Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-04 00:00:00

Короткий зміст позову. Позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про відшкодування завданої матеріальної шкоди. В обгрунтування позову вказує на те, що він являється власником автомобіля «MITSUBISHI CARISMA», держаний реєстраційний номер [NUMBER] . Посилається на те, що 21 лютого 2024 року, приблизно о 17 годині 36 хвилин [PERSON] , який проживає по сусідству за адресою [ADDRESS] , виражався в його сторону нецензурною лайкою та кинув каменем в його автомобіль «MITSUBISHI CARISMA», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який був припаркований на той час у дворі позивача за адресою [ADDRESS] , у зв`язку з чим було пошкоджено лобове скло автомобіля. Зазначає, що ним у зв`язку наведеним було викликано працівників поліції, які склали на [PERSON] адміністративний протокол серії BAI №847023 від 21 лютого 2024 року. А тому, постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 березня 2024 року у справі №727/2287/24, за наслідком розгляду по вчиненому адміністративному правопорушенні [PERSON] [INFO] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено йому адміністративне стягнення у виді адміністративного стягнення у сумі 510 гривень. Вказує на те, що у зв?язку із пошкодженням автомобіля «MITSUBISHI CARISMA», держаний реєстраційний номер [NUMBER] , він не міг його експлуатувати, а тому вирішив замінити розбите відповідачем лобове скло. Стверджує, що 11 квітня 2024 року він уклав договір із «АВТОПРО ЧЕРНІВЦІ» на заміну пошкодженого лобового скла в своєму автомобілі. Посилається на те, що відповідно до рахунку про оплату №60 від 11 квітня 2024 року, ним придбано скло на автомобіль «MITSUBISHI CARISMA» вартістю 6500 (шість тисяч п?ятсот) гривень 00 коп. та оплачено роботу по заміні лобового скла на автомобіль «MITSUBISHI CARISMA» вартістю 1000 (одна тисяча) гривень 00 коп., всього ним було сплачено відповідно до рахунку 7500 (сім тисяч п?ятсот) гривень 00 коп. Вказує на те, що протиправними діями відповідача йому було спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 7500 (сім тисяч п?ятсот) гривень 00 коп., яку він не відшкодував. Просить стягнути з [PERSON] на його користь 7500 гривень завданої йому матеріальної шкоди, а також судові витрати. Рух справи та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено в підготовче судове засідання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.06.2024 року закрито підготовче провадження по справі. Позивач [PERSON] , та в його інтересах представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали позов та просили його задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував обставини позову, стверджував, що це не він розбив лобове скло автомобіля позивача. Просив у задоволенні позову відмовити повністю. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ст.ст.\~12,\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Досліджені судом докази та застосовані норми права. Судом належними та допустимими доказами по справі, встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 березня 2024 року у справі №727/2287/24, за наслідком розгляду по вчиненому адміністративному правопорушенні [PERSON] , [INFO] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено йому адміністративне стягнення у виді адміністративного стягнення у сумі 510 гривень (а.с.12). З долученого до матеріалів справи відеозапису, який був досліджений у судовому засіданні вбачається, що за обставин вказаних у вищенаведеній постанові, відповідач у справі [PERSON] , який проживає по за адресою [ADDRESS] , виражався в сторону позивача нецензурною лайкою та кинув каменем в його автомобіль «MITSUBISHI CARISMA», держаний реєстраційний номер [NUMBER] , який був припаркований на той час у дворі позивача за адресою м. Чернівці вул. Обертинська 3А, внаслідок чого було пошкоджено лобове скло автомобіля (а.с.13). 11 квітня 2024 року [PERSON] уклав договір із «АВТОПРО ЧЕРНІВЦІ» на заміну пошкодженого лобового скла в своєму автомобілі «MITSUBISHI CARISMA», держаний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до рахунку про оплату №60 від 11 квітня 2024 року, позивачем [PERSON] придбано скло на автомобіль «MITSUBISHI CARISMA» вартістю 6500 (шість тисяч п?ятсот) гривень 00 коп. та оплачено роботу по заміні лобового скла на автомобіль «MITSUBISHI CARISMA» вартістю 1000 (одна тисяча) гривень 00 коп. (а.с.9). Позивачем було сплачено послуги до рахунку у сумі 7500 (сім тисяч п?ятсот) гривень 00 коп., що підтверджується квитанцією №71 від 03.05.2024 року (а.с.11). Відповідно до ст.ст.1-4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону ( ст.5 ЦПК України). Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Вимогами ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" №6 від 27.03.1992 р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до частин першої\~статті 1166 ЦК України\~шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.\~ Положеннями\~статті 1192 ЦК України\~встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, налагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні потерпілому заподіяних збитків грішми, на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку з заподіянням шкоди майну. За загальними правилами цивільно-правової відповідальної та вимог ст.ст.1166-1167 ЦК України позивач має довести розмір завданої йому шкоди та причинний зв`язок між діями відповідача та завданою шкодою, а відповідач у свою чергу - відсутність вини. На переконання суду [PERSON] довів факт того, що його майну завдано шкоди внаслідок дій відповідача [PERSON] . У судовому засіданні під час дослідження матеріалів справи, а саме дослідження відеозапису з телефону позивача вбачається, що саме [PERSON] завдав шкоди майну позивача, розбивши каменем лобове скло автомобіля, який був припаркований у дворі. Відповідно підлягає стягненню пряма дійсна матеріальна шкода завдана позивачу пошкодженням лобового скла автомобіля «MITSUBISHI CARISMA», у зв`язку з чим позивачем було придбано скло на автомобіль «MITSUBISHI CARISMA» вартістю 6500 (шість тисяч п?ятсот) гривень 00 коп. та оплачено роботу по заміні лобового скла на автомобіль «MITSUBISHI CARISMA» вартістю 1000 (одна тисяча) гривень 00 коп. Згідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за винятком випадків, передбачених законом. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Позивач довів задану йому шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між ними, а відповідач у відповідності до положень статей 12,76-81 ЦПК України це не спростував і не довів відсутність своєї вини. У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Згідно частин першої та другої\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 1211,20 гривень, документально підтверджений квитанцією від 07.05.2024 року (а.с.2). На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на\~законі\~і підлягають до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved