Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу зареєстрованого 25 лютого 2020 року Вараським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), про що складено відповідний актовий запис № 30. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що подружні відносини з відповідачем поступово погіршилися, що призвело до їх фактичного припинення. У сторін різні, погляди на шлюб, шлюбні відносини та сімейне життя, протягом двох років вони проживають окремо. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, примирення між сторонами неможливе. Ухвалою суду від 23 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 18 червня 2024 року. Ухвалою суду від 18 червня 2024 року розгляд справи відкладено на 04 липня 2024 року. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена у порядку визначеному ЦПК України, причини неявки не повідомила, відзиву на позов не подала. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов наступного висновку. 25 лютого 2020 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) зареєстрували шлюб, про що Вараським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) складено відповідний актовий запис № 30, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 13 квітня 2024 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13 квітня 2024 року. Матеріали справи не містять доказів наявності спору між сторонами щодо того з ким із батьків буде проживати малолітня дитина та спору з приводу поділу спільного майна. У ч.1 ст.24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановивши, що розлад подружніх стосунків сторін носить стійкий характер, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до\~ст.141\~ЦПК України\~підлягають стягненню\~з відповідача\~на користь\~позивача понесені\~ним судові витрати у вигляді судового збору. Однак, враховуючи, що позивач просить судові витрати залишити за ним, суд, за таких обставин, вважає за можливе не стягувати понесені позивачем судові витрати з відповідача.

Outcome: approved