Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-01 00:00:00

Адвокат Андрусенко Ігор Ярославович звернувся з позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання батьківства. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка познайомилась із відповідачем [PERSON] . На час знайомства позивачки із відповідачем, жоден із них не перебував у зареєстрованому шлюбі. З 2011 року позивачка разом із відповідачем почали проживати однією сім`єю у місті Мукачево за адресою, фактичного проживання [PERSON] , а саме: [ADDRESS] . Під час спільного проживання сторони вели спільне господарство. За час спільного проживання позивачки та відповідача у них часто виникали близькі інтимні стосунки, що в подальшому переросло у проживання однією сім`єю. У результаті їх спільного проживання [INFO] у них народилась дочка - [PERSON] . Народження [PERSON] зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. У зв`язку із тим, що [PERSON] на час народження дочки [PERSON] не перебувала у шлюбі, походження дочки [PERSON] було визначено на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батьків відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. З періоду народження дочки [PERSON] позивачка вважає, що батьком дочки [PERSON] є саме Відповідач. Це підтверджується зокрема і тим, що саме відповідач після народження доки [PERSON] разом з останньою забрав позивачку з пологового будинку. До 2014 року відповідач, приймав участь у вихованні дочки [PERSON] . Також, позивачка та відповідач визначили для дочки [PERSON] хресного батька [PERSON] , який є другом відповідача, що підтверджується спільним фото. Однак, після 2014 року відповідач припинив спільно проживати із позивачкою та дочкою [PERSON] . Позивачка повідомила відповідача, що з часу знайомства із ним остання не підтримувала близьких відносин із іншими чоловіками, у зв`язку із чим дочка [PERSON] походить саме від відповідача. Враховуючи наведене і той факт, що відповідач відмовляється від визнання батьківства щодо дочки [PERSON] , позивачка вирішила довести батьківство відповідача у судовому порядку та внести зміни в актовий запис про народження дочки [PERSON] . Зважаючи на вищенаведене, позовними вимогами сторона позивача просить визнати [PERSON] , 1970 року народження, громадянина України, батьком [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Мукачево, Закарпатська область, актовий запис про народження № 508 від 13.06.2012 року, місце державної реєстрації - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області; зобов`язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального і управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) внести відповідні зміни до актового і запису № 508 від 13.06.2012 року про народження [PERSON] , [INFO] , яка народилася у м. Мукачево, Закарпатська область, а саме зазначити відповідача [PERSON] , 1970 року народження, громадянина України, місце проживання [ADDRESS] , батьком [PERSON] ; змінити прізвище із [PERSON] на [PERSON] . Вищевказана позовна заява згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2023, розподілена судді Шамотайлу О.В. Згідно розпорядження заступника керівника апарату Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області № 116 від 24.07.2023 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2023 року, згідно наказу № 573 від 18.07.2023 року суддя Олег Шамотайло увільнений від роботи (виконання посадових обов`язків) у зв`язку з призовом на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період з 19.07.2023 року. Вказана справа передана у провадження судді Антоняку Т.М. згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2023. Ухвалою від 28 липня 2023 року справу прийнято до провадження. Представник позивача подав заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити без участі позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач не прибув у судове засідання, про час і місце розгляду справи повідомлявся належно. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого 13.06.2012 року, [INFO] народилася [PERSON] , про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області зроблено відповідний актовий запис № 508. Батьком дитини зазначено [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 11). З копії Витягу з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00020756730 від 11.08.2018 року вбачається, що відомості про батька дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 12-13). Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Преамбула та ст.ст. 7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей. Статтями 3, 4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року, передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду (ч. 2 ст. 125 СК України). Відповідно до статті 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до роз`яснень, викладених в пунктах 4-9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою одним із батьків. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею 135 СК України. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до статті 146 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід. У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що «СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved