Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-07 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 07.05.2024р. за підсудністю з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (позовна заява підписана представником позивачки - адвокатом Кобцем К.В.). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 08.05.2024р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (а.с.№23). Представник позивачки - адвокат Кобець К.В (діє на підставі ордеру від 12.02.2024р.- а.с. №9) по тесту позовної заяви в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що сторони зареєстрували шлюб 12.10.2013р. у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом № 867. Представник позивачки також зазначав, що у сторін спільних дітей немає, також зазначив, що сторони з літа 2023р. проживають окремо, спільного господарства не ведуть. В судове засідання 08.07.2024р. сторони (їх представники) не з`явилися, про дату розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачка по тексту заяви до суду від 29.01.2024р. підтримала позовні вимоги, просила справу розглядати за її відсутності (а.с. № 22). Відповідач [PERSON] в судові засідання, які призначалися судом на 06.06.2024р. та 08.07.2024р., повторно не з`явився, повідомлявся судом про дати розгляду справи судом шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленнями за місцем реєстрації, яке підтверджено відповіддю з ЄДДР від 15.02.2024р. (а.с. №12). Втім, до суду двічі повернулися конверти з позначками «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 26, 33). Крім того, про дату судового засідання 08.07.2024р. відповідач також повідомлявся шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України» (а.с. № 36). Отже, у відповідності до положень ч.ч. 7, 11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається таким, що повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України про дати судових засідань, втім, про причини неявки суд не сповістив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, також не скористався своїм правом на подачу відзиву на позов в порядку ст. 178 ЦПК України. З урахуванням заяви позивачки від 29.01.2024р., повторної неявки відповідача без поважних причин при належному повідомлені у відповідності до вимог ЦПК України про дати судових засідань, суд на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалив рішення в судовому засіданні 08.07.2024р. за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами. Підстав для ухвалення у справі заочного рішення суду немає, оскільки відсутня сукупність умов, яка передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки ні по тексту позову, ні по тексту заяви до суду від 29.01.2024р., позивачка та її представник не дали згоду на ухвалення заочного рішення суду. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.10.2013р. у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції під актовим записом № 867 (а.с. № 8). По тексту позову представник позивачки зазначає, що у сторін спільних дітей немає. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з літа 2023р., з того часу не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені, зі слів представника позивачки, з літа 2023р. (рік назад), з того часу не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилась, а відповідач заперечень стосовно позову не висловив, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При ухваленні рішення суд зазначає період остаточного припинення шлюбно-сімейних стосунків між сторонами саме з літа 2023р. відповідно до даних, які містить позовна заява, оскільки відповідач своїх заперечень проти позову суду не направив, не зазначив останній і іншого періоду припинення шлюбних стосунків. . Питання щодо зміни прізвища позивачки відповідно до положень 113 СК України, не вирішується, оскільки ні позивачка, ні її представник по тексту позову та заяви від 29.01.2024р. не висловлювали бажання позивачки щодо зміни прізвища на те, що у неї було до шлюбу. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею при подачі позову судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 211 грн. 20 коп.(а.с. № 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved