обставин, якщо б її право не було порушено. Упущена вигода є складовою збитків, що закріплено ст. 22 ЦК України. Підстави відшкодування моральної шкоди закріплені у ст. 23 ЦК України. Таким чином, відмова клієнтів від співпраці з [PERSON] унаслідок поширення відносно нього недостовірної інформації, не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди, оскільки законодавством у такому разі передбачається відшкодування упущеної вигоди, як складової збитків. Проте зі змісту позовних вимог [PERSON] убачається, що він включив до складу моральної шкоди й спричинену йому упущену вигоду, тому суд позбавлений можливості стягнути моральну шкоду за такий вид цивільного правопорушення. Інших обставин, які б вказували на те, що в результаті поширення недостовірної інформації [PERSON] було заподіяно моральної шкоди, судом не встановлено. Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем не доведено факту спричинення йому моральних страждань, не доведено розмір моральної шкоди, не зазначено підстави її відшкодування та обставини, з яких він виходив, визначаючи її розмір. Водночас, шкоду у розмірі 195\~000, 00 грн., яку позивач просить стягнути з [PERSON] , не можна вважати матеріальною шкодою, оскільки для відшкодування матеріальної шкоди необхідна наявність усіх складових цивільного правопорушення, а саме факт порушення прав та інтересів особи, причинний зв`язок між порушенням та наслідками, наслідки у вигляді пошкодження чи знецінення майна і т.д. Суд вважає, що сама по собі одностороння відмова клієнта від договору, не може вважатись безумовною підставою для відшкодування збитків, оскільки умовами договорів про надання правової допомоги № 10-10-19, № 01-10-23, не передбачено штрафних санкцій за таку відмову. В той же час, клієнт та адвокат мають право відмовитись від договору у будь-який час, та без зазначення на це причин/підстав. Тому суд вважає, що реалізація такого права не може тягти за собою відшкодування шкоди, оскільки сторони передбачили на власний розсуд саме такі умови договору про надання правничої допомоги. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а отже у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Що стосується тверджень відповідача про те, що вона при поширенні спірних публікацій виступала не як фізична особа, а голова Громадської організації «Укри», а отже не є належним відповідачем, суд вказує таке. Громадська організація\~- це добровільне та організаційно оформлене об`єднання\~громадян, яке створюється для реалізації спільних інтересів (культурних, економічних, вікових, регіональних, релігійних, професійних, соціальних, політичних тощо). Інтереси можуть бути реалізовані шляхом здійснення мітингів, зборів, різноманітних ініціатив, організації проєктів, форумів тощо. Голова громадської організації здійснює загальне керівництво громадською організацією, головує на чергових та позачергових Загальних зборах громадської організації, представляє громадську організацію у відносинах з іншими органами центральної та виконавчої влади, місцевої влади, іншими організаціями, підприємствами, приватними особами, ЗМІ, вчиняє без довіреності юридично значущі дії. Суд, дослідивши зміст спірних публікацій, вбачає, що вони викладені від імені громадської активістки та блогера [PERSON] . Посилання на те, що відповідач діє від імені та в інтересах громадської організації «Укри» у спірних публікаціях відсутні. При цьому автором постів на персональній сторінці «Фейсбук», є [PERSON] , а ГО «Укри» в мережі Інтернет не має ані офіційного веб-сайту, ані офіційних сторінок в соціальних мережах. Таким чином, суд вважає, що належним відповідачем у спорі є саме громадський діяч та активіст [PERSON] , тому відхиляє аргументи відповідач про те, що вона не є належним відповідачем у спорі. Щодо тверджень відповідачки про те, що судом нібито не була призначена семантико-текстуальна експертиза спірних публікацій, і що суд не мав права самостійно аналізувати публікації, слід звернути увагу на наступне. Частиною 3 статті 2 ЦПК України визначено, що однією з основних засад цивільного судочинства є змагальність сторін. Положення частини 1 статті 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 5 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України). За змістом\~ч.\~5\~ст.\~12\~ЦПК України\~суд,\~зберігаючи об`єктивність\~і неупередженість: 1)\~керує ходом\~судового процесу; 2)\~сприяє врегулюванню\~спору шляхом\~досягнення угоди\~між сторонами; 3)\~роз`яснює у\~випадку необхідності\~учасникам судового\~процесу їхні\~процесуальні права\~та обов`язки,\~наслідки вчинення\~або невчинення\~процесуальних дій; 4)\~сприяє учасникам\~судового процесу\~в реалізації\~ними прав,\~передбачених цим\~Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Згідно ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.\~1\~ст.\~103\~ЦПК України\~суд призначає\~експертизу у\~справі за\~сукупності таких\~умов:\~1)\~для з`ясування\~обставин,\~що мають\~значення для\~справи,\~необхідні спеціальні\~знання у\~сфері іншій,\~ніж право,\~без яких\~встановити відповідні\~обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Виходячи з аналізу вищенаведених норм, суд не має права за власною ініціативою призначати експертизу в цивільній справі. Судова експертиза призначається ухвалою суду лише за клопотанням сторони (позивача або відповідача). Тому доводи [PERSON] про те, що суд не призначив експертизу у справі № 932/6114/22, є неспроможними. Жодних клопотань про призначення експертизи за весь час розгляду справи, від сторін не надходило. Крім того,\~суд зауважує,\~що встановлення\~фактів та\~розмежування фактів\~і оціночних\~суджень відноситься\~до компетенції\~суду і\~не може\~передаватись на\~вирішення експертам.\~На цьому неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини, зокрема, у справах «Дмітрієвський проти Росії» (Dmitriyevskiy v. Russia), заява № 42168/06, п. п. 112-116, від 03.10. 2017, та «Марія Альохіна та інші проти Росії» (Mariya Alekhina and Others v. Russia), заява № 38004/12, п. п. 262-264,\~ від 17.07.2018.\~ Так, у спірних публікаціях містяться загальновживані терміни і вислови, а поняття «шахрай», «рейдер», «підробка документів», «злочин» тощо, є кримінально-правовими поняттями, тому суд не позбавлений можливості самостійно надати їм правову оцінку та встановити, чи є вони оціночними судженнями чи фактичними твердженнями. Тому суд відхиляє аргументи [PERSON] , що суд не має право самостійно оцінювати спірні публікації. Оцінка таких публікацій на предмет розмежування фактів і оціночних суджень, є прерогативою суду. Судом досліджено та надано кожному із висловлювань належну правову оцінку. Установлено, що всі висловлювання (публікації) не підтверджуються належними та допустимими доказами. На питання суду, чи є вирок по хоча б одному кримінальному провадженню, яким би було встановлено причетність [PERSON] до скоєння таких злочинів, відповідач не надала будь-яких підтверджень. Вся інформація, якою оперує [PERSON] це лише триваючі кримінальні провадження, звернення потерпілих, фото та відеоматеріали подій, які мають ознаки злочинів. Однак доказів причетності [PERSON] до цих діянь, судом не здобуто. Більше того, [PERSON] надав суду довідку, згідно якої він не притягувався до кримінальної відповідальності, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] , визнання недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] інформацію про причетність [PERSON] до вчинення відповідачу [PERSON] тілесних ушкоджень, організованої рейдерської діяльності та підроблення документів, поширену [PERSON] на власній сторінці в соціальній мережі «Фейсбук» та у інтерв`ю телеканалу «ДніпроTV» на відеохостингу «YouTube», та встановлення обов`язку [PERSON] спростовувати зазначену інформацію шляхом публікації повідомлення: Я, [PERSON] , повідомляю, що інформація, поширена мною на власній сторінці в соціальній мереж «Фейсбук» та в інтер?ю телеканалу «ДніпроТV», викладеному 29.08.2022\~року на відеохостингу «YouTube» є недостовірною та такою, що підлягає спростуванню в частині тверджень про те, що [PERSON] причетний до нанесення мені тілесних ушкоджень, організації рейдерської діяльності, та підробки документів. У задоволенні позовних вимог в частині відшкодування шкоди у розмірі 195\~000, 00 грн. належить відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути судовий збір у розмірі 1 654 (одна тисяча шістсот п`ятдесят чотири) гривні, 00 коп. за дві задоволені позовні вимоги. На підставі викладеного та

Outcome: partial