Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

20.06.2023 року керівник Дніпровської окружної прокуратури м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою до [PERSON] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що у власності територіальної громади міста Києва перебуває земельна ділянка площею 0,1000 га (кадастровий номер 8000000000:90:051:0028), яка належить до земель водного фонду та до об`єктів екологічної мережі. Разом з цим, право власності територіальної громади міста Києва на об`єкт екомережі порушено через незаконну державну реєстрацію земельної ділянки, зміну її цільового призначення та незаконну реєстрацією за [PERSON] права власності на житловий будинок загальною площею 42 кв. м. на цій ділянці за адресою: [ADDRESS] . На підставі рішення приватного нотаріуса КМНО Меженської К.С. від 26.01.2022 № 63070900 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень зареєстровано право власності за [PERSON] на житловий будинок площею 42 кв.м. літ «А» за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2566435180000, номер відомостей про речове право: 46360565). Підставою для проведення реєстрації стала довідка про технічні показники об`єкта та підтвердження поштової адреси від 20.05.2021, видавник ФОП [PERSON] . У подальшому, на замовлення [PERSON] інженером-землевпорядником ПП «Фірма «Інженер» [PERSON] 09.02.2022 року розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення ) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на підставі якої 15.02.2022 року державним кадастровим реєстратором Відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Рівненській області Кондратюком В.В. внесено відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:051:0028 та відкрито на неї поземельну книгу з категорією земель: землі житлової та громадської забудови, цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; видом використання - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Вказані реєстраційні дії здійснено з метою створення уявної законності набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, що розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:90:051:0028 по [ADDRESS] з метою подальшого заволодіння об`єктом екомережі - земельною ділянкою водного фонду без прийняття рішення Київською міською радою про її відведення. Спірна земельна ділянка знаходиться в межах прибережної захисної смуги та належить до земель водного фонду, що підтверджується інформацією [INFO] з надзвичайних ситуацій від 24.02.2023, земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:90:051:0028 знаходиться поряд із штучно створеною водоймою (ставком) між [ADDRESS] . За інформацією Управління екології та природних ресурсів виконавчого органу КМДА на території кадастрового кварталу 90:051, навпроти [ADDRESS] , знаходиться водний об`єкт орієнтовною площею 0,69 га. Відповідно до розпорядження виконавчого органу КМР від 04.02.2009 № 111 КП «Плесо» є балансоутримувачем внутрішніх водних об`єктів та гідротехнічних споруд, у т.ч. вищезазначеного ставка (п.86 додатку). Вказана інформація також підтверджується листом Державного агентства водних ресурсів України від 06.02.2023 року. За результатами інженерно-геодезичних робіт ТОВ «Геометричні рішення» у рамках кримінального провадження № 42022102040000121 встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:90:051:0028 частково накладається на прибережну захисну смугу водного об`єкту - ставка, та встановлено площу займаної території - 0,1000 га, та площу накладення на прибережну захисну смугу ставка - 0,075 га (75%), а за результатами огляду встановлено, що остання примикає до водойми, площею 0,1000 га, не огороджена, без фундаменту, вільна від будь-яких будівель, споруд, житлових та нежитлових приміщень, на ній розташовані дерева, кущі, наявні насипи глини, відповідно належить до земель водного фонду, що унеможливлює передання цієї ділянки у приватну власність з цільовим призначенням - для ведення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Цільове призначення спірної земельної ділянки фактично було змінено при її державній реєстрації. Київською міською радою рішення про надання в користування та зміну цільового призначення спірної ділянки, не приймались, а тому реєстрація цієї ділянки та внесення відомостей щодо зміни її цільового призначення в Державному земельному кадастрі суперечить вимогам чинного законодавства. Водночас згідно з листом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київради від 23.03.2023 року Департамент не видавав, не реєстрував документів, що дають право на виконання підготовчих/будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів за адресою: [ADDRESS] . Також відповідно до листа Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 23.03.2023 розпорядження про присвоєння поштових адрес житловому будинку № 104-Е не приймались, а Департаментом містобудування та архітектури від 15.02.2023 року повідомлено, що в Реєстрі адрес, який розроблений відповідно до Положення про реєстр адрес у місті Києві відсутні відомості про документи щодо присвоєння поштової адреси за зазначеною адресою, а також відсутні відомості щодо реєстрації в містобудівному кадастрі схем генерального плану на об`єкти будівництва за цією адресою та містобудівні умови та обмеження для проектування об`єктів будівництва не надавались. Згідно з інформацією КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» житловий будинок [ADDRESS] на праві власності не реєструвався. Відповідно до інформації Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу КМДА від 16.01.2023 року документація із землеустрою щодо спірної земельної ділянки до Департаменту не надходила. Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності речові права на спірну ділянку за будь-якими фізичними чи юридичними особами не реєструвались. Отже подані для реєстрації документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Окрім того, відповідно до протоколу допиту у кримінальному провадженні технічні документи ФОП [PERSON] виготовлено за результатами проведеної інвентаризації, яка фактично не проводилась, на фактично неіснуючий об`єкт нерухомого майна - житлового будинку, що знаходиться нібито за адресою: [ADDRESS] з внесенням до документів відомостей, що не відповідають дійсності. Позивач звертає увагу на те, що Міністерством юстиції України проведено камеральну перевірку державного реєстратора - приватного нотаріуса КМНО Меженської К.С. за результатами якої видано наказ від 14.04.2023 року про анулювання реєстратору доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Наголошує на тому, що необхідність пред`явлення цього позову спрямована на збереження екосистеми України, зумовлена потребою в захисті екологічної мережі столиці і становить державний інтерес, оскільки Київською міською радою самостійно не вживаються заходи на усунення виявлених порушень . Просив усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у володінні та розпорядженні об`єктом екомережі - земельною ділянкою водного фонду комунальної форми власності шляхом: скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса КМНО Меженської К.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.01.2022, індексний номер 63070900 та здійсненої державної реєстрації права власності за [PERSON] на житловий будинок загальною площею 42 кв.м. літ. «А», припинивши вказане право [PERSON] ; скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:051:0028 площею 0,1000 га по [ADDRESS] ; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору. 26 червня 2024 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у праві за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. У підготовчому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з зазначених у позовній заяві підстав, просив позов задовольнити. Відповідачка не скористалася правом подачі відзиву на позов. Ухвалою від 11 березня 2024 року підготовче провадження за позовними вимогами керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради закрито, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явилися, про місце, дату і час проведення повідомлені належним чином. Представник позивача - прокурор Шита Н.М. повідомила суд, що позов підтримує і просить задовольнити у повному обсязі. Представник Київської міської ради - Плаксивий О.В. подав до суду заяву в якій просив позов задовольнити в повному обсязі, провести судове засідання без його участі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, правом подачі до суду відзиву на позов не скористалася. Поштове відправлення, яким суд направляв судову повістку відповідачці за адресою зареєстрованого у встановленому законом порядку її місця проживання, повернуто підприємством поштового зв`язку АТ "Укрпошта" із зазначенням у відповідній довідці про причини повернення/досилання "адресат відсутній за вказаною адресою". Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до п. 3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Крім того, відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постанові в справі № 918/539/16 від 07 липня 2022 року, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Виходячи з цього, на підставі викладеного та ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідачки, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що на підставі рішення приватного нотаріуса КМНО Меженської К.С. від 26.01.2022 № 63070900 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) зареєстровано право власності за [PERSON] на житловий будинок площею 42 кв.м. літ «А» за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2566435180000, номер відомостей про речове право: 46360565) (а.с. 33, 48). Підставою для проведення реєстрації стала довідка про технічні показники об`єкта та підтвердження поштової адреси № 04-09 від 20.05.2021, видавник ФОП [PERSON] , відповідно до якої за результатами технічної інвентаризації виявлено житловий будинок літ. «А» за адресою: [ADDRESS] , який, зі слів замовника, побудований господарчим способом у 1991 році. Житловий будинок не належить до категорії самочинного будівництва та не потребує прийняттю в експлуатацію; відповідає Державним будівельним нормам (а.с. 41). На замовлення [PERSON] інженером-землевпорядником ПП «Фірма «Інженер» [PERSON] 09.02.2022 року розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення ) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 49). На підставі цієї документації 15.02.2022 року державним кадастровим реєстратором Відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Рівненській області Кондратюком Вячеславом Володимировичем внесено відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:051:0028 та відкрито на неї поземельну книгу (а.с. 99). Вказана земельна ділянка на праві власності належить Територіальній громаді міста Києва. Відповідно до ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно зі ст.9 ЗК України до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин на їх території належить: 1) розпорядження землями територіальної громади міста; 2) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; 3) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 317 та 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Згідно з ч.1 ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. Таким чином, право розпорядження землями територіальної громади належить Київській міській раді. Відповідно до ст.19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються, зокрема, на землі рекреаційного призначення, землі водного фонду. Статтею 5 Закону України «Про екологічну мережу України» передбачено, що землі водного фонду є складовою екомережі. Спірна земельна ділянка є об`єктом екомережі, має особливу цінність та підлягає особливій охороні. У ст. 4 Закону України «Про екологічну мережу України» зазначено, що збереження цілісності екомережі здійснюється відповідно до принципів забезпечення цілісності екосистемних функцій складових елементів екомережі, збереження та екологічно збалансоване використання природних ресурсів на території екомережі. Отже, землі водного фонду, у тому числі спірна земельна ділянка - як об`єкт екомережі, мають особливу цінність та підлягають особливій охороні. Частиною 2 ст. 178 ЦК України, яка регулює питання оборотоздатності об`єктів цивільних прав, визначено види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту), мають бути прямо встановлені у законі. Види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), встановлюються законом. Відповідно до ст.58 ЗК України та ст. 4 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами; землі зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів. Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча й не розташовані об`єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню й належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції. Стаття 59 ЗК України передбачає обмеження щодо набуття таких земель у приватну власність, а відповідно ж до ч.4 ст. 84 ЗК України землі водного фонду не можуть передаватись у приватну власність, крім випадків, передбачених законодавством. Тобто, заволодіння приватними особами землями водного фонду є неможливим. Відповідно до ст.60 ЗК України та ст. 88 ВК України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги. Прибрежні захисні смуги є природоохоронною територією з режимомо обмежоеної господарської діяльності. Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 га - 25 м. Правовий режим прибережних смуг визначається ст.ст. 60, 62 ЗК України та ст.ст. 1, 88, 90 ВК України. Межі прибережних захисних смуг, пляжних зон зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації на місцевому та регіональному рівнях та позначаються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування на місцевості інформаційними знаками. Відомості про межі прибережних захисних смуг, пляжних зон вносяться до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель. Землі прибережних захисних смуг перебувають у державній та комунальній власності та можуть надаватися в користування лише для цілей, визначених цим Кодексом. У межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням містобудівної документації. Згідно зі ст. 61 ЗК України, ст. 89 ВК України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. Отже, прибережна захисна смуга - це частина водоохоронної зони, визначеної законодавством ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено особливий режим. Відповідно до ст. 1 ВК України водний об`єкт - природний або створений штучно елемент довкілля, в якому зосереджуються води (море, лиман, річка, струмок, озеро, водосховище, ставок, канал (крім каналу на зрошувальних і осушувальних системах), а також водоносний горизонт). Ставок - це штучно створена водойма місткістю не більше 1 млн. кубічних метрів. З цього випливає, що території водного фонду наділені надважливими функціями і завданнями, мають особливий статус та перебувають під особливою державною охороною, а тому відповідно до ст. 178 ЦК України належать до обмежено оборотоздатних об`єктів. Згідно з інформацією Центральної геофізичної обсерваторії імені Бориса Срезневского Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 24.02.2023 № 991-001-327-1991-083 земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:90:051:0028 знаходиться поряд із штучно створеною водоймою (ставком) між вул. Ак. Заболотного та Лазурна у Голосіївському районі м. Києва і накладається на прибережну захисну смугу шириною 25 м частково (а.с. 144). Відповідно до листа від 09.03.2023 № 07/03 за результатами інженерно-геодезичних робіт ТОВ «Геометричні рішення» встановлено, що земельна ділянка площею 0,1000 га з кадастровим номером 8000000000:90:051:0028 частково накладається на прибережну захисну смугу водного об`єкту - ставка, яка складає 25 метрів. Площа накладення земельної ділянки на прибережну захисну смугу ставка складає 0,075 га (75%) (а.с. 147). За інформацією Управління екології та природних ресурсів виконавчого органу КМДА від 14.02.2023 № 077-559 на території кадастрового кварталу 90:051, навпроти [ADDRESS] , знаходиться водний об`єкт орієнтовною площею 0,69 га. Відповідно до п. 1,4 розпорядження виконавчого органу КМР від 04.02.2009 № 111 КП «Плесо» взято на баланс внутрішні водні об`єкти та гідротехнічні споруди згідно з додатком. У п.86 додатку водний об`єкт віднесено до ставків Голосіївського району (а.с. 135). Окрім того, в рамках кримінального провадження 42022102040000121 проведено огляд місця події - спірної ділянки площею 0,1000 га від 26.12.2022 за результатами якого встановлено, що остання має г-подібну форму, примикає до водойми, не має огорожі та фундаменту, будівельних матеріалів чи інших активів, які б свідчили про наявність будинків, споруд, житлових та нежитлових приміщень, на ній розташовані дерева, кущі, наявні насипи глини (а.с. 159). Наведена інформація підтверджується також з Google maps, згідно з якою на території, на якій запроектована земельна ділянка, будь-які будівлі відсутні, ділянка знаходиться впритул до ставка (а.с. 161). Отже, знаходження земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:051:0028 у межах визначених статтею 88 ВК України 25-меторової прибережної захисної смуги ставка підтверджується проведеними геодезичними роботами, викопіюванням з топографічного плану та ортофотоплану, інформаціями Центральної геофізичної обсерваторії імені Бориса Срезневского ДСУ, Управління екології та природних ресурсів КМДА. Таким чином, розташування спірної земельної ділянки у межах прибережної смуги ставка свідчить про її належність до земель водного фонду, що унеможливлює передання цієї ділянки у приватну власність з цільовим призначенням - для ведення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Це твердження узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема постановами Великої Палати в справі № 487/10128/14 від 12 червня 2019 року та № 4691203/15 від 22 травня 2018 року, відповідно до яких заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам ЗК України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованості активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Статтею 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ст. 334 ЦК України право на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає із дня такої реєстрації. Порядок та підстави державної реєстраціх речових прав, а також дії державних реєстраторів при цьому врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, пункт 1 якого визначає умови, підстави та процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав. Відповідно до п. 40 Порядку №1127 державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених ст. 27 Закону та цим Порядком. Таким чином, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. У пункті 77 Порядку 1127 зазначено, що державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом об`єкт проводиться за наявності відомостей про його технічну інвентаризацію, про прийняття його в експлуатацію та про присвоєння такому об`єкту адреси (крім випадку проведення реконструкції об`єкта, що не має наслідком його поділ, виділ частки або об`єднання), отриманих державним реєстратором з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Згідно з абзацом третім пункту 78 Порядку 1127 документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року. Документ, що підтверджує присвоєння закінченому будівництвом об`єкту адреси, не вимагається у разі державної реєстрації права власності на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстроване в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник у поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки, за яким державним реєстратором отримуються відомості Державного земельного кадастру з метою встановлення місця розташування земельної ділянки, на якій споруджено відповідний об`єкт, для подальшого відображення його адреси (абз. 3 п.79 Порядку № 1127). Як вбачається з матеріалів реєстраційної справи об`єкта нерухомого майна № 2566435180000 приватним нотаріусом КМНО Меженською К.С. до справи додано: довідку про технічні показники об`єкта та підтверження поштової адреси від 20.05.2021 № 04-09, виданої ФОП [PERSON] , довідку КП КМР «КМ БТІ» від 24.01.2022 № ПБ-2022 № 108 та отримано відомості з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. Зі змісту довідки від 20.05.2021 № 04-09 встановлено, що за результатами технічної інвентаризації виявлено житловий будинок літ. «А» загальною площею 42,0 кв.м., житловою 19,9 кв.м., який зі слів замовника побудований господарчим способом у 1991 році. До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності (а.с. 64). Разом з тим, з протоколу допиту [PERSON] як підозрюваного від 21 березня 2023 року вбачається, що він підтвердив складання технічної документації на будинок по [ADDRESS] без виїзду на адресою (а.с. 166), тому довідка, що складена на підставі проведеної технічної інвентаризації не є правовстановлюючим документом, який дає право для проведення реєстраційних дій щодо об`єкта нерухомості. Таким чином, технічні документи, складені і видані ФОП [PERSON] , а також інші подані документи на реєстрацію права власності не дають змоги встановити наявність житлового будинку на спірній ділянці та те, що цей будинок було побудовано до 05.08.1992 року, а в реєстрі відсутні відомості про присвоєння поштової адреси будинку по [ADDRESS] . Ураховуючи викладене інженером-землерозпорядником ПП «Фірма «Інженер» [PERSON] під час розроблення документації із землеустрою відносно спірної земельної ділянки не перевірено факт наявності чи відсутності в натурі (на місцевості) будівель та споруд на проектованій земельній ділянці, як і наявності водних об`єктів. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. За змістом ст. 9 Закону при внесенні відомостей до Державного земельного кадастру державними кадастровими реєстраторами перевіряється відповідність поданих документів вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою та містобудівної документації. Перелік документів, які подаються для державної реєстрації земельної ділянки державному кадастровому реєстратору зазначено в ст.24 Закону. Відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є подання заявником документів, передбачених ч. 4 цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.02.2022 року зареєстровано земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером 8000000000:90:051:0028 по [ADDRESS] з категорією земель: землі житлової та громадської забудови, цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; видом використання - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 107). Згідно з листом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київради (КМДА) від 23.03.2023 № 073-709, Департамент не видавав, не реєстрував документів, що дають право на виконання підготовчих/будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів за адресою: [ADDRESS] (а.с. 140). Також відповідно до листа Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 23.03.2023 № 100-3098 розпорядження про присвоєння поштової адреси житловому будинку № 104-Е не приймалось (а.с. 138). Крім того, Департаментом містобудування та архітектури від 15.02.2023 року №055-928 повідомлено, що в Реєстрі адрес, який розроблений відповідно до Положення про реєстр адрес у місті Києві відсутні відомості про документи щодо присвоєння поштової адреси за зазначеною адресою, а також відсутні відомості щодо реєстрації в містобудівному кадастрі схем генерального плану на об`єкти будівництва за цією адресою та містобудівні умови та обмеження для проектування об`єктів будівництва не надавались (а.с. 131). Згідно з інформації КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 29.03.2023 № 062/14-3998 у реєстрових книгах КП за адресою [ADDRESS] нерухоме майно на праві власності не реєструвалося (а.с. 142). Згідно з листом Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА) від 16.01.2023 № 0570202/1-479 документація із землеустрою щодо спірної земельної ділянки до Департаменту не надходила. За поданням Департаменту Київська міська рада рішень про передачу земельних ділянок з вказаними кадастровими номерами юридичним або фізичним особам у власність чи користування (оренду), зміну цільового призначення, а також про затвердження технічних документацій із землеустрою не приймала (а.с. 114). Отже, суд погоджується, що цільове призначення спірної ділянки фактично було змінено при її державній реєстрації державним кадастровим реєстратором Відділу № 2 ГУ Держгеокадастру у Рівненській області Кондратюком В.В. 15.02.2022 року, а саме - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). З урахуванням приведеного вище суд вважає, що реєстраційні дії з переходу права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:90:051:0028 по [ADDRESS] до відповідача були проведені з порушенням вимог закону та прав власника - Територіальної громади м. Києва. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, захисту у судовому порядку підлягає порушене, невизнане або оспорюване право. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.11 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено вичерпний перелік рішень суду, на підставі яких здійснюється державна реєстрація прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а саме набуття, зміна або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора. Запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру речових прав саме на підставі рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене вище, права Київської міської ради на розпорядження землями територіальної громади міста, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими. При вирішенні спору суд також враховує наступне. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто, при зверненні з позовом до суду на позивача покладений тягар доведення обставин заявлених вимог. Натомість відповідач повинен довести саме свої заперечення проти доводів позивача. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові в справі № 219/1704/17 від 13 травня 2020 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, у контексті дотримання принципу змагальності сторін, у процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. За змістом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тобто позивач, з урахуванням визначених нормами процесуального законодавства принципів змагальності та диспозитивності, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. Позивачем при зверненні до суду надано належні та допустимі докази в обґрунтування пред`явленого позову. В свою чергу, відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав і приведені в позові обставини не спростував. За правилами ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved