Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-21 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. У лютому 2024 року ТОВ «Коллект Центр» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 491015588 у розмірі 63 055,66 грн та за кредитним договором № 500822809 у розмірі 41 629,63 грн, а також судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 25 000,00грн. Позов мотивований тим, що 16.10.2019 року та 02.12.2019 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , було укладено кредитні договори № 500822809 та № 491015588. 17.05.2021 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Флексіс» було укладено Договір факторингу № 2, відповідно до якого ТОВ «ФК «Флексіс» набуло право грошової вимоги до відповідача за вказаними договорами. 18.05.2021 року між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 18-05/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Флексіс» передало, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло належні права вимоги до боржників, вказани у реєстрі, в т.ч. і до боржника [PERSON] . Крім того, ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року відступило право грошової вимоги, в т.ч. за вказаними кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр». Позивач вказує, що відповідач своїх зобов`язань за вказаними кредитними договорами належним чином не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем в сумі 104 685,29 грн., яка відповідачем в добровільному порядку погашена не була. ІІ. Процесуальні рішення у справі. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. 12 березня 2024 року відповідач [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву. Відповідач не визнає пред`явлених до нього позовних вимог, заперечує проти задоволення даного позову в повному обсязі, та вважає, що зазначений вище позов не може бути задоволений, оскільки позовні вимоги не відповідають фактичним обставинам справи, нормам чинного законодавства України. Відповідач зазначає, що не заперечує проти факту укладення ним з АТ «АЛЬФА-БАНК» Кредитних договорів та не заперечує проти факту отримання грошових коштів за обома Кредитними договорами. Таким чином, відповідач визнає наявність у нього простроченої заборгованості перед Позивачем за Договорами позики. Однак, відповідач категорично не може погодитись з розміром даної заборгованості, а також, з позовними вимогами позивача щодо стягнення витрат на правничу допомогу. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, [PERSON] запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти Угоду про надання споживчого кредиту, про що складена оферта на укладання угоди про надання споживчого кредиту №491015588 від 02.12.2019 року. Відповідно до наданої копії Оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту №491015588 від 02.12.2019 року вбачається, що [PERSON] запропонував АТ «Альфа-Банк» надати відповідачу кредит, шляхом надання споживчого кредиту грошових коштів у розмірі 40 166,20 грн із фіксованою процентною ставкою 39,90 % строком на 24 місяці, спосіб видачі переказу коштів на рахунок. Відповідно до акцепту пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту №№491015588 від 02.12.2019 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] вбачається що на підставі договору про банківське обслуговування фізичних осіб зазначено умови споживчого кредиту, а саме: надання споживчого кредиту грошових коштів 40 166,20 грн із фіксованою процентною ставкою 39,90 % строком на 24 місяці дата повернення кредиту 03.12.2021 року, спосіб видачі переказ коштів на рахунок відкритий в АТ «Альфа-Банк». На останньому аркуші акцепту пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту міститься підпис голови правління, підпис позичальника. Судом встановлено, [PERSON] запропонував АТ «Альфа-Банк» укласти Угоду про надання споживчого кредиту, про що складена оферта на укладання угоди про надання споживчого кредиту №500822809 від 16.10.2019 року. Відповідно до наданої копії Оферти на укладання угоди про надання споживчого кредиту №500822809 від 16.10.2019 року вбачається що [PERSON] запропонував АТ «Альфа-Банк» надати відповідачу кредит шляхом надання споживчого кредиту грошових коштів 33 568,83 грн із фіксованою процентною ставкою 23,00 % строком на 24 місяці, спосіб видачі переказу коштів на рахунок. Відповідно до акцепту пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту №500822809 від 16.10.2019 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] вбачається що на підставі договору про банківське обслуговування фізичних осіб зазначено умови споживчого кредиту, а саме: надання споживчого кредиту грошових коштів 33 568,83 грн із фіксованою процентною ставкою 23,00 % строком на 24 місяці дата повернення кредиту 17.10.2021 року, спосіб видачі переказ коштів на рахунок відкритий в АТ «Альфа-Банк». На останньому аркуші акцепту пропозиції на укладання угоди про надання споживчого кредиту міститься підпис голови правління, підпис позичальника. Крім того відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту та анкету-заяву. 17.05.2021 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Флексіс» було укладено Договір факторингу № 2, відповідно до якого ТОВ «ФК «Флексіс» набуло право грошової вимоги до відповідача за вказаним договором. 18.05.2021 року між ТОВ «ФК «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 18-05/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Флексіс» передало, а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло належні права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі, в т.ч. і до боржника [PERSON] . Крім того, ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року відступило право грошової вимоги, в т.ч. за вказаними кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр». V. Норми права,які підлягають застосуванню та мотиви суду,щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За нормою ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). В ході розгляду справи стороною позивача доведено те, що товариство на даний час є законним правонаступником стягувача за укладеними договорами, боржником за якими є відповідач. Крім того, за наданими позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором № 491015588 від 02.12.2019 та за кредитним договором № 500822809 від 16.10.2019 року складає суму в розмірі 104 685,29 грн. Стороною відповідача зазначений розрахунок не спростовано, як і не надано доказів належного виконання договірних зобов`язань та сплати коштів в добровільному порядку. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи викладене, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено правомірність нарахування заборгованості за договорами. Доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання згідно укладених договорів, заборгованість за договорами не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, як правонаступника первісного кредитора, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 028,00 грн. Між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» 02.01.2023 був укладений Договір №02-01/2023 про надання правової допомоги (далі - Договір). Копія договору та Прайс-лист АО «Лігал Ассістанс» додані до позову. Відповідно до укладеного Договору АО прийняло на себе зобов`язання щодо надання юридичної допомоги на підставі окремих звернень, оформлених у формі заявок на надання юридичної допомоги, а ТОВ «Коллект Центр» - оплачувати надані правові послуги, вартість яких узгоджується у окремих заявках на надання юридичної допомоги. Відповідно до Заявки на надання юридичної допомоги № 873 від 02.01.2024, були узгоджені перелік та вартість послуг щодо надання юридичної (правової) допомоги по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] . Відповідно до зазначеної Заявки вартість послуг була погоджена в розмірі 17 000 гривень 00 копійок. До матеріалів справи був наданий Витяг з акту № 4 про надання юридичної допомоги від 08.01.24 р Суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу, оскільки, стороною позивача було надано суду достатні докази їх фактичного понесення позивачем, однак, на переконання суду, розумним та справедливим розміром зазначених витрат з огляду на перелік наданих послуг та їх вартість буде сума в розмірі 10000,00 грн., а тому вимога про стягнення витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial