Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] помер брат [PERSON] , після смерті якого відкрилось спадщина на належне йому майно, а саме: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , земельні ділянки ОСГ призначення. При житті [PERSON] заповіту не складав, вона є спадкоємцем за законом. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений з поважної причини, у зв`язку з цим, просить визначити їй додатковий строк\~ для прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] . Рух справи в суді. Позовна заява надійшла до суду 22.04.2024 року. 30.05.2024 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.\~ Позиція учасників провадження. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі в підготовче судове засідання не з`явилися, подали заяви, кожен зокрема, в яких просили провести судове засідання за їх відсутності, позовні вимоги визнали (а.с. 36, 40, 54). Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з вимогами частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, враховуючи визнання відповідачем позову, за результатами підготовчого провадження суд, відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.01.2022 року, виданого повторно Старовижівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Львів), [PERSON] помер [INFO] (а.с. 6). За життя [PERSON] заповіту не складав (а.с. 8, 27 - 29), позивачка є спадкоємицею ІІ черги за законом (а.с. 10). Згідно з довідкою Сереховичівської сільської ради Ковельського району Волинської області № 104 від 18.03.2024 року встановлено, що в погосподарській книзі № 2 за 2016 2023 років по селу Ниці рахується господарство [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . До складу спадкового майна входить частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , право на земельну частку (пай), посвідчений сертифікатом (а.с. 8). Відповідно до копії заповіту, складеного батьком позивачки та [PERSON] - [PERSON] , посвідченого 17.06.1997 року секретарем виконкому Солов`ївської сільської ради, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в с.Ниці, заповів позивачці. Заповіт не змінено і не відмінено (а.с. 9). Відповідно до листа державного нотаріуса Старовижівської держконтори Хвещук А.В. від 18.06.2024 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після брата [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку із пропуском шестимісячного терміну для прийняття спадщини (а.с. 53). Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Правовідносини по даній цивільній справі регулюються\~Цивільним Кодексом України. Відповідно до ч. 1\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. На підставі вимог статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивачка вищенаведених вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). В той же час, відповідно до ст.ст. 1273-1275 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вищевикладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування. У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року № 6-1320цс17. Тобто, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] , як спадкоємець за законом, звернулася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна після смерті брата [PERSON] , однак останній було відмовлено у зв`язку із пропуском шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Позивачка просить встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вказуючи на те, що вона є співласником спадкового житлового будинку, оскільки успадкувала свою частку після смерті батька [PERSON] , а також вважала, що відсутність спору між спадкоємцями не спричинить перешкод для оформлення спадкових прав після смерті брата [PERSON] . Також суд враховує обставини, спричинені карантинними обмеженнями, що діяли з метою запобігання поширенню COVID-19 на території України, введенням на території України воєнного стану, визнання відповідачами позовних вимог, з метою захисту прав позивачки, як єдиного спадкоємця на спадщину, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги. На переконання суду дані обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для задоволення позовних вимог позивачки та визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved