Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-10 00:00:00

15.04.2024 року позивачі звернулись до суду із позовом до відповідача про стягнення регламентної виплати, у якому просять стягнути з відповідача: на користь позивача [PERSON] 49900,00 грн. витрат на поховання та 27948,19 грн. за пошкоджене майно (всього 77848,19 грн); на користь позивача [PERSON] 75114,00 грн. за втрату годувальника. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 05.11.2019 року близько 05 год. 30 хв. водій [PERSON] керуючи автомобілем Пежо 407, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул. Київська (в межах будинку 216) м. Бровари, Київської області, в напрямку м. Чернігів, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем Деу Ланос, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням доньки позивачки [PERSON] - [PERSON] , яка рухалась в напрямку м. Київ. Внаслідок ДТП [PERSON] загинула на місці події, а належний померлій автомобіль зазнав значних конструктивних пошкоджень. 24.01.2020 року [PERSON] було пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Впродовж судового розгляду справи, обвинувачений з`явився лише на перше судове засідання, після чого виїхав до рф та не повертався. Ухвалою Броварського міськрайонного суду від 09.02.2023 року обвинуваченого оголошено у розшук, а провадження у кримінальній справі зупинене. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Пежо 407, д.н.з. [NUMBER] , забезпечена полісом (зелена карта) RUS/002/22202976. Станом на дату ДТП страхові ліміти становили: 260000,00 грн. витрат по життю та здоров`ю; 130000,00 грн. витрат за пошкоджене майно. На умовах Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особою відповідальною за шкоду завдану внаслідок ДТП є МТСБУ. Відповідно до звіту про матеріальний збиток, ринкова вартість автомобіля Ланос до ДТП становить 59416,72 грн., а сума відновлювального ремонту складає 229558,05 грн. За змістом звіту про оцінку вартість залишків ТЗ становить 3520,34 грн. Таким чином, розмір регламентної виплати становить 55896,38 грн. (59416,72 грн. - 3520,34 грн.). Станом на дату ДТП розмір мінімальної заробітної плати становив 4173,00 грн. У страховому випадку потерпілими особами, які мають право на отримання регламентної виплати є: позивачка [PERSON] , як мати загиблої, у розмірі 49900,00 грн., що підтверджується товарним чеком та актом про надання ритуальних послуг (дана сума менша за ліміт передбачений законом - 12 х 4173 = 50076,00) і 27948,19 грн. (50% від 55896,38 грн.), оскільки позивачка є спадкоємцем частини автомобіля Ланос; позивач [PERSON] , як старший син загиблої (студент ВНЗ денної форми навчання), відповідно до п. 27.2. Закону №1961, ст. 1200 ЦК України має право на виплату у сумі 75114,00 грн. (50% від 36 х 4173); [PERSON] , як неповнолітня молодша донька загиблої (змінене прізвище на підставі встановлення батьківства рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області у справі №734/1474/21) в особі законного представника батька - [PERSON] , має право на отримання 6300,00 грн. витрат на проведення експертиз на підставі ст. 34 Закону №1961 та 27948,19 грн. (50% від 55896,38 грн.), оскільки є спадкоємцем частини автомобіля Ланос, а також 134986,00 грн. відповідно до п. 27.2 Закону №1961, ст. 1200 ЦК України (260000,00 грн. (ліміт) - 75114,00 грн. (виплата старшому сину) - 49900 витрати на поховання). Відповідно до ст. 1200 ЦК України, на кожного утримання припадає 1/3 мзп (4173 : 3 = 1391), оскільки загибла не працювала. На момент ДТП молодшій дитині було 7 років 7 місяців, тобто до 18 років залишалось 10 років 5 місяців (125 місяців). Отже, виплата щодо втрати годувальника становить 173875,00 грн. (125 х 1391), але сума зменшується через перевищення ліміту. Позивачі вказують, що частково спір вже розглядався судами стосовно потерпілої - [PERSON] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09.10.2023 року у справі №755/13491/23, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 08.03.2024 року, на користь потерпілої - [PERSON] з МТСБУ було стягнуто: 6300,00 грн. витрат на проведення експертиз на підставі ст. 34 Закону №1961; 27948,19 грн. (50% від 55896,38 грн.) як спадкоємцю частини автомобіля Ланос; 134986,00 грн. відповідно до п. 27.2 Закону №1961, ст. 1200 ЦК України (260000,00 грн. (ліміт) - 75114,00 грн. (виплата старшому сину) - 49900 витрати на поховання). 16.12.2019 року потерпілі через свого представника звернулись до МТСБУ з повідомленням про ДТП та заявою про регламентну виплату. 27.12.2019 року МТСБУ своїм листом №8.3-03/43384 призупинило розгляд справи, вимагаючи документів щодо встановлення вини водія [PERSON] , хоча відповідно до закону дані документи не є обов`язковими для здійснення страхового відшкодування чи регламентної виплати. 14.02.2020 року відповідачу подано додаткові документи та висловлене прохання з урахуванням складної соціально-економічної ситуації, втратою дітьми годувальника, здійснити повну регламентну виплату. Таке звернення відповідач проігнорував. 25.05.2020 року заява з відповідним проханням була подана повторно, однак і другу заяву відповідач проігнорував. 20.02.2023 року була подана чергова заява з посиланням на постанову ВС у справі №304/936/19, яка також була проігнорована. За таких обставин позивачі змушені звернутись до суду із позовом про стягнення боргу. Позивачі вказують, що відповідач плутає деліктні і договірні відносини та невірно тлумачить застосування строку позовної давності, яка в даному випадку не підлягає застосуванню, з огляду на те, що предметом позову є договірні зобов`язання, що базуються на договорі страхування (Зелена карта), де МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди (п. 40.1 ст. 40 Закону № 1961-ІV). Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто строк позовної давності до МТСБУ на підставі договірних зобов`язань починається з дати прийняття ним неправомірного рішення (відмови у виплаті страхового відшкодування/регламентної виплати або на 91 день з моменту подання заяви, оскільки законом визначений 90-денний строк на виплату). Оскільки обставини ДТП розглядаються у кримінальному провадженні, відповідно до п. 36.2 Закону № 1961-ІV, 90-денний строк розгляду заяви про здійснення регламентної виплати призупиняється. Таким чином, відсутній будь-який строк початку порушеного права позивачів. Позовна давність на призупинені відносини врегулювання страхового/регламентного випадку не може бути нарахована, оскільки дія договору страхування (Зелена карта) все ще триває, а страховик ще не порушив строків виплати чи прийняття рішення. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу страхувальника (застрахованої особи) до страховика про здійснення страхової виплати (страхового відшкодування). Відповідач є гарантом іноземного страховика щодо страхового відшкодування за договором «Зелена карта». Преамбулою та ст. 3 Закону №1961-ІV передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих, тому вимога позивачів про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, повністю відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 268 ЦК України, оскільки положення Закону №1961-ІV покликані регулювати ці відносини. Позивачі вважають, що страховик має прийняти рішення щодо виплати страхового відшкодування без наявності рішення суду про встановлення винної у ДТП особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована. Повідомлення про ДТП та заява про здійснення регламентної виплати були подані до МТСБУ 16 грудня 2019 року, 27 грудня 2019 року відповідачем здійснено попередній розгляд заяви та направлено лист-відповідь, отже до 24 лютого 2022 року у МТСБУ було понад два роки для підтвердження чи спростування валідності полісу «Зелена карта». Ухвалою суду від 24.04.2024 року відкрите провадження у справі, призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання. Ухвалою суду від 02.07.2024 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про залучення до участі у справі третіх осіб. Ухвалою суду від 02.07.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. 29.05.2024 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач не визнає заявлених позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що відповідальність за нанесену шкоду має нести особа винна у ДТП. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, при цьому на теперішній час Броварським міськрайонним судом Київської області не визначено винну особу у настанні ДТП. Також представник вказує, що у зв`язку із повномасштабною агресією рф Генеральна асамблея приняла рішення №17 засідання наглядової ради від 28 та 29 березня 2023 року щодо призупинення членства Бюро Зеленої Карти росії, яке набуває чинності з 30.06.2023 року і діятиме невизначений строк. За таких обставин представник відповідача вважає, що на сьогодні у МТСБУ відсутні обов`язки щодо виконання зобов`язань за «Зеленими Картами» виданими Бюро Зеленої Карти в росії. Також відповідач просить відмовити у задоволенні позову через сплив строків позовної даності та зазначає, що ДТП сталась 05.11.2019 року, відтак строк позовної даності закінчився 05.11.2022 року. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх взаємозв`язку і сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 05 листопада 2019 року в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження №12019110000000917, попередньо кваліфіковане за ч. 2 ст. 286 КК України, згідно фабули якого, 05 листопада 2019 року, близько 06:30 водій Rotari Lilian, громадянин Молдови, керуючи автомобілем Peugeot 407 д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул. Київська (в межах буд. 216) м. Бровари, Київської області, в напрямку м. Чернігів, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем Daewoo Lanos д.н.з [NUMBER] під керуванням [PERSON] , яка рухалася в напрямку м. Київ; внаслідок ДТП [PERSON] загинула на місці події, Rotari Lilian отримав тілесні ушкодження у вигляді забоїв (а.с. 10). Згідно довідки про причину смерті, виданої [INFO] , [PERSON] померла [INFO] в зв`язку з численними переломами кісток скелету з пошкодженням внутрішніх органів (а.с. 26). Вбачається, що під час ДТП [PERSON] на належній правовій підставі керував автомобілем Peugeot 407 д.н.з. [NUMBER] (а.с. 18-19). [PERSON] була власником автомобіля Daewoo Lanos д.н.з. [NUMBER] (а.с. 29). [PERSON] мала двох дітей - [PERSON] , [INFO] (позивач), та [PERSON] [INFO] (а.с. 41, 47-52). Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 вересня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, прізвище сторонам залишити без змін [PERSON] (а.с. 30). Матір`ю загиблої [PERSON] є позивачка [PERSON] (а.с. 24, 30). Батько загиблої [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] (а.с. 23, 31). 19 травня 2020 року державним нотаріусом Козелецької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області видане свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкоємцями зазначеного в цьому свідоцтві майна (автомобіль марки Daewoo Lanos д.н.з [NUMBER] ) після смерті [PERSON] є її мати [PERSON] та дочка [PERSON] в рівних частках. Свідоцтво про право на спадщину на частку спадкового майна видано [PERSON] (а.с. 40). Згідно звіту №МК0010_20_FO_CВ7316ВВ від 02 лютого 2020 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , ліквідаційна вартість пошкодженого при ДТП автомобіля Daewoo Lanos д.н.з [NUMBER] складає 3168,31 грн., утилізаційна вартість - 3520,34 грн. (а.с. 127-149). Згідно звіту №МК0074_19_FO_CВ7316ВВ від 06 січня 2020 року, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Daewoo Lanos д.н.з [NUMBER] [PERSON] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 59416,72 грн. (а.с. 86-126). 16 грудня 2019 року [PERSON] в особі представника [PERSON] подала до МТСБУ заяву, в якій просила здійснити відшкодування оціненої шкоди, та надала реквізити свого розрахункового рахунку (а.с. 53). 27 грудня 2019 року МТСБУ направило [PERSON] інформацію про порядок врегулювання вимоги, в якій повідомляло про необхідність надання завіреної належним чином копії документу (вироку суду, постанови слідчого про закриття кримінального провадження, постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності тощо), що підтверджує настання відповідальності іншого учасника за скоєння ДТП (а.с. 55-56). 14 лютого 2020 року [PERSON] надано до МТСБУ копію обвинувального акту в кримінальній справі (а.с. 58). 25 травня 2020 року та 20 лютого 2023 року [PERSON] повторно зверталася до МТСБУ з заявами про здійснення регламентної виплати, відповідно до якої заявником викладено обставини дорожньо-транспортної пригоди від 05 листопада 2019 року та обставини, викладені в обвинувальному акті, відповідно до якого порушення правил дорожнього руху убачається лише в діях [PERSON] , який свою вину визнав, на момент ДТП мав діючу «Зелену картку», заявником зауважено про надання МТСБУ повного пакету документів для відшкодування непрацездатній матері померлої, [PERSON] , 1962 року народження, витрат на поховання у розмірі 49900,00 грн., малолітній доньці померлої, [PERSON] , 2012 року народження, - виплати по втраті годувальника, студенту денної форми навчання сину померлої, [PERSON] , 2000 року народження, - виплати по втраті годувальника, а також відшкодування матеріальної шкоди спадкоємцям за законом [PERSON] , [PERSON] по частині матеріальної шкоди внаслідок пошкодження належного померлій транспортного засобу, на загальну суму 56248,10 грн. (а.с. 59-60). 24 січня 2020 року затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно [PERSON] , відомості про які внесені до ЄРДР за №12019110000000917 від 05 листопада 2019 року, згідно якого [PERSON] обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої [PERSON] , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України; обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання [PERSON] , є щире каяття (а.с. 11-16). Цивільна відповідальність [PERSON] станом на час ДТП була застрахована відповідно до умов Міжнародної системи автомобільного страхування «Зелена картка», поліс RUS/002/22202976, у ВСК «Страховой дом» (а.с. 20). Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 09 лютого 2023 року в справі №361/669/20 оголошено в розшук обвинуваченого [PERSON] , розгляд кримінального провадження №12019110000000917 від 05 листопада 2019 року зупинено до розшуку обвинуваченого [PERSON] (а.с. 21). Згідно акту надання послуг №14 від 07 листопада 2019 року за замовленням [PERSON] , виконавцем ФОП [PERSON] , надано, а замовником сплачено ритуальні послуги на загальну суму 49900 грн. (а.с. 37-39). Відповідно до довідки №192 від 13.11.2019 року, [PERSON] навчається в ВП НУБіП України «Броварський коледж економіки та менеджменту ім. О. Майнової» Чернігівської області на 4 курсі з 01.09.2016 року (денна форма навчання, спеціальність: «Лісове господарство»). Навчання за контрактом, термін закінчення навчання в коледжі 28.06.2020 року (а.с. 43). За змістом довідки про доходи №117 від 13.11.2019 року, загальна сума доходу [PERSON] за період 01.05.2019-31.10.2019 рр., без урахування аліментів, становить 00,00 грн. (а.с. 44). 26.06.2020 року [PERSON] отримав диплом молодшого спеціаліста за спеціальністю: Лісове господарство, професійна кваліфікація: технік лісового господарства (а.с. 45-46). Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами. При вирішенні спору суд враховує обставини та факти встановлені рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 09.10.2023 року у справі №755/13491/23 та постановою Київського апеляційного суду від 08.03.2024 року у справі №755/13491/23. Вказаними рішеннями судів стягнуто з МТСБУ на користь [PERSON] , який діє в інтересах малолітньої [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 27948,19 грн., витрати на проведення експертиз в розмірі 6300,00 грн. та регламентну виплату по втраті годувальника у сумі 134986,00 грн. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Вирішуючи спір, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. За змістом положень ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Отже, за загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 1 Закону України №1961-IV: особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду; страховий сертифікат "Зелена картка" - страховий сертифікат єдиної форми, що застосовується в країнах - членах міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", які зазначені і не викреслені у такому сертифікаті; дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України №1961-IV). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України №1961-IV). Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону України №1961-IV). Статтею 10 Закону України №1961-IV передбачено, що відповідно до цього Закону укладаються такі види договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, зокрема: договір міжнародного обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі - договір міжнародного страхування). Договори міжнародного страхування діють на території країн, зазначених у таких договорах. Договори міжнародного страхування, які діють на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", посвідчуються відповідним уніфікованим сертифікатом "Зелена картка", що визнається і діє в цих країнах. Під час в`їзду на територію України власник транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, зобов`язаний мати на весь термін перебування такого транспортного засобу на території України сертифікат міжнародного автомобільного страхування "Зелена картка" або внутрішній договір страхування цивільно-правової відповідальності. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (ст. 22 Закону України №1961-IV). Стаття 23 Закону України №1961-IV визначає, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Відповідно до положень ст. 27 Закону України №1961-IV, страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (ст. 28 Закону України №1961-IV). За положеннями ст. 30 Закону України №1961-IV, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. За змістом ст. 39 Закону України №1961-IV, одним з основних завдань МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до ст. 40 Закону України №1961-IV, МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди на території України, заподіяної водіями - нерезидентами, на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за інших обставин, визначених чинним законодавством про цивільно-правову відповідальність. МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка" (ст. 41 Закону України №1961-IV). Згідно ст. 1200 ЦК України, у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті. Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував. Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів. За положеннями ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується. Статтею 1202 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед. Згідно ч. 2 ст. 1195 ЦК України, у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. З 21 вересня 2019 року набуло чинності Розпорядження Нацкомфінпослуг № 538 від 09 квітня 2019 року «Про внесення змін до деяких нормативно-правові акти з питань обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким передбачені наступні зміни страхових лімітів відповідальності: за шкоду, заподіяну майну потерпілих - з 100000 до 130000 грн.; за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю потерпілих - з 200000 до 260000 грн. Відповідно до статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», установлено у 2019 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 4173,00 грн. Ураховуючи, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею частини належного загиблій автомобіля Деу Ланос, та з огляду на викладені вище норми законодавства і результати звітів про оцінку майна, зазначена позивачка має право на отримання від МТСБУ відшкодування за знищене майно у розмірі 27948,19 грн., що дорівнює частині регламентної виплати, визначеної як різниця між вартістю автомобіля до та після ДТП: (59416,72 грн. - 3520,34 грн.) : 2 = 27948,19 грн. Також з огляду на викладені положення чинного законодавства і наявні в матеріалах справи письмові докази, позивачка [PERSON] має право на відшкодування їй за рахунок МТСБУ шкоди заподіяної смертю її доньки у вигляді понесених позивачкою витрат на поховання в сумі 49900,00 грн. Позивач [PERSON] на час загибелі його матері [PERSON] був повнолітнім, однак продовжував навчання та не мав доходу, тому у відповідності до вимог ст. 199 СК України вказаний позивач мав право на одержання утримання від своєї матері. Разом з цим, із матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] у кінці червня 2020 року закінчив навчання в ВП НУБіП України «Бобровицький коледж економіки та менеджменту ім. О. Майнової» і матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження продовження ним навчання у будь-якому іншому закладі освіти. Оскільки, відповідно до положень ст. 1200 ЦК України шкода відшкодовується дитині-студенту - до закінчення навчання, при цьому вираховується частка яка припадала на саму загиблу та на іншого утриманця ( [PERSON] ), розрахунок розміру шкоди по втраті годувальника виглядає наступним чином: 4173,00 грн. (мінімальний розмір з/п на час ДТП) : 3 = 1391,00 грн.; 1391,00 грн. х 8 (кількість місяців навчання від часу ДТП до закінчення навчального закладу) = 11128,00 грн. Разом з цим, ураховуючи, що відповідно до ст. 27 Закону України №1961-IV, загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку, та з огляду на те, що на користь іншого утриманця [PERSON] стягнуто 134986,00 грн., стягненню на користь позивача [PERSON] підлягає розмір регламентної виплати по втраті годувальника в сумі 15242,00 грн. ((4173,00 грн. х 36) - 134986,00 грн.). Ураховуючи викладене позов підлягає до часткового задоволення в частині вимог [PERSON] . Стосовно заперечень сторони відповідача з приводу відсутності вироку суду у кримінальному провадження суд зазначає, що цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки, настає без вини її заподіювача. Тому страховик (МТСБУ), хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. При цьому наявність чи відсутність у страховика (МТСБУ) обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Крім того, пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено лише підставу припинення здійснення страхового відшкодування у разі, якщо ДТП розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, та не передбачено можливості відмови у стягненні страхового відшкодування у справі, яка вже розглядається судом у порядку цивільного судочинства, за наслідками такого розгляду. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі №242/1930/21 (провадження №61-17923св21), від 21 квітня 2022 року у справі №447/2222/20 (провадження №61-19906св21), від 05 жовтня 2022 року у справі №208/4598/21 (провадження №61-6997св22), від 16 жовтня 2022 року у справі №242/1930/21 (провадження №61-17923св21). Відсутність рішення суду у кримінальному провадженні з висновками щодо встановлення вини водія забезпеченого транспортного засобу [PERSON] , не звільняє страховика від обов`язку відшкодувати шкоду. Враховуючи, що в даному випадку підлягають застосуванню положення п. 27.1 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди, страховиком підлягає здійсненню регламентна виплата незалежно від встановлення вини [PERSON] . Крім того, суд враховує, що згідно обвинувального акту в кримінальному провадженні №12019110000000917 від 09 листопада 2017 року обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання [PERSON] , є щире каяття, і що останнім частково відшкодовано моральну шкоду, заподіяну в зв`язку зі смертю [PERSON] , потерпілим особам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в сумі 122100 грн., що еквівалентно 5000 доларів США. У даній справі суд дійшов висновку, що регламентна виплата у відшкодування шкоди пов`язаної із смертю потерпілої має бути здійснена у вигляді одноразової виплати з огляду на положення абз. 2 ч. 1 ст. 1202 ЦК України, оскільки судом встановлені обставини, які мають істотне значення для відступлення від принципу відшкодування відповідного виду шкоди щомісячними платежами. Суд ураховує, що витрати на поховання є такими, що вже понесені позивачкою [PERSON] , смерть потерпілої сталась майже 5 років тому і з огляду на строки виплати страхового відшкодування визначені ст. 36 Закону України №1961-IV, стягнуті судом суми вже мали б бути виплачені навіть щомісячними платежами. Крім того, за обставин сьогодення щодо знецінення національної валюти, застосування принципу відшкодування шкоди щомісячними платежами може призвести до порушення мети здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, передбаченої ст. 3 Закону України №1961-IV стосовно забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП. Безпідставними є посилання відповідача на те, що з 30.06.2023 року призупинене членства Бюро Зеленої Карти в росії, оскільки на час виникнення страхового випадку таких обставин не існувало. Стосовно заяви сторони відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної даності, суд вважає, що у даному випадку відповідний строк не сплив з огляду на положення п.п. 12, 19 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України щодо періоду дії карантину та воєнного стану, а також ураховуючи норми ст. 268 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial