Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути заборгованість за договором про споживчий кредит №1498309 від 22.03.2021 в розмірі 13749,00 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3028,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що ТОВ «Веллфін» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності. 22.03.2021 року між позивачем та [PERSON] в електронній формі укладено Договір про споживчий кредит №1498309 від 22.03.2021, за умовами якого позивач надає відповідачу грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. 20.04.2021 між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до договору згідно якої сторони дійшли згоди внести зміни до п. 1.1. Договору згідно якого останньому надано у позику грошові кошти у сумі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, у строк 59 днів, але до повного виконання відповідачем зобов`язань за договором. Відповідач зобов`язувався повернути заборгованість за відсотками та просроченими відсотками, у разі наявності. Позивачем, на картковий рахунок відповідача, була перерахована сума позики, в той час як відповідачем отримані грошові кошти в передбачені договором від 22.03.2021 строки, не повернуті, внаслідок чого в [PERSON] утворилась заборгованість за договором про споживчий кредит зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 01.04.2024 провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача до судового засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву не подано, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223\~ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» є юридичною особою та зареєстроване як фінансова установа відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 2606 від 27 жовтня 2015 року ( свідоцтво про реєстрацію фінансової установи видане 27 жовтня 2015 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг). Основним видом діяльності ТОВ «ВЕЛЛФІН» є інші види кредитування, що підтверджується випискою є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.04.2018. Наказом директора ТОВ «Веллфін» № 60 від 30 грудня 2020 року затвердженні Правила надання грошових коштів у позику у формі споживчого кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН». Згідно з пунктами 4.1, 4.2 вищевказаних Правил заявник, що має намір отримати грошові кошти, проходить реєстрацію в особистому кабінеті на сайті товариства, оформляє заявку на сайті шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення. Відповідно до пунктів 6.1, 6.2 Правил, Договір про споживчий кредит з заявником укладається на умовах та в порядку визначеному цими правилами. У разі прийняття товариством позитивного рішення воно інформує заявника шляхом відправлення СМС\~повідомлення на телефонний номер, зазначений в заявці, розміщенням інформації щодо прийнятого рішення в особистому кабінеті та шляхом надсилання електронного повідомлення на електронну адресу, зазначену в заявці. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні позики містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню, заявник отримує електронну копію договору про споживчий кредит. У разі отримання договору про споживчий кредит засобами електронного зв`язку, заявник укладає договір про споживчий кредит з товариством в особистому кабінеті. Для підписання електронної форми договору про споживчий кредит заявник здійснює вхід на сайт товариства та за допомогою логіну та паролю входить до особистого кабінету (пункти 6.3, 6.6. Правил). Пунктами 6.9., 6.10., 6.11. Правил визначено, що товариство надає позику у порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в договорі про споживчий кредит, на рахунок банківської платіжної картки, зазначеної в заявці. Перерахування грошових коштів здійснюється в строки не пізніше 1 (одного) робочого дня з дати підписання договору про споживчий кредит сторонами; датою укладення договору про споживчий кредит між товариством і позичальником є дата перерахування суми позики на банківський рахунок. Судом встановлено, що відповідач приєднався до Правил надання грошових коштів у позику у формі споживчого кредиту, розміщених на сайті ТОВ «ВЕЛЛФІН» шляхом оформлення заявки та отримав грошові кошти у вигляді позики у розмірі 5000,00 гривень на платіжну картку, що підтверджується копією договору про споживчий кредит № 1498309 від 22 березня 2021 року, який оформлений сторонами в електронній формі, роздруківкою заявки [PERSON] з офіційного веб-сайта Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», листом директора ТОВ «Платежі онлайн» Ткаченка Д. за вих. №175/03 від 07.03.2024 року про перерахування 22.03.2021 року коштів у розмірі 5000 гривень на платіжну картку відповідача. Відповідно до ст.626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно з ст. 638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно дост.639\~ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно із ст. ст.1046,1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України). Законом України "Про електронну комерцію"встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних Уст.3 Закону України "Про електронну комерцію"визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно з ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Відповідно дост.11\~Закону України\~"Про\~електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 2статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію"визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України" Про електронну комерцію"передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що Правила надання грошових коштів у позику у формі споживчого кредиту ТОВ «ВЕЛЛФІН» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст.ст.641,644 ЦК Україниє публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору. 22 березня 2021 року відповідач у порядку, встановленому пунктами 4.1, 4.2. Правил надання коштів у вигляді позики, оформив на сайті ТОВ «ВЕЛЛФІН» заявку для отримання позики у розмірі 5000 гривень шляхом заповнення всіх полів заявки із зазначенням даних банківської картки, на яку просить перерахувати кошти. Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» в порядку, встановленому п. 1.4 договору позики, на картковий рахунок відповідача 22 березня 2021 була перерахована сума позики в розмірі 5000 гривень. Між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст.639\~ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до укладеного між сторонами договору про споживчий кредит №1498309 від 22 березня 2021 року позичальник [PERSON] отримав кошти у розмірі 5000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності строком на 14 днів, яка згідно Графіку розрахунків (додаток до Договору) підлягала поверненню до 05.04.2021 року (п.1.3 Договору). 20 квітня 2021 року між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору №1498309 від 22.03.2021 року, згідно з яким сторони дійшли згоди внести зміни до п. 1.1. та п. 1.3. Договору згідно яких позикодавець надає позичальникові грошові кошти в позику в сумі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Строк дії договору 59 днів, але в будь-якому разі догорів діє до повного виконання відповідачем своїх зобов`язань за цим договором. Також угодою визначено зобов`язання відповідача з повернення заборгованості за відсотками та простроченими відсотками , у разі наявності, у загальній сумі 2900,00 грн., які він повинен сплатити у строк до 20.04.2021. Доказом підтвердження отримання відповідачем коштів є лист ТОВ «Платежі онлайн» від 07.03.2024 року за вих. № 157/03, у якому зазначається номер транзакції, замовлення,сума, дата та час проведення, номер платіжної картки, емітент платіжної картки, код авторизації, опис. Сторони досягли згоди, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою здійснюватиметься у відповідності до умов цього договору та таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (пункт 3.1. договору про споживчий кредит). З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 07.03.2024 року за [PERSON] обліковується заборгованість на суму 13749.00 гривень, з яких 5000,00 гривень - заборгованість за основною сумою позики, 8749,00 гривень - заборгованість за відсотками. Згідно із ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно дост.610\~цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором про споживчий кредит №1498309 від 22.03.2021 не виконав, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, процентів за користування позикою. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України. Отже, загальна сума заборгованості за договором про споживчий кредит №1498309 від 22.03.2021, яка підлягає стягненню з відповідача складає 13749,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн.

Outcome: approved