Jurisdiction: civil
Date: 2024-07-03 00:00:00

Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 23.12.2021 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 1002051755601 на підставі якого [PERSON] було видано кредит в сумі 100 000 грн. строком на 24 місяці з процентною ставкою 00,10 % річних, а відповідачка зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2\~990,00 грн. відповідно до графіку платежів. Позивачем внаслідок наявності заборгованості було направлено відповідачці вимогу про повернення усієї суми заборгованості, яка не була виконана. Відповідачка всупереч вимогам кредитного договору не виконує взяті на себе кредитні зобов`язання належним чином довготривалий час у зв`язку з чим станом на 29.10.2023 року утворилася заборгованість в розмірі 145 886,65 грн., з яких: - заборгованість за кредитом у розмірі 91 380,41 грн.; - заборгованість за процентами у розмірі 11,09 грн.; - заборгованість за комісією у розмірі 54 495,15 грн. Від відповідачки до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією в розмірі 54\~459,15 грн. вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем нараховано незаконно суму комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Матеріали позовної заяви не містять підтверджень, що вона була належним чином ознайомлена з публічною пропозицією позивача на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, підписуючи заяву № 1002051755601 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. Відповідно до п. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Як вбачається з п. 5.7.3. доданого до позовної заяви публічної пропозиції АТ «ПУМБ» комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунко-касове обслуговування та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту, тобто позивачем фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування». Відповідно до правової позиції викладеної Верховним Судом у постанові від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язанні з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування». За відповіддю АТ «ПУМБ» на заяву [PERSON] позивач не погоджується з доводами відповідачки, оскільки відповідачка звернулася до банку з метою отримання кредиту підтвердженням чого є заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка була підписана нею. Банк належним чином виконав свої зобов`язання надавши відповідачці грошові кошти у повному обсязі. Відповідачка погодилася з умовами кредитування, підписала заяву та отримала грошові кошти. У заяві відповідачкою зазначено, що вона беззастережно підтверджує, що приймаючи Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування, яка розміщена на сайті: pumb.ua в повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування. Підписанням заяви відповідачка надала твердження і запевнення, що ознайомлена з ДКБО, цілком згодна з ним, умови ДКБО їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Крім того, відповідачка у заяві підтвердила та запевнила, що ця заява має інноваційний характер в результаті приєднання до ДКБО, ознайомлена з ДКБО, Тарифами банку та цілком згодна, всі умови ДКБО їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Пунктом 4 заяви до приєднання до договору комплексного банківського обслуговування встановлено, що позичальник сплачує на користь банку комісію за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 %. В п. 5.7.3. розділу 5 «Умови споживчого кредиту» договору комплексного банківського обслуговування визначено перелік послуг, які включаються до комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. На момент укладення договору та в подальшому позичальниця не зверталася з заявою до банку про надання роз`яснень незрозумілих їй умов договору, сторонами були погоджені всі істотні умови договору, відповідачка була ознайомлена з ними, активно користувалася наданими банком коштами, сплачувала кредиту заборгованість та мала право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від нього, але не скористалася цим правом. Ухвалою від 19.01.2024 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання 04.07.2024 року представник позивача не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином шляхом надсилання електронної повістки до електронного кабінету, у відповіді на заяву просив суд проводити розгляд справи без участі представника. Від представника відповідачки до суду надійшла заява про слухання справи у відсутність сторони відповідача, позовні вимоги в частині стягнення комісії не визнають. Дослідивши письмові докази у справі суд встановив. 23.12.2021 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та [PERSON] було підписано заяву № 1002051755601 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за умовами якої відповідачці надано кредит на споживчі цілі в сумі 100 000 грн. строком на 24 місяці, з сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості 2,99 %, з процентною ставкою за користування кредитом 0,10 % річних. Платіжні періоди з 23.12.2021 по 23.12.2023, з поверненням рівними платежами відповідно графіку платежів, комісія за обслуговування кредитної заборгованості 2\~990,00 грн. щомісяця. У вступній частині заяви № 1002051755601 від 23.12.2021 року зазначено, що [PERSON] підписанням заяви беззастережно підтверджує, що приймаючи Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговуванням (з урахуванням всіх змін) і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування. У частині заяви № 1002051755601 від 23.12.2021 року під назвою «підтвердження і запевнення» зазначено, що [PERSON] підписанням цієї заяви надає підтвердження і запевнення, що: - заява має новаційний характер і в результаті приєднання до ДКБО…; - ознайомлена з ДКБО, тарифами банку та цілком згодна; всі умови ДКБО їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; - в дату підписання заяви, їй надано ДКБО (як публічну частину договору) шляхом розміщення на сайті банку, зокрема у розділі «підтримка» за посиланням «завантажте документи». За паспортом споживчого кредиту підписаного [PERSON] 23.12.2021 року в розділі 4 зазначено, що до платежів за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладення договору грн., належить щомісячна комісія за обслуговування кредиту 2,99 %, база для нарахування щомісячної комісії нараховується щомісячно, від суми кредиту, який видається на загальні споживчі цілі. За пунктом 5.7.3. частини 5 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб затверджена Правлінням АТ «ПУМБ» протокол від 26.10.2021 року № 874 (нова редакція діє з 01.11.2021 року) комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному в заяві на приєднання до договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту (база розрахунку комісії). АТ «ПУМБ» виконано зобов`язання по наданню [PERSON] кредиту в сумі 100\~000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією TR.54778993.75238.13604 від 23.12.2021 року та випискою з особового рахунку [PERSON] з 23.12.2021 по 29.10.2023 року. Заборгованість [PERSON] станом на 29.10.2023 року з: - повернення кредиту становить 91\~380, 41 грн. за період з 23.09.2022 року; - сплати процентів за користування кредитними коштами 11,09 грн.; - сплати комісії 54\~495,15 грн., за період з 23.05.2022 по 29.10.2023 року, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до вимоги АТ «ПУМБ» від 31.10.2023 року вих.. № КНО-44.2.2/47, яку було надіслано відповідачці позивач зажадав погашення заборгованості протягом трьох днів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~8\~ЗУ «Про\~споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Відповідно до\~п.\~10\~ч.\~1\~ст.\~12\~ЗУ «Про\~споживче кредитування» \~у договорі про споживчий кредит зазначаються порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, власних комісій та інших платежів (за наявності), включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися). Відповідно до\~ч.\~5\~ст.\~12\~ЗУ «Про\~споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Відповідно до правової позиції викладеної Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21, якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язанні з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування». Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення комісії за обслуговування кредиту послався на пункт 5.7.3. частини 5 Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб затверджена Правлінням АТ «ПУМБ» протокол від 26.10.2021 року № 874 (нова редакція діє з 01.11.2021 року) (надалі за текстом Публічна пропозиція…), які розміщенні на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цю Публічної пропозиції… розумів відповідач, ознайомився і погодився саме з нею, підписуючи 23.12.2021 року заяву № 1002051755601 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили перелік додаткових та супутніх банківських послуг, як плату за обслуговування кредиту. Роздруківка Публічної пропозиції… належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у Постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15), Постанові Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17 і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Умови Публічної пропозиції…можуть змінюватися самим АТ «ПУМБ» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (23.12.2021 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Публічну пропозицію… у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці умови Публічної пропозиції… щодо переліку додаткових та супутніх банківських послуг позивача, які надаються відповідачці та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Надану позивачем Публічну пропозицію… з огляду на її мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених нею нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих їй умов Публічної пропозиції…та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Суд вважає, що Публічну пропозицію… яка містяться в матеріалах даної справи та не містять підпису відповідачки не можна розцінювати як частину кредитного договору та визначення в кредитному договорі, яким є її заява від 23.12.2021 року заяву № 1002051755601, переліку додаткових та супутніх банківських послуг позивача, які надаються відповідачці та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, то положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення. З урахуванням зазначеного, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 215, ч. 1 ст. 216 ЦК України, умова щодо оплати відповідачкою комісії не породжує правових наслідків через її нікчемність, а тому в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за комісією в розмірі 54 495,15 грн. слід відмовити. В свою чергу позов в частині стягнення з відповідачки заборгованості за кредитом та процентами в розмірі 91\~391, 50 грн. підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованим, доведеним належними доказами та відповідачкою не надано доказів оплати заборгованості в цій частині. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~133\~ЦПК України\~судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи.\~Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем за подання позову сплачено судовий збір у розмірі 2\~684,00 грн. Враховуючи, що позов задоволено частково, а тому частину сплаченого судового збору за подання позову у розмірі 1\~690, 92 грн. слід покласти на відповідачку, а іншу частину у розмірі 993,08 грн. слід покласти на позивача.

Outcome: partial