Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ульяновського районного суду Кіровоградської області з позовом до Благовіщенської міської ради Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] в місті Благовіщенське Голованівського району Кіровоградської області помер спадкодавець [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно яке складається з : - квартири [ADDRESS] ; - земельної ділянки призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 3525589700:02:000:0478, площею 3.62 га, яка розташована на території Благовіщенської територіальної громади (с.Шамраєве) Голованівського району Кіровоградської області. 25 липня 2013 року за час життя [PERSON] склав заповіт на випадок свої смерті, який був зареєстрований в реєстрі №1604, даним заповітом заповів все належне йому майно на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Після смерті спадкодавця [PERSON] 1/2 частину спадкового майна за заповітом успадкував [PERSON] , решта частини спадщини за заповітом залишилась відкритою та позивачем не успадкованою, оскільки остання не успадкувала дане спадкове майно в зв`язку з пропущенням шестимісячного строку на прийняття спадщини. Причиною пропущення строку позивачем на прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] стало те, що вона не знала про існування заповіту, складеного на її ім`я, оскільки вважала що єдиним спадкоємцем є [PERSON] .. Про існування заповіту позивач дізналася лише після закінчення шестимісячного строку на прийняття спадщини у листопаді 2023 року від дружини спадкодавця [PERSON] , яка є також є бабою позивача. Крім того, позивач не проживає на території України з 2020 року, що підтверджується відмітками у її закордонному паспорті та довідкою Благовіщенської міської ради від 03.06.2024 року №03-22/30011. При зверненні позивачем до приватного нотаріуса Кримської Н.П., з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , вона дізналася, що пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини за заповітом та отримала письмове роз`яснення нотаріуса від 03.06.2024 року №10-01/16, що стало підставою звернення з позовом до суду. Ухвалою від 19 червня 2024 року суд відкрив провадження у справі та постановив розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначив справу до підготовчого судового засідання. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача адвокат Терновенко Р.М. направив до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та участі позивача, наполягають на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача Благовіщенської міської ради направив до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності щодо задоволення позовних вимог не заперечує. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в місті Благовіщенське Голованівського району Кіровоградської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] ( а.с.12). Згідно копії архівної довідки, виданої КП "Благовіщенським МТІ" від 04.09.2023 року зазначається, що [PERSON] належала на праві приватної власності квартира [ADDRESS] ( а.с.14). Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю - [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 3525589700:02:000:0478, площею 3.62 га, яка розташована на території Благовіщенської територіальної громади ( с.Шамраєве) Голованівського району Кіровоградської області ( а.с.17 - 19). Заповітом, посвідченим 25 липня 2013 року приватним нотаріусом Голованівського нотаріального округу Кримською Н.П. та зареєстрованим в реєстрі за № 1004, [PERSON] все належне йому майно, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось і взагалі все те, на що він матиме право і що буде належати йому на момент смерті, заповів [PERSON] та [PERSON] ( а.с.20). 03 червня 2024 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кримської Н.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що залишилось після смерті [PERSON] . Письмовим роз`ясненням приватного нотаріуса від 03.06.2024 року, позивачу було повідомлено про неможливість вчинення нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини (пропущений встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З аналізу наведених норм вбачається, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Як встановлено з матеріалів справи позивач не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки про існування такого заповіту не знала та проживала за межами України, що підтверджується записами у закордонному паспорті. Позивач просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] з тих підстав, що вона не знала про існування заповіту на її ім`я. Суд зазначає, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. В законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи. При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими. Так, Європейський суд з прав людини вказав, що виконуючи завдання цивільного судочинства суд враховує, що у всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права. Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, що належало його сім`ї, та призведе до передачі цього майна територіальній громаді, як відумерлої спадщини. В даному випадку, з урахуванням справедливого балансу інтересів сторін по справі, суд вважає за можливе надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини з метою фактичної реалізації ним своїх спадкових прав за відсутності інших претендентів на спадщину. При цьому, суд враховує, що відповідач визнав позов у повному обсязі. У позовній заяві позивач просив судові витрати залишити за ним, відтак відсутні підстави для їх розподілу. На підставі наведеного,

Outcome: approved