Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

Представник АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] ,\~ [PERSON] заборгованість на підставі ч.2 ст.625 ЦК України за невиконання грошового зобов`язання у розмірі 239\~350,22 грн., яка складається з суми заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість у розмірі 62\~511,11 грн.; суми заборгованості за інфляційними витратами у сумі 176\~839,11 грн. Стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість на підставі ч.2 ст.625 ЦК України за невиконання грошового зобов`язання у розмірі 239 350,22 грн., яка складається з суми заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість у розмірі 62 511,11 грн.; суми заборгованості за інфляційними витратами у сумі 176 839,11 грн. Позовні вимоги\~обґрунтовує тим,\~що 14.07.2008\~між АТ\~"Укрсоцбанк"\~та [PERSON] \~було укладено\~договір кредиту\~№831/3/27/31/8-217,\~відповідно до\~якого кредитор\~надає позичальнику\~у тимчасове\~користування на\~умовах забезпеченості,\~повернення,\~строковості,\~платності та\~цільового характеру\~використання грошові\~кошти в\~сумі 101\~450,00\~доларів США.\~14.07.2008\~між АТ\~"Укрсоцбанк ",\~ [PERSON] та\~ [PERSON] було\~укладено договори\~поруки №831/4/27/31/8-165\~та №831/4/27/31/8-164,\~відповідно до\~яких поручитель\~зобов`язується\~перед кредитором\~у повному\~обсязі відповідати\~за виконання\~позичальником зобов`язань\~щодо повернення\~суми кредиту,\~сплату відсотків\~за користування\~кредитом,\~а також\~можливих штрафних\~санкцій.\~Поручитель ознайомлений\~з умовами\~Договору кредиту\~та ніяких\~заперечень,\~а також\~непорозумінь його\~положень не\~має.\~Рішенням Дніпровського\~районного суду\~м.Києва,\~яке набрало\~законної сили\~20.08.2013\~року,\~у справі\~№755/17539/2013-ц\~задоволено позов\~ПАТ "Укрсоцбанк ":\~стягнуто солідарно\~з [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] на\~користь ПАТ\~"Укрсоцбанк "\~заборгованість в\~розмірі 697\~447,27\~грн.,\~стягнуто з\~ [PERSON] на\~користь ПАТ\~«Укрсоцбанк» заборгованість\~в розмірі\~72\~120,46\~грн.,\~стягнуто солідарно\~з [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] на\~користь ПАТ\~"Укрсоцбанк "\~третейський збір\~в сумі\~7374,47\~грн.,\~стягнуто з\~ [PERSON] на\~користь ПАТ\~«Укрсоцбанк» третейський\~збір у\~сумі 721,20\~грн.,\~та стягнуто\~солідарно з\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] на\~користь ПАТ\~"Укрсоцбанк"\~витрати по\~сплаті судового\~збору в\~розмірі 229,40\~грн.\~АТ "Сенс\~Банк"\~з 15.10.2019\~є правонаступником\~всього майна,\~прав та\~обов`язків АТ\~"Укрсоцбанк ", який було приєднано до АТ "Альфа-Банк", який 12.08.2022 змінив свою назву на АТ "Сенс Банк". У зв`язку з невиконанням боржниками свого обов`язку по сплаті заборгованості за договором кредиту, позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді від 09.05.2024 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без його участі, в разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідачі, згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явились, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України\~про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву не подали, у зв`язку з чим на підставі ухвали Дзержинського районного суду м.Харкова від 18.07.2024 року проведено заочний розгляд даної справи\~згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України\~у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо, у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 14.07.2008 між АТ "Укрсоцбанк" та [PERSON] укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №831/3/27/31/8-217. Згідно умов цього договору [PERSON] надано у тимчасове користування на умовах строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 101\~450,00 доларів США зі сплатою 13,50% відсотків річних з щомісячним погашенням основної заборгованості та кінцевим терміном погашення основної заборгованості до 10.07.2023 року. Кредит був наданий на споживчі потреби. Крім того, 14.07.2008 року між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір поруки №831/4/27/31/8-165, за умовами якого [PERSON] зобов`язався перед позивачем солідарно відповідати за виконання [PERSON] умов, щодо сплати суми кредиту, відсотків та можливих штрафних санкцій. Також, 14.07.2008 року між АТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір поруки №831/4/27/31/8-164, за умовами якого [PERSON] зобов`язалась перед позивачем солідарно відповідати за виконання [PERSON] умов, щодо сплати суми кредиту, відсотків та можливих штрафних санкцій. Відповідно до виконавчого листа №755/17539/2013-ц, рішенням Дніпровського районного суду м.Києва, яке набрало законної сили 20.08.2013 року, у справі №755/17539/2013-ц задоволено позов ПАТ " Укрсоцбанк ": стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ " Укрсоцбанк " заборгованість в розмірі 697 447,27 грн., стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі 72 120,46 грн., стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ " Укрсоцбанк " третейський збір в сумі 7374,47 грн., стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» третейський збір у сумі 721,20 грн., та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ "Укрсоцбанк" витрати по сплаті судового збору в розмірі 229,40 грн. Матеріали справи не містять доказів щодо добровільного виконання відповідачами взятого на себе зобов`язання. Згідно ст.129 - 1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України Відповідно до ст. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому якщо рішенням суду від 20 серпня 2013 року стягнуто всю заборгованість за кредитним договором достроково, то в кредитора виникло право нараховувати відсотки за неправомірне користування кредитом в іншому (збільшеному) розмірі, адже після отримання вимоги про дострокове погашення заборгованості або винесення рішення суду про стягнення такої заборгованості достроково, вся заборгованість за кредитним договором вважається простроченою, оскільки такими діями кредитор змінив строк кредитування. Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду за результатами розгляду справи №444/9519/12 у постанові від 28.03.2018 року. Велика Палата Верховного Суду за результатами розгляду справи №5017/1987/2012 постановила ухвалу від 24.01.2019 року в якій дійшла висновків, що відповідно до частини другої статті 625 ЦК України кредитний договір може встановлювати проценти за неправомірне користування боржником грошовими коштами як наслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання. І такі проценти можуть бути стягнуті кредитодавцем й після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Згідно з пунктом 6.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №910/1238/17 плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач посилався на те, що в результаті невиконання умов договору, у відповідачів виникла заборгованість, розрахована на підставі ч.2 ст.625 ЦК України та пунктів кредитного договору за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором №831/3/27/31/8-217 від 14.07.2008, станом на 23.02.2022 в розмірі 239\~350,22 грн. (з яких: сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість 62\~511,11 грн., сума заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість 176\~839,11 грн.). Нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим (Постанова Верховного суду України від 26.04.2017р. справа № 3-1522 гс 16). Подібних висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла в постанові від 08.11.2019 року №127/15672/16-ц де зазначено, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до умов вищезазначених Договорів поруки, Поручитель поручається за виконання Боржником умов Кредитного договору власними коштами. У випадку невиконання чи неналежного виконання ним взятих на себе зобов`язань за Кредитним Договором Поручитель разом з Відповідачем 1 солідарно відповідає перед Позивачем у повному обсязі зобов`язань, передбачених Кредитним Договором. У зв`язку з невиконанням Боржником свого обов`язку по сплаті кредиту, у Кредитора виникло право задовольнити свої вимоги також і за рахунок Поручителів. Відповідно до ч.1 статті 553, ч.1,2 статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Виходячи з того, що зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання, позивач має право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст.525, 526, 553, 554, 625, 1048 ЦК України,

Outcome: approved