Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Гребенюк С.А. звернувся до суду з позовом до Уманської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, та просив установити факт постійного проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Умань, а саме з 19.03.2013 по день смерті. В обґрунтування позову посилався на те, що [INFO] померла двоюрідна бабуся позивача [PERSON] . Померла була рідною сестрою бабусі позивача [PERSON] . Однак підтвердити факт родинних стосунків між сестрами, та як наслідок родинні стосунки між позивачем та померлою на даний час не є можливим, оскільки офіційні документи, які б підтверджували даний факт, знаходяться на території Російської Федерації, що унеможливлює їх витребування в умовах сьогодення. Однак позивач, починаючи з 19.03.2013, проживав та був зареєстрований разом з померлою за адресою: [ADDRESS] . В силу свого похилого віку померла потребувала постійного догляду та піклування, тому позивач доглядав за нею, разом вони займалися господарством, вирішували всі побутові проблеми, в тому числі з комунальними платежами, разом харчувалися та відпочивали, робили поточні ремонтні роботи в квартирі. Позивач допомагав померлій відвідувати лікарів та купував за необхідності ліки, оскільки власних дітей та інших осіб, які б могли надавати їй таку допомогу, в неї не було. Тобто, всі вище перелічені дії мали ознаки ведення спільного господарства та спільного побуту, наявність спільних витрат, участі у витратах на утримання житла та його ремонт. Оскільки позивач проживав разом з померлою більше п`яти років, то він має право на прийняття спадщини після її смерті, проте останній не може реалізувати його в позасудовому порядку, тому змушений звернутись до суду з цим позовом. У судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] адвокат Гребенюк С.А. позов підтримали та просили його задовольнити. Представник позивача також просив не брати до уваги вимогу позовної заяви про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 19.03.2013. Представник відповідача Уманської міської ради у судове засідання не з`явився, письмово подав клопотання про розгляд справи у відсутність представника Уманської міської ради, вказав, що не заперечує проти задоволення вимог. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що позивач являється її рідним онуком, а [PERSON] є її рідною сестрою. [PERSON] проживав разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] приблизно із січня 2012 року по день смерті останньої. У [PERSON] не було своїх дітей, тому [PERSON] вона сприймала як свого онука. Він допомагав їй по господарству, ходив за продуктами, ліками, здійснив її поховання. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд установив такі фактичні обставини, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. Судом установлено, що [PERSON] померла [INFO] у м. Умань Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 15.04.2021 Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Відповідно до довідки № 16 від 08.10.2013, виданої виконавчим комітетом Уманської міської ради, у квартирі [ADDRESS] постійно мешкають і мають право на приватизацію житла: [PERSON] , наймач, 1949 р.н., дата реєстрації 24.01.1970; [PERSON] , внук сестри, 1995 р.н., дата реєстрації 19.03.2013. Згідно зі свідоцтвом про право власності від 31.03.2017 власниками приватної спільної сумісної власності, а саме квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] . 29 січня 2024 року приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Животовською Н.Г. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю підтвердження факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю протягом не менше як п`яти років до часу відкриття спадщини. Із копії спадкової справи № 123/2021, наданої суду приватним нотаріусом Уманського районного нотаріального округу Черкаської області Животовською Н.Г., вбачається, що позивач [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , проте йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності у зв`язку з відсутністю підтвердження факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю протягом не менше як п`яти років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Установлено, що [PERSON] заповіту на випадок своєї смерті не залишила, тому спадкування відбувається за законом. За змістом статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Черговість спадкоємців за законом встановлено статтями 1261-1265 ЦК України. Суд установив, що спадкоємці першої, другої та третьої черги після смерті [PERSON] відсутні. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до положень частини другої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 21 березня 2019 року в цивільній справі № 461/4689/15-ц та у постанові від 12 серпня 2019 року у справі № 521/16365/15, який відповідно до положень частини четвертої статті 263 ЦПК України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими доказами, показаннями свідків. Відповідно до частини першої та третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підставі викладеного, надавши оцінку зібраним у справі доказам у цілому, а також кожному доказу окремо, суд доходить висновку про задоволення позову [PERSON] про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON] , про що свідчить реальність сімейних відносин між ними, підтверджена дослідженими судом письмовими доказами та показаннями свідка, а саме: пов`язаність спільним місцем проживання, побутом та наявністю взаємних прав і обов`язків. [PERSON] наділений правом на захист свого цивільного права в судовому порядку, оскільки підстави його звернення до суду із позовом про встановлення факту, що має юридичне значення, свідчать про наявність обмеження його права на подання нотаріусу документів щодо підтвердження права спадкування у встановленому законом порядку після смерті спадкодавця [PERSON] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved