Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-11 00:00:00

У квітні 2024 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ)звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення понесених витрат в розмірі 11 673,92 грн, а також судових витрат в розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог МТСБУ зазначило, що 09 травня 2022 року [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ», д.н.з. [NUMBER] , в м. Тернополі допустив зіткнення з автомобілем «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , який отримав механічні пошкодження. Представник позивача також покликається на те, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди у відповідача не було чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина [PERSON] у скоєнні даної ДТП, підтверджується постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 травня 2022 року, справа № 607/5933/22. Відповідно до Звіту про оцінку автомобіля потерпілої особи, завданий розмір матеріального збитку становив 10 343,92 грн. Зазначену шкоду винуватцем ДТП не було відшкодовано потерпілій особі [PERSON] . Внаслідок чого, остання з метою отримання відшкодування звернулася до МТСБУ з відповідною заявою, до якої додала поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тому, згідно з п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмір 10 343,92 грн за шкоду заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу. Крім того, МТСБУ понесло витрати на встановлення розміру збитків та збір документів по справі у розмірі 1 330,00 грн. Таким чином, позивач відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону набув право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 квітня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом МТСБУ до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу; задоволено клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача МТСБУ - адвокат Равлюк А. Г. в судове засідання не з`явився, однак, 01 травня 2024 року через систему «Електронний суд» подав клопотання про розгляд справи за відсутності сторони, у якому просив суд розгляд справи № 607/7573/24 здійснювати за відсутності (без присутності) позивача та його представника на підставі наявних у суду матеріалів. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, а в позовній заяві вказав, що не заперечує щодо заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0600270281173, в якому зазначено, що «адресат відсутній за вказаною адресою», а також оголошенням про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, відзиву на позовну заяву не надав суду. Відповідно до частини п`ятої, пункту 2 частини сьомої, пункту 4 частини восьмої, частини одинадцятої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Дані висновки узгоджуються з постановами Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі №757/15603/19 (провадження №61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі №760/25978/13-ц (провадження №61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі №760/17314/17). Згідно з частиною 4 статті 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає, що відповідач [PERSON] про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до статті 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою учасників справи, з підстав, передбачених частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. Транспортний засіб «Toyota Auris», державний номерний знак [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] , про що свідчить Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, Серія [NUMBER] , видане ТСЦ 6141 (а.с. 23, 48, 62). На час дорожньо-транспортної пригоди 09 травня 2022 року цей транспортний засіб був забезпечений Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 206659102, який був чинним з 00:00 год. 31 серпня 2021 року до 30 серпня 2022 року включно (а.с. 64). Поліс на транспортний засіб ВАЗ 21011, д.н.з. [NUMBER] , не знайдено, на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 10 травня 2022 року [PERSON] звернулася до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, в якому вказано, що 09 травня 2022 року у м. Тернопіль по вул. Богдана Хмельницького, 12, її автомобіль був припаркований за вказаною адресою. Приблизно о 20:40 вона повернулась до свого транспортного засобу (далі - ТЗ) і працівники поліції повідомили їй, що автомобіль ВАЗ 21011, д.н.з. [NUMBER] , в`їхав в заднє праве крило її авто, чим пошкодив заднє крило та задній бампер. Поліція зафіксувала, що водій авто ВАЗ 21011 був у стані алкогольного сп`яніння. Під час ДТП ніхто не постраждав (а.с. 55-56). Також 10 травня 2024 року [PERSON] завернулася в МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП, яка сталася 09 травня 2022 року в м. Тернопіль по вул. Богдана Хмельницького, 12, за участю транспортного засобу «Toyota Auris», з номерним знаком [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу ВАЗ 21011 з номерним знаком [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] (а.с. 7, 54). Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/5933/22 від 25 травня 2021 року, об`єднано в одне провадження справу про адміністративне правопорушення №607/5933/22 (провадження №3/607/3440/2022) про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення № 607/5937/22 (провадження №3/607/3444/2022) про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення №607/5938/22 (провадження 3/607/3445/2022) про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, об`єднаній справі присвоєно №607/5933/22. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення з урахуванням вимог ст. 36 КУпАП, у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік (а.с. 24-29). Зі змісту цієї постанови вбачається, що 09 травня 2022 року о 19 год. 59 хв. в м. Тернополі по вул. Б. Хмельницького, 14 водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 21011», номерний знак [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota Auris», номерний знак [NUMBER] , який був припаркований попереду, внаслідок чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказаними діями водій [PERSON] порушив вимоги п. 2.3б, 12.1., 13.1 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно частини 6 статті 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до Звіту про оцінку автомобіля «Toyota Auris», реєстраційний номер [NUMBER] , складеного суб`єктом оціночної діяльності приватним підприємцем Говерою Ольгою Ярославівною, ринкова вартість (С) даного автомобіля складає 253 013,40 гривень; вартість відновлювального ремонту автомобіля, з включенням в розрахунку ПДВ, складає 10 343,92 гривні; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників автомобіля, з включенням в розрахунку ПДВ складає 10 343,92 гривні; вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників автомобіля, без включення в розрахунку ПДВ складає 10 343,92 гривні; коефіцієнт фізичного зносу (Ез) автомобіля складає 0,5779 (а.с. 34-52). Вартість вказаного звіту становила 1 330,00 гривень, про що свідчить Акт виконаних робіт по справі МТСБУ № 84109, підписаний КЕП 17 червня 2022 року, та Рахунок-фактура № 20 від 17 червня 2022 року (а.с. 16-18). 21 червня 2022 року за вказаний вище звіт МТСБУ оплатило ФОП [PERSON] послуги на суму 1 330,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 884089 (а.с. 19). 30 червня 2022 року МТСБУ надіслало [PERSON] вимогу № 3-01б/13450 про відшкодування витрат, з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди, що становить 11 673,92 гривні, яка залишена відповідачем без реагування, що і стало причиною звернення МТСБУ до суду за захистом своїх прав (а.с. 20-21). Відповідно до платіжної інструкції № 884391 від 01 липня 2022 року МТСБУ перерахувало [PERSON] 10 343,92 гривні, призначення платежу: виплата по справі № 84109, згідно наказу № 3/5073 від 30 червня 2022 року, т.з. [NUMBER] (а.с. 15). За вказаних обставин до правовідносин, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми матеріального права. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За правилом передбаченим частиною 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 статті 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. З постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі №607/5933/22 від 25 травня 2021 року, вбачається, що винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, визнано відповідача [PERSON] (а.с. 24-29). Також пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана внаслідок кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була. Згідно зі статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01 липня 2004 року (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №1961-IV) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до статті 39 Закону №1961-IV, Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Згідно з частиною 39.2.1. статті 39 Закону №1961-IV, основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Закону №1961-IV, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved