Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що [PERSON] неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, зловживає алкоголем та разом з дитиною часто залишає місце свого проживання. Неодноразово відповідачка була помічена в місцях де вживають наркотичні засоби та алкоголь. Ухвалою судді від 22.02.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с. 21). Сторони в судове засідання не з`явились, проте звернулись до суду з відповідними заявами про розгляд вказаної справи без їх участі, представник позивача заявлені вимоги підтримує, а відповідач визнає їх у повному обсязі (а.с. 45, 48). Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 4). Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 24-25). Малолітня [PERSON] проживала разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). 03.01.2024 виконавчим комітетом Потіївської сільської ради було прийнято рішення про негайне відібрання дитини від матері та влаштування її в заклад охорони здоров`я, а з 08.01.2024 [PERSON] влаштовано в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] (а.с. 8, 11). З акту обстеження умов проживання вбачається, що будинок, в якому проживає відповідачка зі свою малолітньою дитиною потребує косметичного ремонту, харчування не відповідає віку дитини, умови проживання задовільні. В родині відбуваються часті сварки через спосіб життя відповідачки. Під час обстеження встановлено, що [PERSON] , будучи вагітною, продовжує вживати алкоголь та на шлях виправлення не стає. Дитина продовжує перебувати в родині патронатного вихователя (а.с. 26). Згідно акту проведення оцінки рівня безпеки дитини встановлено, що дитина має зовнішні ознаки недогляду, а саме: вага, зріст значною мірою не відповідають віку дитини; дитина не ходить, не сидить, не розмовляє на рівні її віку; має низький рівень гігієни у зв`язку з недоглядом та занедбаністю; поруч з дитиною відчувається неприємний запах; одяг дитини не відповідає віку та сезону. Мати дитини перебуває у невідкладному стані, що є прямою загрозою життю та здоров`ю дитини і на момент проведення оцінки рівня безпеки дитини теж перебувала в стані алкогольного сп`яніння, пояснюючи це тим, що вживала алкоголь. Також встановлено, що у помешканні перебувають інші особи, які ймовірно у стані алкогольного сп`яніння та під дією психоактивних речовин. Разом з тим виявлено, що дитина не забезпечена належним харчуванням, необхідною медичною допомогою, доглядом, який відповідає віку та сезону, а помешкання, в якому проживає дитина, не пристосоване для її проживання та перебуває в антисанітарному стані (а.с. 27-31). З листа ТОВ «Пролісок +» від 12.02.2024 вбачається, що [PERSON] задекларована в даному медичному центрі з 31.03.2023 (дитині - 8 місяців та 23 дні), з моменту коли мати звернулась зі скаргами на поганий апетит та поганий набір маси тіла дитини. На момент останнього огляду встановлено діагноз: Дефіцит маси тіла, Труднощі вигодовування, Білково-енергетична недостатність легкого ступеню, Рахіт?. Було рекомендовано дообстеження: ЗАК, 25(ОН)D, УЗД ОЧП, нейросонографія, консультація генетика, дитячого гастроентеролога, дитячого невролога, дитячого ендокринолога. За наполяганнями та під контролем бабусі [PERSON] , в грудні 2023 року почали обстеження в ЖОДКЛ, але повне обстеження не пройшли (а.с. 33). З довідки-характеристики наданої сільським головою Потіївської сільської ради відносно відповідачки [PERSON] встановлено, що остання за місцем проживання характеризується негативно, а саме ніде не працює, зловживає алкоголем, часто покидає місце свого проживання, не повідомляючи рідних про місце свого перебування, неналежним чином виконує батьківські обов`язки (а.с. 10). Разом з тим, з повідомлення голови правління ГО «Грані можливого» вбачається, що відповідачка перебувала в центрі реінтеграції, за час її перебування в даному центрі позитивних змін не виявлено, бажання змінити життя не має, натомість має пристрасть до алкоголю та від подальшого курсу реабілітації відмовилась та самовільно покинула центр (а.с. 34). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, затвердженого рішенням виконавчого комітету Потіївської сільської ради від 09.01.2024, встановлено, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно своєї дочки [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі №553/2563/15-ц (провадження №61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками». Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою. З огляду на наведене, встановлено, що відповідачка свідомо нехтує своїми обов`язками стосовно своєї малолітньої дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не забезпечують необхідним вихованням, доглядом, що в сукупності суд розцінює як ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, а надані по справі докази вказують на тривале свідоме небажання відповідачки належним чином виконувати батьківські обов`язки, піклуватися про дитину та займатись її вихованням. Суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що при зміні своєї поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав, згідно із ст. 169 СК України, вона має право звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Таким чином, виходячи винятково з інтересів дитини, а також враховуючи наявність того факту, що відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків виховувати свою малолітню дитину, суд вважає, що позов необхідно задовольнити у повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 1211,20 грн. судового збору.

Outcome: approved