Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~про стягнення\~аліментів,\~зазначивши,\~що 03 вересня 2005 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу мають двох дочок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З вересня 2022 року вони фактично припинили шлюбні відносини. Відповідачка почала проживати окремо від нього та дітей. На даний час йому відомо, що вона мешкає за адресою: [ADDRESS] . Після фактичного припинення шлюбних стосунків їхні діти залишилися проживати разом з ним за адресою: [ADDRESS] та знаходяться на його утриманні. Відповідачка матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Угоди про сплату аліментів між ним та відповідачкою укладено не було. На даний чає між ними відсутній спір щодо поділу спільного майна та визначення місця проживання дітей. Йому відомо, що [PERSON] офіційно не працює та має мнимі і тимчасові доходи, перебивається випадковими заробітками. Стягнення по виконавчим документам з неї не провадяться. Отже, остання спроможна сплачувати належні аліменти на утримання дітей. Просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на його користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, з урахуванням індексації до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на його користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, з урахуванням індексації до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення з заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Позивач в судовому засіданні 24.01.2024 року підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Заяву про слухання справи за її відсутності не надала, причини неявки суду не повідомила. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] , її батьками є: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції у м. Севастополі, актовий запис № 464. Згідно свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Гагарінського районного управління юстиції м. Севастополя, актовий запис № 173 вбачається, що [PERSON] , народилася [INFO] , її батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Відповідачка добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Станом на 10.06.2024 року прожитковий мінімум для дітей вікoм вiд 6 дo 18 рокiв становить 3 196,00 грн. Згідно ст. ст. 9, 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням інтересів неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , суд, враховуючи рекомендований розмір аліментів, який становить на одну дитину розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 3 000,00 гривень щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову 19.07.2023 року і до досягнення дітьми повноліття відповідно до 08.02.2025 року та до 17.04.2027 року, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. на користь держави. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved