Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-16 00:00:00

ЛМКП «Львівводоканал» 10.04.2024 року звернулося в Залізничний районний суд м.Львова з позовом до [PERSON] про стягнення 11971,68 грн. заборгованості за абонентське обслуговування постачання води за період з 01.03.2022 року по 01.02.2024 року та централізоване постачання холодної води та водовідведення за період з 01.06.2020 року по 01.03.2024 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , за якою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідач користується послугами ЛМКП «Львівводоканал», однак належним чином не виконує своїх обов`язків щодо оплати послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, що й спричинило виникнення заборгованості. Станом на 01.03.2024 року у відповідача існує заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення холодної води у розмірі 11021,38 грн. за період з 01.06.2020 року по 01.03.2024 року, заборгованість за абонентське обслуговування постачання води у розмірі 623,92 грн. та заборгованість за абонентське обслуговування відведення води у розмірі 326,68 грн. за період з 01.03.2022 року по 01.02.2024 року. В лютому 2024 року відповідачу було направлено досудове повідомлення, однак заборгованість у розмірі 11971,68 грн. відповідачем не сплачена, у зв?язку з чим просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 01.05.2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії такої ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч.8 ст.178\~ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 Заочний розгляд справи. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, дослідивши подані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1, 2 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання\~доказів у\~цивільних справах\~не є\~обов`язком суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Статтями 12, 81\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 378 ЦК). Відповідно до ч.2\~ст.6\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» виконавцем\~послуг з централізованого водопостачання та водовідведення для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Позивач ЛМКП «Львівводоканал», яке відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є суб`єктом господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у ЛМКП «Львівводоканал» за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований побутовий споживач [PERSON] , особовий рахунок якого № [NUMBER] . Відповідно до довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с.13). Відповідно до відомостей про нарахування та оплату послуг централізованого водопостачання холодної води та централізованого водовідведення станом на 26.03.2024 року сума заборгованості у споживача по оплаті вказаних послуг за особовим рахунком № [NUMBER] в період з 01.06.2020 року по 01.03.2024 року складає 11021,38 грн., заборгованість за абонентське обслуговування постачання води у розмірі 623,92 грн. та заборгованість за абонентське обслуговування відведення води в сумі 326,68 грн. за період з 01.03.2022 року по 01.02.2024 року (а.с.6, 7, 8). Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» (далі Закон) встановлено, що предметом регулювання цього Закону, в тому числі, є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.7, 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. №572, власник та наймач (орендар) квартири зобов?язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 5 ч.2 ст.7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальністьза зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до\~ст.9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання i водовідведення. Пунктом 3.7 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27 червня 2008 року № 190, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2008 року за № 936/15627, встановлено, що розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюється усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з моменту користування цими послугами. При цьому, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Так, відповідно до ч.2 ст.205\~ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю для настання відповідних правових наслідків. Згідно з ст.204\~ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним. З матеріалів справи вбачається, що поведінка сторін свідчить про фактичне укладення ними договору про постачання холодної води до квартири відповідача, оскільки послуги позивачем надаються, а відповідач ними користується. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі № 904/2238/17 та від 16.10.2018 року у справі № 904/7377/17. Як встановлено під час розгляду справи та підтверджується розрахунком заборгованості, відповідач не в повному обсязі оплачував ЛМКП «Львівводоканал» за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з 01.06.2020 року по 01.03.2024 року, внаслідок чого в них утворилась заборгованість перед позивачем за цей період в розмірі 11971,68 грн., розмір якої відповідачем не спростовано, вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б ставили під сумнів правильність нарахування суду не надано. Також встановлено, що на адресу відповідача надсилалося досудове повідомлення з вимогою про оплату\~боргу за\~надані послуги\~централізованого водопостачання\~та водовідведення (а.с.5). Виходячи з наведеного та враховуючи, що порушені права позивача в результаті неотримання оплати за надані послуги підлягають судовому захисту, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення у розмірі 11971,68 грн., яка утворилась за період з 01.06.2020 року по 01.03.2024 року. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 3028 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову.

Outcome: approved