Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

У березні 2024 року [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. У позові зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У вказаному шлюбі в них народилася спільна дитина син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17.03.2020 року укладений з відповідачем шлюб був розірваний. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду (справа №686/25038/19) вирішено стягувати з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти у розмірі 1500,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 13.09.2019 року і до повноліття дитини. Зазначила, що з часу визначення судом вказаного розміру аліментів на утримання сина суттєво змінилися обставини, що впливають на визначення розміру аліментів. Так, у неї змінився матеріальний стан, оскільки 08.04.2024 року вона звільнилася з роботи. Натомість матеріальний стан відповідача покращився, про що свідчить факт придбання ним автомобіля та квартири. Також просила врахувати, що син [PERSON] часто хворіє та має алергічний риніт, у зв`язку із чим потребує додаткових витрат на його лікування. За таких обставин просила суд змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та визначити їх у розмірі 5000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням чинності і до повноліття дитини. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У поданих письмових поясненнях зазначив, що поданий позивачкою позов не визнає та заперечує проти його задоволення. Зазначив, що з 2019 року він приймає участь у вихованні та утриманні сина [PERSON] , майже кожні вихідні та канікули він проводить час з сином; у літку 2020 та 2021 років був ініціатором поїздки на море для його оздоровлення. Щомісячно на утримання сина він перераховує позивачу аліменти близько 1850,00 гривень, також витрачає кошти на придбання сину одягу, взуття та інших необхідних речей. Просив врахувати, що він офіційно не працює, не займається підприємницькою діяльністю та його дохід складається із оплати тимчасових підробіток (періодичних вантажних перевезень). У середньому його місячний заробіток становить близько 8-10 тисяч гривень. Таким чином, з огляду на необхідність утримання житла, в якому проживає (близько 1500-2000 грн. на місяць), утримання автомобіля, для забезпечення роботи, збільшення аліментів до 5000,00 гривень фактично призведе до відсутності коштів на забезпечення своїх потреб на проживання. Також просив врахувати, що нових автомобілів він не купував, а фактично ним було здійснено перереєстрація старого автомобіля, який був у його власності ще під час зареєстрованого шлюбу з позивачкою. Щодо придбання квартири у 2021 році зазначив, що фактично така квартира була ним придбана за кошти його матері та саме для неї. Оформлення цієї квартири на нього було вимушеним, оскільки на той час його матері необхідно було повертатися на роботу до Італії, і вона не могла оформити договір на себе. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних матеріалів та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі\~статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями\~статті 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно приписів ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першої\~статті 192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з матір`ю позивачем у справі. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.02.2020 року у справі №686/25038/19 було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1500,00 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.09.2019 року і до повноліття дитини. При визначенні розміру аліментів, судом було враховано, розмір прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку, а також обов`язок з утримання дитини обох батьків. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій\~статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями частини другої\~статті 182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З матеріалів справи встановлено, що неповнолітній [PERSON] часто хворіє на гострі простудні захворювання, на протязі 2022-2024 років регулярно звертався до лікаря з приводу алергічного риніту та гипертензії аденоїдів, що підтверджено наданою випискою дитячого отоларинголога (а.с.7). Згідно представленої копії трудової книжки позивача встановлено, що остання 08.02.2024 року була звільнена з ТОВ «Фуд-ЕксімТрейд». Також встановлено, що [PERSON] як на момент ухвалення рішення судом від 03.02.2020 року так і станом на даний час офіційно не працює. Згідно наданих пояснень останній має тимчасові підробітки за надання послуг в тому числі вантажних перевезень. З досліджених виписки по картковому рахунку [PERSON] встановлено, що останній отримує щомісячно кошти в середньому 10\~000,00 гривень. По суті відповідний розмір заробітку був зазначений і самим відповідачем у своїх письмових поясненнях. Крім того встановлено, що 29.01.2021 року [PERSON] за договором купівлі-продажу придбав у власність нерухоме майно квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Щодо придбання з лютого 2020 року автомобілів суд зазначає, що доказів на підтвердження цієї обставини позивачем суду не представлено і матеріали справи не містять. Фактично автомобіль ІVECO перебував у власності [PERSON] ще до ухвалення рішення суду у лютому 2020 року. Отже досліджені у справі матеріали дають підстави стверджувати, що з часу ухвалення судом рішення від 03.02.2020 року, яким був визначений розмір аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] у отримувача аліментів (позивача у справі) суттєво змінився матеріальний стан (остання звільнена з роботи). Натомість матеріальний стан відповідача дає йому можливість сплачувати аліменти на утримання сина у більшому розмірі. Так, останній з часу ухвалення судом рішення від 03.02.2020 року придбав нерухомість у місті Хмельницькому, має у власності автомобіль, який використовує для заробітку (надання послуг з перевезення) та відповідно має стабільний дохід який становить у середньому 10\~000,00 на місяць. Відповідно до\~статті 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано\~постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. З огляду на зміну матеріального стану отримувача аліментів, підтвердження наявного стабільного доходу відповідача, визначений попереднім рішенням суду розмір аліментів, який станом на даний час фактично дорівнює мінімальному розміру, який гарантований державою, є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та задоволення її мінімально необхідних вікових потреб. За таких обставин, зважаючи на особу платника аліментів, який є працездатним, фізично здоровим, його матеріальний стан, враховуючи стан здоров`я та матеріальний стан дитини, матеріальний стан отримувача аліментів, суд вважає за можливе частково задовольнити позов та збільшити розмір аліментів, які слід стягувати з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та визначити їх у розмірі 2500,00 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Саме такий розмір аліментів за встановлених обставин, буде відповідати вимогам розумності та справедливості щодо належного виконання відповідачем обов`язку з утримання своєї неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.141 СК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею витрати на правову допомогу пропорційно до задоволеної частки позовних вимог у сумі 2500,00 гривень (5000,00 грн. * 50%). Також з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 605,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial