Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування свого позову вказала, що 01.03.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через втрату взаєморозуміння, різні погляди на життя та сім`ю, зловживання відповідача спиртними напоями, влаштування відповідачем сварок, скандалів, приниження. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Позивач в судовому засідання вимоги заяви підтримала та просила задовольнити. Просила не надавати строк на примирення, оскільки відповідач застосовував фізичне насильство відносно неї. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, просив надати строк на примирення, оскільки в сторін є спір про майно. ДЗаслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити. Судом об`єктивно встановлено, що 01.03.2003 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, актовий запис № 285. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося, збереження шлюбу не можливе. Відповідно до статті 24 СК України шлюб це добровільна згода чоловіка та жінки, а сторони не бажають перебувати у шлюбі. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина перша статті 110 СК України). Як передбачено ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що однією з основних засад шлюбу є взаємна згода на це жінки та чоловіка. Шлюб може бути розірваний за рішенням суду на підставі позову одного з подружжя. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що відповідачем стосовно позивача допускалась неправомірна поведінка, що підтверджується копією постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.05.2024 року, а тому клопотання відповідача про надання позивачу та відповідачу строку на примирення задоволенню не підлягає. За таких обставин, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Outcome: approved