Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

28.02.2024 до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов позов ПАТ «СК «Уніка» до [PERSON] , про відшкодування матеріальної шкоди в порядку суброгації в сумі 28843,90 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 01.04.2020 між ПАТ «СК «Уніка» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування на транспорті №022195/4057/0000009, предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Volvo XC60», (державний реєстраційний номер [NUMBER] ). У відповідності до умов даного договору позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування. 23.02.2021 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volvo XC60», (державний реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] та автомобіля «Chery Tiggo» (державний реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] . Постановою суду від 09.04.2021 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. ПрАТ «СК «Уніка» здійснила виплату страхового відшкодування потерпілому у розмірі 98594,64 грн. ПрАТ «СК «Оранта-Січ» несе цивільно-правову відповідальність відповідача, на підставі полісу №АО2616219, та в свою чергу здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 69750,74 грн. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків у розмірі 28843,90 грн. Позивач звертався до відповідача із досудовою вимогою №29713 про відшкодування шкоди, яку відповідач залишив без задоволення. Вищенаведені обставини послугували підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.03.2024 справу передано на розгляд за підсудністю до Заводського районного суду м. Миколаєва. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2024 визначено головуючим по справі суддю Щербину С.В. В період з 03.05.2024 по 06.05.2024 суддя перебував в нарадчій кімнаті. Ухвалою судді від 07.05.2024 позовну заяву залишено без руху. 16.05.2024 представник позивача надав до канцелярії суду заяву про усунення недоліків. Ухвалою судді від 21.05.2024 справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в призначене судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, відзиву не подав. Про час слухання справи повідомлялася судовою повісткою, надісланою з рекомендованим повідомленням. До суду повернулось поштове відправлення з відміткою про відсутність відповідача за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання, що дає підстави для висновку, що відповідач за зареєстрованим у встановленому порядку місцем свого проживання відсутній, тому він відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленим. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.04.2021 по справі №490/1643/21, яка набрала законної сили 20.04.2021, 23.02.2021р. близько 10:10 год. [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Чері» (державний реєстраційний номер [NUMBER] ) в районі будинку №22 по вул. В. Морська в м. Миколаєві, в порушення п. 2.3 "б", 10.1, 10.2 ПДР був не уважним, не слідкував за дорожньою обстановкою та її змінами, під час виїзду з прибудинкової території не надав переваги в русі транспортному засобу марки «Вольво» (державний реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] , що рухався по головній дорозі. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Данною постановою [PERSON] визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУАП та накладено адміністративне стягнення. Згідно положень ч.6ст. 82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 01.04.2020 між ПАТ «СК «Уніка» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування на транспорті №022195/4057/0000009. Предметом даного були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Volvo XC60», (державний реєстраційний номер [NUMBER] ). У відповідності до умов вказаного Договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування. 23.02.2021 потерпіла [PERSON] звернулася до ПрАТ «СК «Уніка» з заявою № 00407777 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО № 022195/4057/0000009 Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводилися на основі: акту огляду транспортного засобу від 27.02.2021; ремонтної калькуляції №00407777 від 18.03.2021 року; рахунку страхового відшкодування; звіту №10014 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 18.03.2021; страхового акту №00407777. Так, згідно звіту №10014 від 18.03.2021 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Volvo XC60» (державний реєстраційний номер [NUMBER] ) складає 112682,93 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини та матеріали фарбування і роботи). Згідно страхового акту №00407777 сума страхового відшкодування склала 98594,64 грн. 18.03.2021 ПрАТ «СК «Уніка» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 98594,64 грн., що підтверджується платіжним дорученням №208388 від 18.03.2021. ВАТ «СК «Оранта-Січ» несе цивільно-правову відповідальність відповідача, на підставі полісу АО№2616219. 30.03.2021 ПрАТ «СК «Уніка» зверталося з заявою №1006 до ВАТ «СК «Оранта-Січ» про виплату страхового відшкодування на суму 98594,64 грн. Згідно платіжного доручення №1095 від 25.06.2021 ВАТ «СК «Оранта-Січ» здійснило ПрАТ «СК «Уніка» відшкодування в сумі 69750,74 грн. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків у розмірі 28843,90 грн. (98594,64 грн. - 69750,74 грн). Позивач звертався до відповідача із досудовою вимогою №29713 про відшкодування шкоди, однак виплати відшкодування з боку відповідача здійснено не було. Згідно зі ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Пунктом 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідност.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З огляду на встановлене та те, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Volvo XC60», (державний реєстраційний номер [NUMBER] ) була застрахована на момент ДТП в ПАТ «Страхова компанія «УНІКА», ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 98594,64 грн., а ВАТ «СК «Оранта-Січ» несе цивільно-правову відповідальність відповідача, на підставі полісу АО№2616219, та в свою чергу здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 69750,74 грн., відтак невиплаченою залишається сума відшкодування в розмірі 28843,90 грн., яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] . Разом з тим, будь-яких доказів на спростування позовних вимог та їх обґрунтування відповідач суду не надав. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заявлені позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В порядку ст. 141 України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved