Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстровано 06.08.1992 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Маріуполь Донецької області про що складено актовий запис №1310, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . За час перебування у шлюбі в сторін народився син [PERSON] , 2010 року народження, який на даний час проживає разом з відповідачем. Підставою для розірвання шлюбу позивачка зазначає ті обставини, що у них з відповідачкем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Також, [PERSON] стверджує, що можливості зберегти сім`ю немає, подружні відносини між ними фактично припинилися, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 12.03.2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 05.04.2024 року провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зупинено, надавши сторонам строк для примирення 3 місяців, до 05.07.2024 року. Ухвалою суду від 19.07.2024 року відновлено провадження у справі. Позивачка та її представник до суду не з`явилися, однак позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча була належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив Клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило. Тому у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на таке. Відповідно до положень ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що 06.08.1992 року між [PERSON] та [PERSON] Міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Маріуполь Донецької області зареєстовано шлюб, про що складено актовий запис №1310 від 06.08.1992 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « [PERSON] », дружини « [PERSON] » /а. с.9/. За час спільного проживання у сторін народився син [PERSON] , 2010 року народження. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сімейне життя між позивачкою та відповідачем не склалося, через різні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюбних відносин сторони тривалий час не підтримують, проживають окремо, припинили вести спільне господарство, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливе та суперечить їх інтересам. Жодних спроб зміцнити сім`ю сторони не роблять. Шлюб носить формальний характер, примирення не можливе. Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 р., проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи те, що сторони подружніх відносин не підтримують, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, тому суд доходить висновку, що позов слід задовольнити. Судові витрати, згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved