Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

[PERSON] \~через свого\~представника адвоката\~Чернілевську Р.В.\~звернулася до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на\~утримання повнолітньої\~дитини,\~яка продовжує\~навчання. Позов мотивувала тим, що згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.09.2013 у справі №127/17721/13-ц з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти, зокрема, на утримання неповнолітнього сина- [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Вказане рішення у добровільному порядку відповідачем не виконувалося, тому виданий на підставі нього виконавчий лист було звернуто до примусового виконання. У зв`язку з досягненням дочкою [PERSON] , [INFO] , повноліття стягнення аліментів на підставі вказаного рішення припиняється. Починаючи з 01.09.2021 року дочка [PERSON] вступила на навчання до Відокремленого структурного підрозділу «Вінницького фахового коледжу Національного університету харчових технологій» та на даний час є студенткою третього курсу групи 3-ОВ денної форми навчання. Позивач не взмозі самостійно забезпечити матеріальні потреби доньки, при цьому відповідач є здоровим, працездатним, інших утриманців немає та має можливість надавати матеріальну допомогу, а дочка [PERSON] потребує такої допомоги зі сторони батька. З огляду на викладене позивач просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з досягнення [PERSON] повноліття та до закінчення нею навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Вінницького фахового коледжу Національного університету харчових технологій», тобто до 31.01.2025. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.03.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Вказану ухвалу, разом із копією позовної заяви з додатками, було надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу його зареєстрованого місця проживання (0600257162645). Однак поштове відправлення повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення адресату з відміткою про повернення у зв`язку із закінченням терміну зберігання, що є належним повідомлення, на що вказував Верховний Суд в постанові від 13 травня 2024 року в справі №755/4829/23. Відповідач у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом установлені наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, що ґрунтуються на вимогах ст. 182, 199, 200 СК України. Судом установлено,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~є дочкою\~ [PERSON] та\~ [PERSON] ,\~що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21.03.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 7). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.09.2013 у справі №127/17721/13-ц стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 600 гривень на кожну дитину, щомісячно до досягнення ними повноліття, починаючи із 25 липня 2013 року (а.с. 10-11). На підставі вказаного рішення 21.01.2014 було видано виконавчий лист (а.с. 12). 04.08.2021 між Вінницьким фаховим коледжем Національного університету харчових технологій, з однієї сторони, та [PERSON] , з іншої сторони, для здобувача фахової передвищої освіти [PERSON] , було укладено договір про надання освітніх послуг ВСП «Вінницький фаховий коледж НУХТ» №15-ОВК та договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців у ВСП «Вінницький фаховий коледж НУХТ» №6-ОВ (а.с.16-17, 18-19). Згідно довідки Відокремленого структурного підрозділу «Вінницький фаховий коледж Національного університету харчових технологій» №835 від 15.02.2024 [PERSON] є студенткою групи 3-ОВ третього курсу денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу «Вінницький фаховий коледж Національного університету харчових технологій». Контрактна форма навчання, стипендію не отримує. Навчається з 01 вересня 2021 року. Термін навчання до 31 січня 2025 року (а.с. 15). [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття, проживає разом матір`ю, не працює, доходів не має та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, доказів про надання допомоги на утримання доньки, яка розпочала навчання, не надав. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. [PERSON] досягла повноліття, є меншою 23 років, продовжує навчання, доходів не має, проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, а тому суд дійшов висновку, що дочка потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу в певній мірі. З позовом звернулася особа (мати) з якою мешкає дочка. При цьому суд враховує, що відповідач доказів не можливості надання такої допомоги суду не надав, а позивач бажає в судовому порядку врегулювати участь відповідача в наданні такої допомоги на період навчання допомоги. Щодо розміру аліментів, то суд враховує, що згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, чоловіка, дружини, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі №761/10510/17. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як зазначалося вище суд дійшов висновку, що повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання, а батько може надавати таку допомогу в певній мірі. Визначаючись щодо розміру аліментів, суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини, а також те, що на утриманні у відповідача є також інша донька, те, що відповідач доказів надання допомоги доньці та неможливості утримувати її суду не надав. Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, витрати пов`язані з навчанням (проїзд до навчального закладу, харчування, забезпечення базовими організаційними речами та приладдям) та обставини, що встановленні судом та мають значення в їх сукупності, зокрема й щодо можливості кожного із батьків надавати допомогу, вважає справедливим встановлення аліментів в розмірі 1/4 частки доходу відповідача. При визначені розміру аліментів суд взяв до уваги правовий висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 24.12.2014 в справі №6-186цс14, та врахував всі обставини, визначені ст. 182 СК України, та певну можливість утримання дочки матір`ю (позивачем), як-то визначено ст. 200 СК України. З урахуванням того, що дочка Єлизавета досягла повноліття [INFO] , а аліменти в порядку ст. 199 СК України стягуються на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, аліменти підлягають стягненню з 13 березня 2024 року. Суд також звертає увагу, що згідно ч. 2 ст. 199 СК України право повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, на її утримання припиняється у разі припинення навчання, а тому суд при визначенні періоду стягнення аліментів вважає за необхідне встановити межу до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення повнолітньою дитиною 23 років. На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а позов задоволено, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню 1211,20 грн судового збору.

Outcome: approved