Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

У червні 2024 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.08.1990 [INFO] . Неповнолітніх дітей подружжя не має. Як зазначає позивач, спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між позивачем та відповідачкою припинились більше 10 років тому. Спільне господарство сторонами не ведеться. Спір про спільно нажите майно буде вирішуватися в окремому провадженні. У зв`язку з тим, що відповідачка добровільно відмовляється розірвати шлюб, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. На переконання позивача подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме його інтересам. Ухвалою суду від 25.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 18.07.2024 через канцелярію подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, 18.07.2024 через канцелярію подала до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. 18.08.1990 [INFO] зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , запис №\~487, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 18.08.1990 [INFO] . Відомостей про наявність у подружжя неповнолітніх дітей матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст.\~110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з приписами ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки сторони фактично припинили шлюбні відносини, досягнути примирення їм не вдалося, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. При цьому суд констатує, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, а тому суд приймає визнання позову відповідачкою. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved