Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

1. Короткий виклад доводів поданих заяв. 1.1. В липні 2024 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вказаними заявами та посилаються на те, що протягом тривалого періоду часу [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] та дружиною [PERSON] , здійснює відносно них домашнє насильство психологічного та фізичного характеру. Ця обставина унеможливлює безпечне проживання заявників у житловому будинку по [ADDRESS] . Тому [PERSON] та [PERSON] просять суд видати обмежувальний припис відносно заінтересованої особи строком на шість місяців та вжити такі заходи тимчасового обмеження прав: заборонити [PERSON] перебувати у житловому будинку по [ADDRESS] ; заборонити заінтересованій особі вести листування, телефонні переговори з заявниками та контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб; заборонити [PERSON] отримувати та витребовувати будь-які документи, здійснювати правочини від імені [PERSON] без його відома та згоди. 1.2. У судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] підтримують заяву та наполягають на її задоволенні. 1.3. [PERSON] також підтримує заяву та просить суд задовольнити її. 1.4. [PERSON] та її представник [PERSON] не заперечують проти заборони заінтересованій особі вести листування, телефонні переговори з заявниками та контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб. Однак [PERSON] не подав докази на підтвердження отримання заінтересованою особою документів від його імені та, тим більше, укладення нею договорів. У зв`язку з тим, що у [PERSON] відсутнє інше місце проживання, заборона заінтересованій особі перебувати у житловому будинку по [ADDRESS] призведе до порушен-ня права на повагу до її житла. Тому [PERSON] та її представник [PERSON] просять суд відмовити у задоволенні заяв в частині інших вимог. 2. Інформація про рух цивільної справи. 2.1. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 2 липня 2024 року вбачається, що цивільна справа за заявою, поданою [PERSON] , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.2. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 3 липня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 2.3. Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 2 липня 2024 року вбачається, що цивільна справа за заявою, поданою [PERSON] , також була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Борцю Є.О. 2.4. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 3 липня 2024 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. 2.5. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 5 липня 2024 року заяву, подану [PERSON] , було об`єднано в одне провадження з заявою, поданою [PERSON] Об`єднаній цивільній справі було присвоєно №359/7021/24, а провадженню №2-о/359/171/2024. 3. Обставини, встановлені судом; норми права, застосовані при розгляді заяви. 3.1. [PERSON] є матір`ю [PERSON] та дружиною [PERSON] . Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 4 серпня 1998 року та копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30 квітня 2024 року. Вони проживають в житловому будинку по [ADDRESS] . 3.2. Правовідносини, що є предметом судового розгляду, регулюються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». 3.3. Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників. 3.4. Згідно з п.3, п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домаш-ньому насильству» кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози таких діянь. 3.5. Відповідно до ч.2, ч.4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Ним визначаються один чи декілька заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатись на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-якій спосіб спілкуватись з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. 3.6. Згідно з п.9 ч.1 ст.1, ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі ризиків. Їх оцінка полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. 3.7. Відповідно до п.1 ч.3 ст.2, ч.4 ст.10 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є верховенство права. Цей принцип полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 3.8. Згідно зі ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. 4. Мотиви, якими керується суд при розгляді цивільної справи. 4.1. Зі змісту досліджених у судовому засіданні електронних доказів (відео- та звукозаписів) вбачається, що [PERSON] неодноразово ображала [PERSON] та [PERSON] , погрожувала їм застосуванням фізичного насильства, та заподіювала заявникам тілесні ушкодження. Ця обставина також підтверджується копією медичної довідки та висновками експертних досліджень №32 та №33 від 7 травня 2024 року, зі змісту яких вбачається, що у [PERSON] та [PERSON] були виявлені синці на різних частинах їх тіл. Тому суд вважає доведеним факт вчинення [PERSON] відносно заявників домашнього насильства не тільки психологічного, а також фізичного характеру. Ризик повторного здійснення заінтересованою особою домашнього насильства обумовлений конфліктним спілкуванням сторін. 4.2. З огляду на це суд вважає, що з метою запобігання нових випадків домашнього насильства належить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] строком на шість місяців та вжити такі заходи тимчасового обмеження прав: заборонити заінтересованій особі спілкуватись з [PERSON] та [PERSON] ; заборонити [PERSON] вести листування, телефонні переговори з заявниками та контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб. 4.3. Водночас, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що заінтересована особа отримувала від імені [PERSON] документи та укладала від його імені договори. Крім того, п.1 п.6 ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» не передбачають такого заходу, як заборона кривднику отримувати документи від імені потерпілого та вчиняти від його імені правочини. Тому у задоволенні заяви в частині вимоги про вжиття такого заходу [PERSON] слід відмовити. 4.4. Зі змісту витягу з реєстру територіальної громади від 4 липня 2024 року та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №385458570 від 4 липня 2024 року вбачається, що у [PERSON] відсутнє інше місце проживання. Тому заборона заінтересованій особі перебувати в житловому будинку по [ADDRESS] є втручанням держави у право [PERSON] на повагу до її житла. Таке втручання є невиправданим, оскільки з копії медичної довідки та висновків експертних досліджень №32 та №33 від 7 травня 2024 року вбачається, що заявникам були заподіяні тілесні ушкодження, які за своїм характером не були небезпечними ні для їх здоров`я, ні, тим більше, для їх життя. Крім того, з досліджених у судовому засіданні відеозаписів вбачається, що [PERSON] не демонструвала заявникам зброю та не вчиняла таких дій, характер яких свідчив би про реальність погроз. Дії заінтересованої особи переважно зводились до образ членів її сім`ї шляхом застосування ненормативної лексики. Тому заборона [PERSON] перебувати в її житлі не кореспондується з невід`ємними гарантіями, передбаченими п.1 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 4.5. З огляду на це суд висновує про відсутність підстав для заборони [PERSON] перебувати у житловому будинку по [ADDRESS] . Тому у задоволенні заяв в частині вжиття цього заходу [PERSON] та [PERSON] належить відмовити також.

Outcome: dismissed