Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-14 00:00:00

Адвокат Самойленко П.М. звернувся до суду в інтересах ФОП [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди у порядку регресу, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь свого довірителя завдані збитки у порядку регресу в розмірі 7644 грн. 33 коп., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 968 грн. 96 коп. та витрати на професійну правову (правничу) допомогу в сумі 2000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 08 вересня 2020 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (ПрАТ «УПСК») та [PERSON] (страхувальник) укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/8976044. У відповідності до умов вказаного полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Daewoo Lanos», д.н.з. « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 31 травня 2021 року, приблизно о 15 год. 30 хв., в місті Харкові по вулиці Бойовій, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] (відповідача) та автомобіля «Volkswagen», д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Volkswagen», д.н.з. « [NUMBER] », завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку. Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 червня 2021 року по справі № 638/8795/21, Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. З огляду на вищевказане, власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Volkswagen», д.н.з. « [NUMBER] », звернувся до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № АР/8976044. Так, на підставі страхового акту № 211/037/011955/21/1 ПрАТ «УПСК» виплачено страхове відшкодування в розмірі: 7644 (сім тисяч шістсот сорок чотири) грн. 33 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 17089 від 02 серпня 2021 року. Враховуючи наведене вище, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «УПСК» склав: 7644 (сім тисяч шістсот сорок чотири) грн. 33 коп. Представник позивача вказує на положення статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Крім того, підпунктом «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Водночас, як вбачається з Постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.06.2021 року по справі №638/8793/21, Відповідач керував автомобілем «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер « [NUMBER] » з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. З огляду на вищезазначене в розумінні ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.1166, 1187, 1191 ЦК України, у Відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу у розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом № АР/8976044. Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 02 серпня 2021 року, що підтверджується платіжним дорученням № 17089 від 02 серпня 2021 року. Надалі, з метою досудового врегулювання спору, відповідачеві направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак ніяких дій зі сторони відповідача проведено не було, щодо погашення заборгованості в добровільному порядку. 03 березня 2023 року, між ПрАТ «УПСК» (первісний кредитор) та Фізичною особоюпідприємцем [PERSON] (ФОП [PERSON] , Новий кредитор) укладено договір № 03/03/2023 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений в додатку № 1 до договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом № АР/8976044 від 08 вересня 2020 року. Так, відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вказане, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача вказаної вище суми боргу, що, в свою чергу, стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом. Стосовно судових витрат на професійну правничу допомогу представник позивача вказує, що на оплату послуг адвоката відповідно до договору про надання правової допомоги № 01/11/22 від 01 листопада 2022 року витратив 2000 горн. Ухвалою суду від 13 червня 2024 року провадження по справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач до суду не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, представник позивача у позовній заяві просив суд справу розглянути без участі сторони позивача, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечував. Відповідача до суду не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки, у порушення ст. 131 ЦПК України, суду не повідомив, відзиву на позовну заяву у порядку статті 178 ЦПК України не надав. Питання про заочний розгляд справи вирішено окремою ухвалою суду. Технічна фіксація судового розгляду не здійснювалась на підставі положень статті 247 ЦПК України. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, дійшов наступних висновків. 08 вересня 2020 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (ПрАТ «УПСК») та [PERSON] (страхувальник) укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/8976044. У відповідності до умов вказаного полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Daewoo Lanos», д.н.з. « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 31 травня 2021 року, приблизно о 15 год. 30 хв., в місті Харкові по вулиці Бойовій, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] (відповідача) та автомобіля «Volkswagen», д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Volkswagen», д.н.з. « [NUMBER] », завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля матеріального збитку. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом України порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 червня 2021 року по справі № 638/8795/21, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Volkswagen», д.н.з. « [NUMBER] », звернувся до ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № АР/8976044. Так, на підставі страхового акту № 211/037/011955/21/1 ПрАТ «УПСК» виплачено страхове відшкодування в розмірі: 7644 (сім тисяч шістсот сорок чотири) грн. 33 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 17089 від 02 серпня 2021 року Суд зазначає, що регрес регулюється загальними нормами цивільного права (ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону України № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. За своєю правовою природою регрес істотно відрізняється від суброгації. Основна відмінність полягає в тому, що при суброгації переходить існуюче право з усіма його забезпеченнями, а регрес породжує нове право. Суброгація перехід прав до третьої особи на основі закону. Регрес право, що виникає в особи внаслідок платежу. При суброгації до страховика переходить право, що вже виникло (з моменту заподіяння шкоди) у страхувальника. Право регресу право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. Отже, у страхуванні відповідальності навіть після виконання зобов`язання страховиком суброгація неприпустима, оскільки виникають правовідносини з відшкодування витрат у порядку регресу. Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом. У відповідності до вимог ст.27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Згідно зі ст. 38 цього ж Закону, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виникло право зворотної вимоги до відповідача [PERSON] . З метою досудового врегулювання спору відповідачу направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу від 12 жовтня 2021 року, однак ніяких дій зі сторони відповідача щодо погашення заборгованості зі сторони відповідача проведено не було. 03 березня 2023 між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ФОП [PERSON] укладено договір № 03/03/2023 про відступлення права вимоги. Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом № АР/8976044 від 08 вересня 2020. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними в частині витраченої суми в розмірі 7644 грн. 33 коп., у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині. Щодо витрат на правову допомогу, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України при задоволенні позову, слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 968 грн. 96 коп. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076 - VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191 - VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи, що міститься в п. 48 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, подання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Витрати на професійну правову (правничу) допомогу в розмірі 2000 горн. підтверджуються додатковою угодою № 955 від 23 січня 2022 року до договору про надання правової допомоги № 01/11/22 від 01 листопада 2022, укладеною між ФОП [PERSON] (позивачем) та адвокатом Самойленко П.М., актом здачі-приймання робіт вказано які дії по даній справі проведені адвокатом, а також розрахунком витрат на правову, та платіжною інструкцією № P24AP24A2241674612D4601 від 23 січня 2023 року. Суд зазначає, що вказана вище вимога про стягнення витрат на правову допомогу згоджується з вимогами Закону України від 20 грудня 2011 року № 4191 - VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», тобто документально підтверджено понесені витрати на правову допомогу, тому заявлену суму в розмірі 2000 грн. слід стягнути з відповідача на корить позивача. На підставі наведеного, відповідно ст.ст. 993, 1191, 1166 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: approved