Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-17 00:00:00

У листопадв 2023 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення повноліття [PERSON] . В обґрунтування позову зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. який був розірваний рішеннм Луцького міськрайонного суду Волинської області. Зазначила, що від данного шлюбу у позивача та відповідача є двоє малолітніх дітей: син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] . [INFO] . Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Враховуючи вищенаведене, просила позов задовольнити з наведених вище підстав. 06.11.2023 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано головуючому судді Шереметьєвій Л.А. Ухвалою судді від 08.11.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. 16.01.2024 до суду надійшов від відповідача відзив на позовну заяву, просить позов задовольнити частково, а саме стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину щомісячно, до досягнення повноліття [PERSON] . Зазначив, що у шлюбі з позивачем у них народилося троє дітей: [PERSON] . [INFO] .. [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , крім того відповідач усиновив сина позивача [PERSON] , [INFO] . Протягом багатьох років відповідач піклувався про всіх дітей, позивач забрала жити до себе двох молодших дітей лише восени 2023 року, всі діти зареєстровані за адресою реєстрації відповідача. Також вказав, що він є пенсіонером, перебуває на постійному лікуванні, пенсія є його єдиним джерелом доходу. Розмір пенсії становить менше 19 000, 00 грн., при цьому з відповідача стягують кожного місяця 3 794, 39 грн. переплати. Вважає, що розмір аліментів на дітей 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто 1596, 00 грн. щомісячно на кожну дитину буде достатнім для забезпечення потреб дітей. 29.02.2024 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано головуючому судді Усатовій І.А. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.11.2021 у справі №161/14150/21 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27.12.2007 Ківерцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) за актовим записом № 221. Також вбачається, що від шлюбу у сторін є двоє малолітніх дітей: донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17.08.2012 відділом державної реєсстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1928 та син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 11.11.2015 відділом державної реєсстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 2638. Позивачкою, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.05.2023, виданного Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис № 873, змінено прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Позивачка, посилаючись на те, що відповідач не приймає матеріальної участі в утриманні дітей, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей, на що суд зазначає наступне. Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Такий обов`язок також передбачений ст. 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а в окремих випадках - і своїх повнолітніх дітей. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.ч. 7, 10 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами 6, 8 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що жінка та чоловік мають рівні права та обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. З урахуванням цього, рівності прав та обов`язків обох батьків щодо матеріального утримання дітей, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Щодо заперечень відповідача, викладених у відзиві щодо сплати ним аліментів на утримання дітей, суд виходить з наступного. З матеріалів справи вбачається і не заперечує відповідач, що діти проживають з матір`ю. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд також зважає на те, і цієї точки зору притримується Верховний Суд у своїй практиці в цій категорії справ, батьки зобов`язані утримувати малолітню дитину незалежно від надання їй добровільно матеріальної допомоги. Європейський суд з прав людини у своїй практиці зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків / рішення від 7 грудня 2006 року у справі «HUNT v. UKRAINE», № 31111/04, § 54). Суд враховує наявність у відповідача захворювань, що підтверджується випискою 1469а/42 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, випискою з медичної карти стаціонарного хворого №13967 Комунального підприємства «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади». Разом з тим, суд звертає увагу на те, що згідно ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно позовних вимог позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. У свою чергу, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач у відзиві просив стягнути з нього аліменти у розмірі 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину щомісячно, до досягнення повноліття [PERSON] . Суд вважає, виходячи з обставин справи, що дана сума не забезпечить гармонійний розвиток дітей, таким чином відповідач бажає уникнути відповідальності. Посилання відповідача, що він утримає повнолітніх дітей є безпідставними. Приймаючи до уваги вищенаведене, з огляду на вимоги чинного законодавства та надані сторонами докази, враховуючи право позивача обирати спосіб стягнення аліментів та неможливість виходу судом за межі позовних вимог, з метою захисту інтересів дітей, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.11.2023, і до досягнення старшою дитиною [PERSON] , [INFO] , повноліття, а після того - за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Враховуючи обставини справи, на думку суду, вказаний розмір присуджених аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved