Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

08 квітня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] , у якій остання прохає стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 квітня 2024 року і до досягнення доньки повноліття. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона та відповідач 12 травня 2012 року в Виконавчому комітеті Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області зареєстрували шлюб, актовий запис № 40. 26 вересня 2024 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області їхній шлюб було розірвано. Від спільного проживання у них народилася спільна донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. На даний час донька потребує поліпшення свого матеріального становища, покращеного харчування та належного забезпечення побутовими речами необхідними для її життєдіяльності. Однак лише її доходи не дають їй можливості в повному обсязі це здійснити. Відповідач не бажаючи виконувати свій батьківський обов`язок по утриманню дитини, також приховує від неї інформацію про свої доходи. Вжиті нею заходи досудового врегулювання даного спору шляхом звернення до відповідача для добровільної участі в утриманні дитини до досягнення повноліття позитивного результату на дало. Також відповідач приховує від неї відомості про свої доходи. Оскільки відповідач не надав їй відомості про свої доходи, ціна позову нею визначена відповідно до ст. 176 ЦПК України сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців та у розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить при розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку 3196,00 грн. 50 відсотків від цієї суми складає 1598,00 грн. шість місяців становить 9588,00 грн. Утримань по виконавчих документах з відповідача не проводиться. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями 08.04.2024 справу передано на розгляд головуючому судді Макарчуку С.М. Ухвалою від 17 квітня 2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 16 травня 2024 року. 16 травня 2024 року судове засідання відкладено на 27 червня 2024 року у зв`язку з неявкою відповідача. Постановлено додатково здійснити виклик [PERSON] через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У судове засідання 27 червня 2024 року сторони не з`явилися. Позивачкою до суду подано заяву, у якій остання прохає справу розглянути за її відсутності та задовольнити позовні вимоги. Відповідачем до суду подано заяву, у якій останній прохав справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За змістом речення 2 частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частин 4,5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. За змістом частин 1, 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши наявні матеріали справи, суд робить наступні висновки. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , дата народження: [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.07.2013 (а.с.5). Відповідно до довідки виданої Виконавчим комітетом Озерянського Старостинського округу Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області малолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Із урахуванням установлених обставин, суд вважає, що малолітня дитина потребує утримання із боку батька, який має змогу таку допомогу надавати, що підтверджується зокрема визнанням останнім позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо порядку та способу утримання дитини в досудовому порядку, то з відповідача необхідно стягувати аліменти, на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому стягнення аліментів необхідно проводити з дня подачі позову до суду 08 квітня 2024 року. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд враховує, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов в повному обсязі та рішення ухвалене в судовому засіданні в порядку, встановленому статті 206 ЦПК України, а тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 50 відсотків судового збору, який підлягав сплаті на момент подання цього позову, тобто 605 гривень 60 копійок, а інші 50 відсотків судового збору, тобто 605 гривень 60 копійок, компенсується за рахунок держави, що відповідає вимогам статей 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved