Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Харкова із позовом, яким, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 16.05.2024, просить визнати недійсними Договір № GL3N217214, укладений 29.04.2020 між ПАТ «КБ «НАДРА» про відступлення прав вимоги в частині відступлення права вимоги за кредитним договором № 6/4/20/2007/840К/1330 від 10.07.2007 та Договір GL3N2172141 купівлі-продажу майнових прав, укладений 29.04.2020 між ПАТ «КБ «НАДРА» в частині продажу кредитного договору № 6/4/20/2007/840К/1330 від 10.07.2007. Аргументи учасників справи. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що 10.07.2007 уклала з ПАТ КБ «НАДРА» кредитний договір № 6/4/20/2007/840-К/1330 у сумі 75\~600 дол. США до 07.07.2022 зі сплатою 12.49 % річних, мета якого придбання квартири за адресою: [ADDRESS] . На забезпечення виконання умов кредиту укладено Договір іпотеки № 6/4/20/2007/980-І/1331 від 10.07.2007, укладений між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», а саме нерухоме майно: трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Директором ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» через канцелярію Київського районного суду м. Харкова подано відзив на позовну заяву, пояснення на уточнену позовну заяву, просить відмовити\~у\~задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо визнання недійсним договору № GL3N217214, укладений 29.04.2020 між публічним акціонерним товариством Комерційний банк «НАДРА» про відступлення прав вимоги в частині відступлення права вимоги за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1330 від 10.07.2007 та визнання недійсним договору № GL3N217214-1, укладений 29.04.2020 між публічним акціонерним товариством Комерційний банк «НАДРА» про відступлення прав вимоги в частині відступлення права вимоги за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1330 від 10.07.2007 у повному обсязі. Представником третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подано відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити\~у\~задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо визнання недійсним договору № GL3N217214, укладений 29.04.2020 між публічним акціонерним товариством Комерційний банк «НАДРА» про відступлення прав вимоги в частині відступлення права вимоги за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1330 від 10.07.2007 та визнання недійсним договору № GL3N217214-1, укладений 29.04.2020 між публічним акціонерним товариством Комерційний банк «НАДРА» про відступлення прав вимоги в частині відступлення права вимоги за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1330 від 10.07.2007 у повному обсязі. Рух справи. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29.06.2021 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. 19.10.2022 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказана справа розподілена судді Київського районного суду м. Харкова Зубу Г.А. у зв`язку з перебуванням судді Ляха М.Ю. у відпустці. Ухвалою судді від 23.06.2023 вказана справа прийнята до провадження судді, та призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою суду від 29.09.2023 в задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження по справі відмовлено. Ухвалою судді від 22.11.2023 закрито підготовче провадження по вказаній справі, та справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою від 13.02.2024 суддкю Київського районного суду м. Харкова Зубом Г.А. заявлено самовідвід від розгляду даної у зв`язку із надходженням на розгляд Вищої ради правосуддя скарги [PERSON] від 28.11.2023 № К-4241/0/7-23, Н/П 97505, а справу передано для повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2024 зазначена справа передана на розгляд цьому складу суду. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.03.2024 задоволено клопотання позивача [PERSON] , справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання. У підготовче судове засідання 18.04.2024 позивач [PERSON] не з`явилася, надавши через систему «ЕЛЕКТРОННИЙ СУД» заяву з проханням відкласти підготовче засідання у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі її адвоката Герасименя О.Ю., та надання йому часу для ознайомлення з матеріалами справи для уточнення позовних вимог та подачі всіх необхідних клопотань. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.04.2024, з посиланням на вимоги ч. 1 ст.\~15, ч. 2 ст.\~198 ЦПК України, задоволено клопотання позивача та підготовче судове засідання відкладено до 16.05.2024. Одночасно, звернуто увагу позивача на положення ст.\~62, ч. 1 ст.\~64, ч. 1 ст.\~43 ЦПК України\~стосовно надання документів, що підтверджують повноваження захисника Герасименя О.Ю. на надання правничої допомоги у межах даної цивільної справи, а також його можливості ознайомитися з матеріалами справи. У підготовче судове засідання 16.05.2024 позивач [PERSON] через канцелярію суду звернулася із заявою про зміну предмету позову, просила її прийняти та розглядати справу у підготовчому засіданні за її відсутністю. Крім того, позивачем подано клопотання про витребування доказів, а саме: у ПАТ «КБ «НАДРА» та ФГВФО\~відповідь на запит 23.03.2021 за вих. № 23/03/08 б/н, отриманий ФГВФО 25.03.2021, та всі надані до нього документи; всі документи бухгалтерського обліку за кредитним договором № 6/4/20/2007/840К/1330 від 10.07.2007, які здійснювалися після дострокового стягнення боргу з [PERSON] у судовому порядку після 11.12.2012, здійснені первісним кредитором ПАТ «КБ «НАДРА», від імені якого виступає ФГВФО, яким здійснюється поточне управління та ліквідація банку; документи щодо оціночної вартості кредитів від 01.09.2015, а також на день проведення аукціону 01.04.2020; у ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНРАЙТ»\~запит від 23.03.2021 за вих. № 23/03/08 б/н до ФГВФО; акт прийому передачі всіх документів кредитної справи за кредитним договором №6/4/20/2007/840К/1330 від 10.07.2007, переданий первісним кредитором ПАТ «КБ «НАДРА» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНРАЙТ». У підготовче судове засідання 11.06.2024 позивач [PERSON] не з`явилася, надавши через систему «ЕЛЕКТРОННИЙ СУД» заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, розглянувши, окрім іншого, питання витребування зазначених доказів. Крім того, через систему «ЕЛЕКТРОННИЙ СУД» захисником позивача адвокатом Герасименя О.Ю. подано клопотання про відкладення судового засідання з причин того, що він 11.06.2024 не зможе прибути до Київського районного суду м. Харкова через зайнятість у інших справах, та необхідності ознайомитися із матеріалами даної судової справи. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.06.2024 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом\~ [PERSON] до публічного акціонерного товариства Комерційний банк «НАДРА», товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНРАЙТ», третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання договору про відступлення прав вимоги та договору купівлі-продажу майнових прав недійсними, та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи у приміщенні Київського районного суду м. Харкова У судове засідання 03.07.2024 року позивач та її представник належним чином повідомлені про дату,час і місце його проведення, не з`явилися. Позивач просила розглядати справу по суті за її відсутністю. Захисником позивача адвокатом Герасименя О.Ю. подано клопотання про відкладення судового засідання з причин того, що він 03.07.2024 не зможе прибути до Київського районного суду м. Харкова через зайнятість у інших справах, та необхідності ознайомитися із матеріалами даної судової справи. Зазначене клопотання розглянуто судом у судовому засіданні 03.07.2024, та у його задоволенні відмовлено з підстав того, що сторона позивача неодноразово звертається до суду із копотаннями про відкладення судового розгляду справи, яка перебуває у провадженні суду з 17.06.2021. Разом із цим, представником позивача тривалий час не реалізовується право на ознайомлення з нею. Представник відповідача ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» та представник третьої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] .. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Матеріали справи свідчать, що 29.04.2020 між ПАТ «КБ «НАДРА» (надалі Первісний кредитор) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНРАЙТ» (Новий кредитор) укладено договір № GL3N217214 про відступлення прав вимоги, за яким Первісний кредитор 29.04.2020 передав Новому кредитору, а Новий кредитор прийняв у власність права вимоги до позичальника за Кредитним договором. Станом на 29.04.2020 за Кредитним договором обліковувалася заборгованість у розмірі 91617,60 (дев`яносто одна тисяча шістсот сімнадцять) доларів США 60 центів, що у еквіваленті складає 2478118,65 (два мільйони чотириста сімдесят вісім тисяч сто вісімнадцять) гривень 65 копійок: основний борг 75255,04 (сімдесят п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) доларів США 04 центи (еквівалент 2035535,95 грн.); відсотки 16362,56 (шістнадцять тисяч триста шістдесят два) долари США 56 центів (еквівалент 442582,70 грн.). Заборгованість Позичальника саме у такому розмірі визначена ПАТ «КБ «Надра» на момент відступлення прав вимоги за Кредитним договором, що відображено у Додатку № 1 до Договору № GL3N217214 про відступлення прав вимоги від 29.04.2020. До Нового кредитора перейшли права вимоги до Позичальника та Іпотекодавця у повному обсязі та на умовах, які існували на момент відступлення прав вимоги та згідно ст. 512 ЦК України ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНРАЙТ» є Новим кредитором у зазначеному зобов`язанні. Відповідно до статті 1 Договору № GL3N217214 від 29.04.2020 Новий кредитор набув усі права за Основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання Боржником зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок, передачі предметів забезпечення і рахунок виконання зобов`язань, право вимагати та отримувати платежів за гарантією (якщо така видавалася). Права кредитора за Основними договорами перейшли до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існували на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане банку відповідно до умов Основних договорів. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом статті 512 ЦК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником і виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора і його заміна належним кредитором проводиться за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.11.2013. N 6-122цс13. Частиною 1 статті 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ» набуло прав кредитора за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1330 від 10.07.2007, укладеним між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра» та [PERSON] . Положеннями ст. 24 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведене інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Іпотекодержатель зобов`язаний письмово у п`ятиденний строк повідомити боржника про відступлення прав за іпотечним договором і права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають у державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до п. 3 Договору № GL3N217214 від 29.04.2020 Новий кредитор/іпотекодержатель зобов`язаний повідомити Боржників про відступлення прав вимоги за Основними договорами протягом 5 (п`яти) днів з дня набрання чинності цим Договором (щодо відступлених Прав вимоги за договорами іпотеки (іпотечними договорами) та кредитними договорами, які забезпечені іпотекою) у порядку, передбаченому чинним законодавством або відповідним Основним договором. Банк повідомляє про укладення цього Договору шляхом розміщення відповідного інформаційного повідомлення на веб-сайті Первісного кредитора із дотриманням вимог законодавства України з питань захисту інформації, яка містить банківську таємницю, та захисту персональних даних. Сторони погоджуються, що, відповідно до статті 516 Цивільного кодексу України, Новий кредитор несе ризик настання для нього несприятливих обставин у зв`язку із неповідомленням або несвоєчасним/неналежним повідомленням Боржників про відступлення Прав вимоги за Основними договорами на підставі цього Договору, у зв`язку із чим виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами на користь Первісного кредитора, у тому числі надходження на користь Первісного кредитора грошових коштів в рахунок виконання зобов`язань за Основними договорами, до моменту повідомлення відповідного із Боржників про відступлення Прав вимоги на підставі цього Договору вважається належним виконанням відповідним із Боржників зобов`язань за Основними договорами. 05.05.2020 Новим кредитором/Іпотекодержателем (ТОВ «ФК «Фінрайт») на адресу [PERSON] направлено повідомлення від 30.04.2020 про відступлення права вимоги, відповідно до списку № 972 з групованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в Харків-3. Банк, відповідно до умов п. 3 Договору, також повідомив про укладення цього Договору шляхом розміщення відповідного інформаційного повідомлення на веб-сайті Банку із дотриманням вимог законодавства України з питань захисту інформації, яка містить банківську таємницю, та захисту персональних даних. Відповідно до п. 12 Банк зобов`язується сприяти Новому кредитору/Іпотекодержателю у внесенні змін до відповідних державних реєстрів у зв`язку з укладанням цього Договору. За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постановах 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 23.02.2021 у справі № 359/3373/16-ц, оспорювання ланцюга договорів купівлі-продажу майнових прав (або інших правочинів) не є ефективним способом захисту, є тому що не призведе до поновлення прав Позивача. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з пунктом 1 частини другою статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України). Відповідно до ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Договір про відступлення права вимоги № GL3N217214, серія та номер: 90, виданий 29.04.2020, видавник Макарова О.П., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу є правомірним правочином. Договір укладений відповідно до вимог чинного законодавства України. 11.12.2012 рішенням Київського районного суду м. Харкова з позивача на користь ПАТ КБ «Надра» стягнуто заборгованість за кредитом у розмірі 599872, 97 грн., за відсотками 245 313, 04, пеню 38 434, 74 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 29.04.2020 на підставі договору про відступлення права вимоги № GL3N217214, ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ» набуло право вимоги за вказаним договором. 25.08.2020 ухвалою Київського районного суду м. Харкова у виконанні рішення суду по цивільний справі № 2018/13799/2012 за позовом ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1330 від 10.07.2007 в сумі 599872, 97 грн., заборгованості за відсотками у сумі 245313, 04 грн., заборгованості за пенею у сумі 38434, 74 грн., судового збору у сумі 3219, 00 грн. з [PERSON] , стягувача ПАТ «Комерційний банк «НАДРА» замінено на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНРАЙТ». 13.01.2021 постановою Харківського апеляційного суду ухвала Київського районного суду м. Харкова від 25.08.2020 залишена без змін. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зазначає, що за приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Приймаючи дане рішення, суд виходить з диспозитивності та рівності сторін процесу, що сторони користуються рівними правами на власний розсуд. Кожна сторона зобов`язана довести перед судом ті обставини на які вона посилається. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями\~ст. 15 ЦК України\~передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснення (реалізації) свого права повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права, виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у\~ст. 16 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду неоднорозово звертає увагу на те, що законодавство України, складаючись з окремих законодавчих актів, становить єдину цілісну систему. Тому законодавчий акт та його окремі положення мають застосовуватись не окремо, а в сукупності як з іншими положеннями того ж законодавчого акта, так і з положеннями інших законодавчих актів. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до правових висновків Великої палати Верховного Суду та усталеної судової практики, наявність невиконаного основного зобов`язання, існування чинного договору іпотеки, умови якого позивачем не оспорюються, права позивача не порушено, оскільки іпотека виникла на предмет іпотеки, заборона на предмет іпотеки також накладена на предмет іпотеки для забезпечення прав іпотекодержателя, який має право задовольнити свої вимоги за рахунок заставленого майна. Заявлені позивачем вимоги про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги не впливають і не можуть вплинути на права позивача щодо права на предмет іпотеки (постанова ВП ВС від 13.07.2022 у справі No 199/8324/19 ). Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього. Верховний Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність. Судом встановлено, що позивач має невиконанні зобов`язання перед відповідачем- ТОВ «ФК «ФІНРАЙТ», як правонаступником, за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1330. Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, зокрема, порушення її прав, як споживача фінансових послуг, а також належність обраного спосіб захисту яким чином припинення нарахування відсотків, пені та штрафних санкцій за кредитним договором, сприятиме ефективному відновленню прав позивача. Відповідно до ч. 1\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі\~ст. 546 ЦК України\~виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема заставою. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. У силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, установлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 572 ЦК України). За приписом\~ст. 589 ЦК України\~у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, установлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. При цьому у ст. 575\~ЦК України\~наведено окремі види застав та вказано, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Отже, іпотека є особливим видом застави, за яким виконання зобов`язань забезпечується виключно нерухомим майном. Іпотека регулюється не лише загальним законодавством -\~ЦК України,\~Законом України від 02.10.1992 № 2654-XII «Про заставу», а й спеціальним -\~Законом № 898-ІV «Про іпотеку» (далі - Закон № 898-IV\~). Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 1 Закону № 898-IV\~іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У ч. 1 ст. 12 Закону № 898-IV зазначено, що в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. У частинах 1 та 3 ст. 33 цього Закону передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач не зазначила, яким чином буде поновлено її право, враховуючи, що основне зобов`язання за договором № 6/4/20/2007/840-К/1330 від 10.08.2007 нею не виконано.\~ Окрім того судом встановлено, що вимога позивача про визнання недійсним договору № GL3N217214-1 купвлі-продажу майнових прав від 29.04.2020 між публічним акціонерним товариством Комерційний банк «НАДРА» взагалі не стосується відступлення прав вимоги в частині відступлення права вимоги за кредитним договором № 6/4/20/2007/840-К/1330 від 10.07.2007. Наявні матеріали справи підтверджують, що кредитний договір № 6/4/20/2007/840-К/1330 та договір іпотеки № 6/4/20/2007/980-І/1331 від 10.07.2007 укладений між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», а саме нерухоме майно: трикімнатну квартиру [ADDRESS] . Договори манових прав між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» не укладалися. Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист. Гарантоване\~ст. 55 Конституції України\~й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (висновок у постанові Верховного Суду України від 15.11.2016 у справі № 800/301/16). Відповідно до статей 76, 77 ЦПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 129 Конституції України\~суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи законний інтерес. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. В судовій практиці (постанова Верховного суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18) Верховний Суд неодноразово звертає увагу на те. що згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") неправильна юридична кваліфікація позивачем і відповідачами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц). Відповідно до частини 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів"). У визначення справедливого судового розгляду справи сторін не можна не враховувати загальні фактичні та юридичні обставини справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Станкевич проти Польщі"). Отже, у цій справі позивач обрала неналежний спосіб захисту її права, а відтак, позов задоволенню не підлягає. Відтак, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: dismissed