Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-22 00:00:00

Позивач 03.04.2024 року звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Збирит Олена Вікторівна про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач - [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Приблизно [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 31.03.2023 року виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Після померлої [PERSON] , [INFO] відкрилася спадщина. Маючи намір прийняти спадщину за заповітом позивач, [PERSON] через свого представника, 01.04.2024 року звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Збирит Олени Вікторівни. Проте у прийнятті спадщини їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що остання, пропустила строк для прийняття спадщини, який у відповідності до ст.ст. 1270-1272 Цивільного кодексу України складав 6 (шість) місяців з дня смерті [PERSON] , яка померла приблизно [INFO] . Позивачем зазначено, що ще за часів Радянського союзу переїхала проживати разом з батьком до Республіки Казахстан, і по цей час проживає там і є громадянкою Казахстану. Також позивачем зазначено, що у померлої [PERSON] відсутні інші спадкоємці, а також враховуючи наявність заповіту, позивач є єдиним спадкоємцем. З приводу пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач зазначає поважну причину пропуску строку - це відсутність нормальної комунікації між родичами з України та Казахстану через збройну агресію рф проти України та введення воєнного стану у відповідності до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та воєнними діями, що відбуваються на території України. З огляду на вищевикладене, остання вимушена звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2024 обрано головуючого суддю Ключника А.С. (а.с. 25-26). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 27). 20.05.2024 року до суду надійшли пояснення третьої особи щодо розгляду даного позову, у якому третя особа у вирішенні даного спору покладається на розсуд суду (а.с. 30-33). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.06.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд по суті (а.с. 66). У судове засідання представник позивача не з`явився та подав до суду заяву, якою підтримав позов у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, розгляд справи просив здійснити без його участі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив. Третя особа у судове засідання не з`явилась, та подала заяву про розгляд справи без її участі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Приблизно [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 31.03.2023 року виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 8). Маючи намір прийняти спадщину за заповітом позивач, [PERSON] через свого представника, 01.04.2024 року звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Збирит Олени Вікторівни. Проте у прийнятті спадщини їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що остання, пропустила строк для прийняття спадщини, який у відповідності до ст.ст. 1270-1272 Цивільного кодексу України складав 6 (шість) місяців з дня смерті [PERSON] , яка померла приблизно [INFO] . Згідно з п. 3) ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною першою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи. Головною ознакою поважних причин є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 29 червня 2021 року справа № 671/308/20 (провадження № 61-16392св20). Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Цим же пунктом передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказами у справі підтверджено, що підставами, що вплинули на несвоєчасну подачу заяви про прийняття спадщини послужили обставини, такі як : ще за часів Радянського союзу позивачка переїхала проживати разом з батьком до Республіки Казахстан, і по цей час проживає там і є громадянкою Казахстану. Через велику відстань між Республікою Казахстан та Україною, позивачка не була обізнана з приводу наявності заповіту на її ім`я. З приводу пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач зазначає поважну причину пропуску строку - це відсутність нормальної комунікації між родичами з України та Казахстану через збройну агресію рф проти України та введення воєнного стану у відповідності до Указу Президента № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та воєнними діями, що відбуваються на території України. У постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18, викладено висновок, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. Разом з тим, судові витрати у справі представник позивача просив залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved