Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним вище позовом, в якому просила стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на свою користь 6264,33 грн. недоплаченого розміру надбавки за вислугу років за період з 01.01.2023 року по 31.01.2024 року. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до наказу № 403/ОС від 06.08.2021 року з 10.08.2021 року вона прийнята по переводу з Дніпропетровської клінічної лікарні на залізничному транспорту філії "Центр охорони здоров`я" АТ "Українська залізниця" - фельдшером в СП "Криворізьке локомотивне депо" РФ "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця" . Позивачка має загальний безперервний стаж роботи на підприємствах, організаціях, та структкрних підрозділах залізничного транспорту станом на 31.10.2023 року - 20 років 7 місяців. Позивачка має право на надбавку згідно п. 3.1.19 Колективного договору Криворізького локомотивного депо на 2011-2012 роки, який чинний на цей час. Та згідно якого встановлено, що "виплату надбавки за вислугу років працівникам депо провадити щомісячно, в залежності від стажу безперервної роботи в галузі, відповідно до "Положення про порядок виплати надбавки за вислугу років працівникам підприємств і організацій залізничного транспорту", затвердженого наказом від 28.12.2001 року № 743-Ц, зі змінами та доповненнями п. 3.1.10, 3.1.11 Колективного договору Придніпровської залізниці, у розмірі від 15 до 20 років стажу - 25 %, від 20 до 25 років стажу - 30 %. 25.01.2024 року позивачем отримано від провідного бухгалтера [PERSON] розрахунки заробітної плати з січня 2023 року по грудень 2023 року. Та 07.02.2024 року отримала розрахунок заробітної плати за січень 2024 року. 26.02.2024 року позивачка отримала лист № 155 від 26.02.2024 року від відповідача, з якого вбачається, що надбавка за вислугу років позивачеві нараховувалася в період з 01.01.2023 року по 31.03.2023 - 18,5 %, а з 01.04.2023 року по теперішній час - 22,5 %, відповідно до п. 1.3 "Положення про порядок виплати надбавки за вислугу років працівникам підприємств і організацій залізничного транспорту", затвердженого наказом від 28.12.2001 року № 743-Ц та п. 3.1.11 Колективного договору Придніпровської залізниці. 12.04.2024 року позивач звернулася до суду за захистом свого порушеного права на отримання частини надбавки за вислугу років, яку їй не нарахували та не виплатили. Ухвалою суду від 16.04.2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву та 21.05.2024 року на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач просив поновити строк на надання відзиву, так як його пропущено не з вини відповідача, через невчасне отримання додатків до позову. Суд вважає підстави поважними та приймає відзив відповідача. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог, не визнаючи їх, посилаючись на те, що між стронами відсутній спір, позивачеві не було відмовлено в нарахування надбавки, а лист № 155 не є відмовою, а лише надання інформації позивачеві та дану відповідь не можна вважати підставою для позову. Крім того, позивачці правильно нарахована надбавка згідно п. 1.3 "Положення про порядок виплати надбавки за вислугу років працівникам підприємств і організацій залізничного транспорту", затвердженого наказом від 28.12.2001 року № 743-Ц та п. 3.1.11 Колективного договору Придніпровської залізниці. Умови оплати праці позивачеві з 10.08.2021 року не погіршені та не змінені. Надбавка нараховувалася та сплачувалася позивачеві, а тому відсутній предмет спору. Крім того позивачем пропущено строки звернуння до суду згідно ст. 233 КЗпП України, три місяці, адже дізналася про порушене право 01.01.2023 року, а не 26.02.2024 року. Та посилання на розрахунки заробітної плати, які наче б то позивач отримала 25.01.2024 року та 07.02.2024 року також є безпідставними, адже це дата завірки бухгалтером цього документу, та вони були отримані позивачем за її вимогою. Пропущення строку є підставою для відмови у позові. Згідно із ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку. Як встановлено судом, відповідно до наказу № 403/ОС від 06.08.2021 року з 10.08.2021 року [PERSON] прийнята по переводу з Дніпропетровської клінічної лікарні на залізничному транспорту філії "Центр охорони здоров`я" АТ "Українська залізниця" - фельдшером в СП "Криворізьке локомотивне депо" РФ "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця". Позивачка має загальний безперервний стаж роботи на підприємствах, організаціях, та структкрних підрозділах залізничного транспорту станом на 31.10.2023 року - 20 років 7 місяців. Згідно п. 3.1.19 Колективного договору Криворізького локомотивного депо на 2011-2012 роки, який чинний на цей час встановлено, що "виплату надбавки за вислугу років працівникам депо провадити щомісячно, в залежності від стажу безперервної роботи в галузі, відповідно до "Положення про порядок виплати надбавки за вислугу років працівникам підприємств і організацій залізничного транспорту", затвердженого наказом від 28.12.2001 року № 743-Ц, зі змінами та доповненнями п. 3.1.10, 3.1.11 Колективного договору Придніпровської залізниці, у розмірі від 15 до 20 років стажу - 25 %, від 20 до 25 років стажу - 30 %. Згідно п. 1.3 "Положення про порядок виплати надбавки за вислугу років працівникам підприємств і організацій залізничного транспорту" надбавка за вислугу років виплачується працівникам лікувально-оздоровчих, оздоровчих закладів, закладів фізичної культури і спорту, культурно-просвітних закладів, які утримуються за рахунок основної діяльності залізниць і оплата їх праці провадиться згідно з наказом Укрзалізниці; працівникам дорожніх газет та газети "Магістраль", працівникам ресторанів , кафе, вагон-ресторанів і вагонів - буфетів, робітничих їдалень, буфетів-роздаткових, які передані на баланс підприємств та відособлених структурних підрозділів і оплати їх праці провадиться згідно з наказом Укрзалізниці, викладачам дорожніх технічних шкіл виплата надбавки за вислугу років провадиться після трьох років роботи в розмірі 75 % від передбачено п. 1 даного Положення. 25.01.2024 року позивачем отримано від провідного бухгалтера [PERSON] розрахунки заробітної плати з січня 2023 року по грудень 2023 року. Та 07.02.2024 року отримала розрахунок заробітної плати за січень 2024 року. 26.02.2024 року позивачка отримала лист № 155 від 26.02.2024 року від відповідача, з якого вбачається, що надбавка за вислугу років позивачеві нараховувалася в період з 01.01.2023 року по 31.03.2023 - 18,5 %, а з 01.04.2023 року по теперішній час - 22,5 %, відповідно до п. 1.3 "Положення про порядок виплати надбавки за вислугу років працівникам підприємств і організацій залізничного транспорту", затвердженого наказом від 28.12.2001 року № 743-Ц та п. 3.1.11 Колективного договору Придніпровської залізниці. 12.04.2024 року позивач звернулася до суду. Згідно зі ст. 10 КЗпП України, колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів. Відповідно до ст. 13 КЗпП України та ст. 7 Закону України «Про колективні договори і угоди», зміст колективного договору визначається сторонами. Статтею 13 КЗпП України визначено, що у колективному договорі встановлюються взаємні обов`язки роботодавця та працівника, зокрема, щодо встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати і інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій і т.і.) Колективним договором встановлюються додаткові, порівняно з чинним законодавством і угодами, гарантії. Згідно зі ст. 18 КЗпП України, положення колективного договору розповсюджуються на всіх працівників підприємства, установи, організації та є обов`язковими для роботодавця та працівника. Відповідно до ч. 2 ст. 97 КЗпП України, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Відповідно до ст. 9 КЗпП України, умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними. Отже, відповідно до наказу № 403/ОС від 06.08.2021 року з 10.08.2021 року [PERSON] працює фельдшером в СП "Криворізьке локомотивне депо" РФ "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця". Згідно розрахунків заробітної плати з січня 2023 року по січень 2024 року та листа № 155 від 26.02.2024 року, вбачається, що надбавка за вислугу років позивачеві нараховувалася в період з 01.01.2023 року по 31.03.2023 - 18,5 %, а з 01.04.2023 року по теперішній час - 22,5 %, відповідно до п. 1.3 "Положення про порядок виплати надбавки за вислугу років працівникам підприємств і організацій залізничного транспорту", затвердженого наказом від 28.12.2001 року № 743-Ц та п. 3.1.11 Колективного договору Придніпровської залізниці. Тобто, при нарахуванні надбавки за вислугу років за спірний період до неї відповідачем застосовується п. 1.3 "Положення про порядок виплати надбавки за вислугу років працівникам підприємств і організацій залізничного транспорту", а саме надбавка за вислугу років виплачується працівникам лікувально-оздоровчих, оздоровчих закладів, закладів фізичної культури і спорту, культурно-просвітних закладів, які утримуються за рахунок основної діяльності залізниць і оплата їх праці провадиться згідно з наказом Укрзалізниці; працівникам дорожніх газет та газети "Магістраль", працівникам ресторанів , кафе, вагон-ресторанів і вагонів - буфетів, робітничих їдалень, буфетів-роздаткових, які передані на баланс підприємств та відособлених структурних підрозділів і оплати їх праці провадиться згідно з наказом Укрзалізниці, викладачам дорожніх технічних шкіл виплата надбавки за вислугу років провадиться після трьох років роботи в розмірі 75 % від передбачено п. 1 даного Положення. Згідно п. 3.1.19 Колективного договору Криворізького локомотивного депо на 2011-2012 роки, який чинний на цей час, встановлено, що "виплату надбавки за вислугу років працівникам депо провадити щомісячно, в залежності від стажу безперервної роботи в галузі, відповідно до "Положення про порядок виплати надбавки за вислугу років працівникам підприємств і організацій залізничного транспорту", затвердженого наказом від 28.12.2001 року № 743-Ц, зі змінами та доповненнями п. 3.1.10, 3.1.11 Колективного договору Придніпровської залізниці, у розмірі від 15 до 20 років стажу - 25 %, від 20 до 25 років стажу - 30 %. Оскільки позивач, як вказано в трудовій книжці, працює на посаді фельдшера в СП "Криворізьке локомотивне депо" РФ "Придніпровська залізниця" АТ "Українська залізниця", та не є працівником лікувально-оздоровчих, оздоровчих закладів, що утримуються за рахунок Укрзалізниці, до неї має застосовуватися не п. 1.3 "Положення про порядок виплати надбавки за вислугу років працівникам підприємств і організацій залізничного транспорту", а п. 1 "Положення про порядок виплати надбавки за вислугу років працівникам підприємств і організацій залізничного транспорту", тобто у розмірі від 15 до 20 років стажу - 25 %, від 20 до 25 років стажу - 30 %. Доказів того, що позивач є працівником лікувально-оздоровчого чи оздоровчого закладу та до неї має застосовуватися п. 1.3 вказаного Положення, відповідачем не надано, але при цьому його відповідач застосовує при нарахуванні позивачеві надбавки за вислугу років. Стосовно відзиву суд зазначає, що статтею 233 КЗпП України передбачено строки звернення до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду за вирішенням трудових спорів. Було встановлено норму про те, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Відповідач просить відмовити в задоволенні позову, так як позивачем пропущено строки звернення до суду, а саме три місяці, нібито позивач знала ще в січні 2023 року про своє порушене право, а розрахунки заробітної плати завірені бухгалтером 25.01.2024 року та відповідь від 26.02.2024 року не може бути підставою для звернення до суду, так як це дата завірки довідки, а не дата коли позивач дізналася про своє порушене право, а лист який отримала позивач 26.02.2024 року, це надання інформації, а не відмова позивачеві, тому взагалі відсутній спір про право. Суд критично відноситься до таких посилань відповідача, так як немає доказів того, що позивач отримала в січні 2023 року від бухгалтера чи іншої посадової особи відповідача розрахунок заробітної плати за січень 2023 року чи за інші місяці спірного періоду. Відповідачем разом з відзивом таких доказів не надано, а отже не спростовано факту, що про своє порушене право позивач дізналася саме 25.01.2024 року. Щодо відсутності спору, так як лист № 155 від 26.02.2024 року не є відмовою, суд зазначає, що з наданої інформації, а саме з листа № 155 від 26.02.2024 року та розрахунків заробітної плати від 25.01.2024 року позивачеві стало відомо про її порушене право, тому вона звернулася до суду. Позов надійшов до суду 12.04.2024 року та станом на момент винесення рішення відповідачем право позивача не відновлено добровільно. Ураховуючи викладене, суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача, викладене у відзиві, вважаючи їх не обґрунтованими. Отже, суд приходить до висноску про задоволення позову в повному обсязі, вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача недоплачену частку заробітної плати , а саме надбавку за вислугу років у розмірі 6264 гривень 33 копійки, з січня 2023 року по березень 2023 року - 25 % та з квітня 2023 року по січень 2024 року 30 % . Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави, так як позивач при поданні позову до суду звільнена від сплати судового збору, підлягає стягненню судовий збір у сумі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved